overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Перший заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом про накладання заборони на відчуження будинку, розташованого в м. Конотопі по вул. Некрасова, 8, власником якого є [PERSON], до досягнення [PERSON], 31.12.2002 р. н., повноліття. Вимоги обгрунтовують тим, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] 22.12.2015 р. рішенням Конотопського міськрайонного суду відповідача позбавленно батьківських прав відносно його доньки та 25.01.2016 р. останній рішенням Конотопської міської ради призначена опікун - [PERSON] Питання, щодо накладання заборони на відчуження житла, яким має право користуватись малолітня [PERSON]., не вирішено, що і змусило звернутися до суду. Конотопський місцевий прокурор Чухіль С.С. вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Конотопської міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів спраи вбачається, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], 31.12.2002 р. н. (а.с.10). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 22.12.2015 р. відповідач позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки та 25.01.2016 р. останній рішенням Конотопської міської ради призначена опікун - [PERSON] (а.с.3-5) Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником будинку №8 в м. Конотопі по вул. Некрасова (а.с.7-9). Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Враховуючи, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 22.12.2015 р. відповідач позбавлений батьківських прав відносно його малолітньої [PERSON] та не вирішено питання щодо накладення заборони на відчуження житла дитини, тому необхідно накласти заборону на відчуження будинку, розташованого в м. Конотопі по вул. Некрасова, 8, належного [PERSON] до досягнення [PERSON], 31.12.2002 р. н., повноліття. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства», ч.1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей -сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала раніше. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] 1378 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Перший заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом про накладання заборони на відчуження квартири, розташованої в м. Конотопі по пр. Миру, 12/3, власником якої є [PERSON] до досягнення [PERSON], 25.06.2003 р. н., повноліття. Вимоги обгрунтовують тим, що [PERSON] є матірю неповнолітнього [PERSON], 25.06.2003 р. н. 14.02.2007 р. рішенням Конотопського міськрайонного суду відповідачку позбавленно батьківських прав відносно її сина та призначений опікун-Котенко [PERSON], щодо накладання заборони на відчуження житла, яким має право користуватись неповнолітній [PERSON], не вирішено, що і змусило звернутися до суду. Конотопський місцевий прокурор Чухіль С.С. вимоги позову підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідоилена. Представник третьої особи органу опіки та піклування Конотопської міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів спраи вбачається, що [PERSON] є матірю неповнолітнього [PERSON], 25.06.2003 р. н. (а.с.6). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 14.02.2007 р. відповідачка позбавлена батьківських прав відносно свого сина та йому призначений опікун-Котенко З.В. (а.с.8-9) Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником квартири в м. Конотопі по пр. Миру, 12/3 (а.с.12-13). Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Враховуючи, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 14.02.2007 р. відповідач позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] та не вирішено питання щодо накладення заборони на відчуження житла дитини, тому необхідно накласти заборону на відчуження квартири, розташованої в м. Конотопі по по пр. Миру, 12/3, належної [PERSON] до досягнення [PERSON], 25.06.2003 р. н., повноліття. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства», ч.1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей -сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала раніше. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] 1378 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказав, що відповідач є матірю [PERSON] Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 20.02.2015 року її позбавлено батьківських прав щодо [PERSON], що не позбавдяє відповідача обовязку відповідно до ст.166 СК України сплачувати аліменти. Прохає суд стягувати з відповідача аліменти на користь опікуна [PERSON] на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні прокурор на задоволенні позовних вимог наполягає, прохає стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Заслухавши сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 20.02.2015 року її позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації № 96 від 24.03.2015 року опікуном [PERSON] призначено [PERSON] Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Перший заступник керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду із заявою в інтересах держави в особі Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, в якій просить визнати відумерлою спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], померлої 04 серпня 2004 року у вигляді земельної ділянки, розташованої за адресою: Петрівська селищна рада, пай № 796 Станично-Луганського району Луганської області, відповідно до Державного акту серії ЛГ № 153318 та передати її у власність територіальної громади Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області. Представник Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області надав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені прокурором вимоги підтримує. Представник Луганської місцевої прокуратури № 2 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наданого витягу № 00016108160 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, від 14.12.2015 за адресою: смт. Петрівка, вул. Комінтерна, 66 Станично-Луганського району Луганської області проживала [PERSON] яка померла 04 серпня 2004 року. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5.5816 га відповідно до державного акту серії ЛГ № 153318. Спадкоємці 1-5 черги, після смерті [PERSON] відсутні, заповіт відсутній. Судом встановлено, що спадкової справи на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] не заведено, спадкоємці відсутні, що підтверджується витягом із спадкового реєстру Станично-Луганської державної нотаріальної контори. (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] мешкала на території Петрівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області в смт. Петрівка, вул. Комінтерна, 66 Станично-Луганського району Луганської області та їй належала земельна частка, площею 5,5816 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.11). Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зважаючи на те, що після відкриття спадщини минуло більше одного року і ніхто із спадкоємців не здійснив право на спадщину, тому відповідно до ст.ст.1220, 1277 ЦК України, суд має підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Волинської обласної ради до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Свої вимоги мотивує тим, що Луцьким міськрайонним судом проводився розгляд кримінальної справи відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. В ході розгляду справи встановлено, що 01.03.2017 року близько 20.30 год. [PERSON] перебуваючи неподалік гуртожитку, що по вул. Даньшина, 8 в м. Луцьку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Перший заступник керівника Маневицької місцевої прокуратури Дуднік М.М. звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у вищезазначеній справі. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, проте, згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 11 липня 2019 року затверджено мирову угоду, укладену між першим заступником керівника Маневицької місцевої прокуратури Дуднік М.М., представником Колківської селищної ради Маневицького району - Столярем С.Є., представником відповідача [PERSON] - [PERSON] 11 липня 2019 року у цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури Дуднік М.М. в інтересах держави в особі Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області до [PERSON] про стягнення недоотриманих доходів у вигляді орендної плати (збитків), завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Волинської області сплачено у даній справі судовий збір в сумі 1921 гривня, проте, під час укладення мирової угоди сторони не передбачили порядку розподілу судових витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, а саме вирішення розподілу судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12016170300001713 за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України встановлено, що 17.12.2016 року [PERSON] в порушення вимог п.13.1 «Правил дорожнього руху України» не дотримався безпечної дистанції до автомобіля з причепом, що рухався попереду, в результаті чого допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля у задню частину причепу, після чого його автомобіль викинуло на смугу зустрічного руху,, де сталося зіткнення із зустрічним автомобілем [NUMBER]. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи №320 від 03.04.2017 року, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а пасажир автомобіля [PERSON] отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи №517 від 17.05.2017 року, тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. 08.12.2017 року по вказаному кримінальному провадженню Полтавським районним судом Полтавської області винесено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на лікуванні у ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського з 13.01.2017 року по 07.03.2017 року, що склало 53 ліжко/дні. Згідно довідки вказаного медичного закладу №04-03/865 від 24.03.2017 року загальна вартість лікування становить 25010,70 грн. Таким чином, позивач зазначає, що в результаті неправомірних дій [PERSON] ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського було понесено витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] та заподіяні збитки [PERSON] не відшкодовано. У позовній заяві прокурор вказує, що обласна лікарня безпосередньо підпорядкована головному управлінню охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації і фінансується з обласного бюджету, благодійних (добровільних) внесків, пожертвувань від юридичних та фізичних осіб, інших джерел, не заборонених чинним законодавством. Крім того, звернення прокурора до суду з даним позовом обумовлено невжиттям заходів до самостійного стягнення заподіяних відповідачем ПОКЛ ім.М.В.Скліфосовського збитків. Про предявлення даного позову субєкт владних повноважень заздалегідь повідомлений відповідним листом прокурора. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Перший заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах держави в особі Бродівської районної ради звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] в користь Бродівської районної ради витрати на лікування особи, потерпілої від злочину [PERSON], у сумі 4139 грн. 40 коп. Прокурор Яворський Н.І. в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задоволити. Представник Бродівської районної ради в судове засідання не з»явився, проте, суду представлено листа голови райради від 25.03.2016 року про підтримання вимог прокурора та розгляд справи у відсутності представника Бродівської районної ради Львівської області. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення сторін, визнання позову відповідачем приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що вироком Бродівського районного суду Львівської області від 02.12.2015 року у справі № 439/1491/15-к відповідачку по справі [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців. Вказаний вирок суду набрав законної сили. У звязку із вищенаведеним, згідно інформації Бродівської центральної районної лікарні від 09.10.2015 за № 2049/01-10 [PERSON], який був потерпілим по справі, перебував на лікуванні в стаціонарному хірургічному відділенні Бродівської центральної районної лікарні з 27.07.2015 р. по 13.08.2015 року. Бродівською центральною районною лікарнею з бюджету Бродівської районної ради на його лікування затрачено кошти в сумі 4139 грн. 40 коп. (а.с.8,9). З пояснень прокурора вбачається, що в добровільному порядку кошти, затрачені Бродівською центральною районною лікарнею, відповідачем по справі не відшкодовано. На підставі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Перший заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області [PERSON] в інтересах держави, в особі Черницької сільської ради Бродівського району Львівської області звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на розрахунковий рахунок Черницької сільської ради Бродівського району Львівської області № 33112331700044 (банк одержувача - ГУДКСУ у Львівській області, код платежу 24062100, МФО 825014, ЗКПО 37904651) 13513 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 4 липня 2018 року Бродівським районним судом Львівської області відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача в судове засідання не зявився, однак прокурором Дудчаком В.Б. 20.07.2018 року подано суду письмову заяву, в якій зазначив, що просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлений позов визнає. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, визнання позову відповідачем, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2018 року близько 09 год. 00 хв. [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Перший заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Зважаючи на складність в повному викладенні рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений певний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини згідно з вимогами ч. 6 ст. 259 ЦПК України. На пiдставi ст. 131-1 Конституції України, ст. 22, 525-526, 614, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 83, 93, 125-126, 152, 156-157 ЗК України, ст. ст. 16, 26, 33, 63, 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 1, 2, 4, 13-15, 17-18, 21, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»,

Outcome: approved