Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 13.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3694грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особам «Розстрочка» складає між ними і банком договорі про що свідчить підпис відповідача у заяві. У зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань утворилась заборгованість в розмірі 33029,99грн., яка складається з: 1108,52грн. - заборгованість за кредитом, 10734,74грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1847грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 17290,68грн. - пеня, 500грн. - штраф (фіксована частина) 1549,05грн. - штраф (процентна складова). Просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 33029,99грн. та судовий збір в розмірі 330,30грн. В судовому засідання представник позивача позов підтримав, за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. При розгляді справи встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № VIXRF105250360 від 13.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3694грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5). Відповідно до акту про передачу заставного майна на відповідальне зберігання від 29.07.2010 року [PERSON] передав позивачу заставне майно, а саме портативний ПК ASUS та відео карта Тюнер за кредитом, який було видано позичальнику у відповідності з кредитно - заставним договором на відповідальне зберігання № VIXRF105250360 від 13.03.2007 року та доручає Приватбанку передати на реалізацію заставне майно. Згідно розрахунку заборгованості за договором №VIXRF105250360 від 13.03.2007 року станом на 24.03.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 33029,99грн., з яких: 1108,52грн. - заборгованість за кредитом, 10734,74грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1847грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 17290,68грн. - пеня, 500грн. - штраф (фіксована частина) 1549,05грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4). Однак, відповідно до п.7 ч.11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, однак відповідач в своїх запереченнях просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача та відмовити в задоволені позову. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що кредитний договір було укладено 13.03.2007р., зі строком кредитування 24 місяця, тобто до 13.03.2009р., представник позивача в своїх поясненнях зазначає що остання проплата по даному договору була в грудні 2010 року, проте, з позовом до суду звернулись лише в квітні 2014року, а строк позовної давності сплив, ще в грудні 2013 року. Представник позивача з порушенням строків позовної давності не погодився зазначив, що згідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Однак, суд даний доказ не бере до уваги, оскільки дані Умови про надання споживчого кредиту відповідачем не підписувались і відповідачу не було відомо про дані Умови. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що строк позовної давності пропущено, а тому в задоволені позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Outcome: dismissed