Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» (надалі - АТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. при винесенні постанови від 28.11.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу. В обґрунтування поданої скарги зазначає, що в провадженні державного виконавця Бойко М.Д. перебував виконавчий лист № 2-2975/15, виданий 30.09.2016 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в розмірі 10 872 доларів США 08 центів та 364 148 грн. 92 коп. 28.11.2018 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заходи щодо виявлення майна належного боржникові, які проведені в ході виконавчих дій, виявилися безрезультатними. Не погоджуюсь з вказаною постановою, АТ «Родовід Банк» вважає, що державним виконавцем не були здійсненні всі необхідні дії для виконання рішення суду, а тому просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2018 року, скасувати вказану постанову та зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження № 52591880. Представник скаржника в судове засідання не з`явився, в скарзі просив проводити розгляд скарги без участі представника скаржника. Старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. в судове засідання не з`явилася, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надала. Боржник у судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши подану скаргу, суд дійшов до висновку про часткове задоволення скарги. Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16.09.2015 року у справі за позовом АТ «Родовід Банк» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 10872 доларів США 08 центів, 3% річних у сумі 62 306 грн. 06 коп., пеню у розмірі 301 842 грн. 86 коп. та судові витрати у розмірі 1 827 грн. з кожного. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.06.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково: рішення суду першої інстанції в частині вимог щодо солідарного стягнення боргу з відповідачів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову АТ «Родовід Банк» у позові до [PERSON] 30.09.2016 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №2-2975/15 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк», заборгованість за кредитним договором № 37.3/АА-001.08.2 від 29.01.2008 року, а саме: 10 872 доларів США 08 центів заборгованості за кредитом, три проценти річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 306 грн. 06 коп., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 301 842 грн. 86 коп., який направлено на примусове виконання до Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві. 28.11.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва Бойко М.Д., на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням те те, що заходи щодо виявлення належного боржникові майна виявились безрезультатними, а саме в ході проведення виконавчих дій встановлено: згідно відповіді ДПС України боржник, як платник податків, на обліку не перебуває, що робить неможливим направлення виконавчого документа для стягнення боргу із заробітної плати; відкритих розрахункових рахунків в банківських установах не має; згідно відповіді ПФУ офіційне місце роботи у боржника відсутнє; виходом державного виконавця за адресою місця проживання, боржника не розшукано ;згідно довідки з Єдиного державного реєстру МВС України за боржником за боржником зареєстровано транспортні засоби, на які накладено арешт за оголошено заборону на відчуження. Транспортні засоби боржника, які оголошено в розшук, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Державним виконавцем внесено обтяження в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Згідно інформаційний довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником нерухоме майно та земельні ділянки не зареєстровано. Стаття 1 Закону України «При виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ст. 10 Закону України «При виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «При виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 ст. 18 Закону України «При виконавче провадження» передбачені права виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження, зокрема, виконавець має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів та ін. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «При виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Як установлено під час розгляду справи, державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. не було повно вчинено виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2015 року у справі № 2-2975/15, оскільки не вчинено всіх дій щодо належної перевірки місцезнаходження боржника, його майнового стану. Зокрема, у зв`язку із неявкою боржника без поважних причин державний виконавець не виніс постанову про його привід через органи Національної поліції; не провів перевірку майнового стану боржника за місцем його проживання; не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням суду. Доказів на спростування наведених обставин старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. не надала. Таким чином, враховуючи, що державним виконавцем не виконані обов`язки та не вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2018 року та необхідність скасувати дану постанову. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відновлення виконавчого провадження належить до компетенції державного виконавця, що він повинен зробити не пізніше наступного дня з дня отримання ухвали суду, тому в цій частині у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Outcome: partial