Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20976,72 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 13.11.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», що затверджені наказом від 06.03.2010 року, та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач допустив порушення умов договору у звязку з чим відповідач станом на 04.07.2016 року має заборгованість в сумі 20976,72 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1980,00 гривень, заборгованості по відсотках в сумі 14621,64 гривень, пені та комісії в сумі 2900,00 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в сумі 975,00 гривень. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору та судові витрати. 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». У ході розгляду справи позивачем змінено підстави позову та предявлено вимоги до спадкоємців померлого позичальника [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості станом на дату смерті позичальника в сумі 29711,69 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 1980 грн., заборгованості за відсотками в сумі 24331,69 грн., заборгованості з пені та комісії в сумі 3400,00 грн. Разом з тим, [PERSON] від спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву до Цюрупинської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Тому [PERSON] та неповнолітня [PERSON], які спадщину прийняли, є належними відповідачами у справі за боргами спадкодавця. 22.08.2017 року судом було постановлено ухвалу про проведення заміни відповідача [PERSON], який помер 20.12.2016 року, його правонаступниками, і залучено у якості відповідачів спадкоємців позичальника: дочку [PERSON] та неповнолітню дочку померлого [PERSON], [INFO], що діє за згодою матері [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не зявилися та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про застосування до вимог банку строків позовної давності. Оскільки клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі учасники справи то суд розглянув справу в судовому засіданні без участі сторін на підставі наявних матеріалів, що відповідає положенням ст. 211 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 13.11.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту позичальник порушив внаслідок чого відповідно до розрахунку позивача виникла заборгованість. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт та Умовами та правилами надання банківських послуг, та розрахунком сум заборгованості, наданими позивачем. 20.12.2016 року позичальник помер, що підтверджується актовим записом про смерть №32 від 23.12.2016 Спадщину в установленому порядку прийняли дочки померлого: [PERSON],[INFO], та неповнолітня [PERSON], [INFO], що підтверджено листом та копіями заяв, наданих Олешківською державною нотаріальною конторою за місцем відкриття спадщини. До складу спадкового майна відповідно до наданих документів входить житловий будинок, розташований в с. Костогризове Олешківського району Херсонської області, вул. Залиманська, № 31, та житловий будинок, розташований в с. Костогризове, Олешківського району Херсонської області, вул. Залиманська,№ 20. Станом на 20.12.2016 року заборгованість позичальника перед банком складала в сумі 29711,69 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1980,00 гривень, заборгованості по відсотках в сумі 24331,69 гривень, заборгованості з пені та комісії в сумі 3400,00 грн. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги в частині стягнення заборгованості за користування кредитом є обґрунтовані, оскільки позичальник не здійснював повернення суми кредиту та відсотків за користування ним в порядку, передбаченому кредитним договором, чим порушив свої зобовязання, що є підставою для стягнення суми кредиту та відсотків за користування ним, а також застосування відповідальності за неналежне виконання зобовязання у вигляді пені відповідно до п. 2.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг». Разом з тим, позивачем пропущено однорічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені так як позивач звернувся до суду в серпні 2016 року, а порушення умов договору мало місце з грудня 2013 року, при цьому, позичальник не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним боргу, а тому строк позовної давності не переривався. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За\~\~загальним правилом\~\~перебіг загальної і\~\~спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1 та 5\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позовна давність в один рік застосовується щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Таким чином, суд вважає за можливе стягнути пеню в межах однорічного строку позовної давності в сумі 1500,00 грн. оскільки позивач пропустив встановлений ст. 258 ЦК України строк позовної давності і відповідачем надано заяву про застосування позовної давності. Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, відповідно до вказаного, зазначені правовідносини допускають правонаступництво і спадкоємці померлого позичальника, як особи, що прийняли спадщину, в межах спадкового майна, що складається з двох житлових будинків, вартість яких очевидно є не меншою від суми заборгованості, що припадає на кожного із спадкоємців, за законом несуть відповідальність перед кредиторами спадкодавця в рівних частках, так як частки у праві на спадкове майно обох спадкоємців є рівними. Остаточно сума заборгованості, що підлягає стягненню з кожного із відповідачів становить 13905,85 гривень (1980,00+ 24331,69+1500,00/2=13905,85). Таким чином, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в сумі по 680 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial