Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач 06.08.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за нею право на завершення приватизації та здійснення держреєстрації земельної ділянки пл. 840 кв. м., виділеної під індивідуальне житлове будівництво, що розташована по [ADDRESS] , а також - право на одержання нею свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] у м. Ковелі Волинської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . За життя останній заповіту не склав. Після смерті останнього відкрилась спадщина, що складається з права на, зокрема, спірну земельну ділянку, що була виділена йому за рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області від 21.11.96 р. № 310. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги, вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Нотаріусом було заведено спадкову справу № 128/2019 і видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом у безспірній її частині. Спадкодавець за життя не встиг завершити процедуру оформлення у свою власність спірної земельної ділянки, а виготовив лише проект забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком. Було складено акт про винесення в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, схема виносу меж земельної ділянки в натуру, затверджено проект забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком. Покликаючись на ст. ст. 1 225, 1 216, 1 217, 1 222, 1 241, 1 218, 1 268 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України, судову практику, просить позов задовольнити. За ухвалою судді від 10.08.20 р. позовна заява була залишена без руху. 25.08.20 р. позивачем було усунуто недоліки позовної заяви. Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 26.08.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 07.09.20 р.. За станом на 23.10.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. У судове засідання позивач не з`явилась, хоча належно повідомлена; про причини неявки суду не повідомила, попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча відповідач також належно повідомлений. Причини неявки свого представника суду не повідомив. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про повне задоволення позову з таких підстав. З копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого у травні 1992 р. Троянівською сільрадою Маневицького району Волинської області, слідує, що 30.05.92 р. було укладено шлюб між гр. гр. [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Троянівки Маневицького району Волинської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Луківки Ковельського району Волинської області, та після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії Архівного витягу з рішення виконкому Ковельської міськради Волинської області від 21.11.96 р. № 310 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», виданого Держархівом Волинської області 18.02.20 р. за № 176/01.25, чоловікові позивача - [PERSON] - за відповідною його заявою було відведено земельну ділянку пл. 840 кв. м., по [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 3, 6 ЗК України від 18.12.90 р. (у редакції, чинній на час виділення [PERSON] - 21.12.96 р. земельної ділянки для забудови індивідуальним житловим будинком), власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для, зокрема, будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного ст. 67 цього Кодексу. Згідно з копією проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, [PERSON] було надано відповідний дозвіл на забудову та актом (без дати і номера), що затверджений Головним архітектором, було винесено межі спірної земельної ділянки в натуру. Та обставина, що чоловік позивача - [PERSON] - помер [INFO] у м. Ковелі Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ковельськи МВ ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області. Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.12.19 р., позивач як пережиле подружжя успадкувала спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON] у безспірній її частині. Позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка за законом у встановленому законом порядку, інших спадкоємців немає, що стверджується копією матеріалів спадкової справи № 128/2019 - до майна померлого [INFO] [PERSON] .. За змістом ст. 1 223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1 261 - 1 265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1 225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як зазначено у ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Ст. 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Таким чином враховуючи, що позивач являється єдиною спадкоємицею за законом після смерті спадкодавця, вона вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але не має можливості оформити свого права власності на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку; спадкодавцем за життя розпочато процедуру приватизації спірної земельної ділянки, однак, не завершено її, суд дійшов висновку, що слід визнати за позивачем право власності на завершення приватизації та здійснення держреєстрації спірної земельної ділянки, виділеної під індивідуальне житлове будівництво на ім`я її чоловіка. а також - право на одержання нею свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, задовольнивши позов у повному обсязі.

Outcome: approved