Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № DNAWCC9F000006 від 11.04.2011 року у розмірі 43\~991,66 грн., а також судовий збір у розмірі 439,92 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 11.04.2011 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNAWCC9F000006, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 12\~300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 30.05.2014 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 43\~991,66 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 2\~618,40 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 2\~643,17 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 36\~159,06 грн., а також суми фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та суми процентної складової штрафу у розмірі 2\~071,03 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, мотивуючи обставинам, викладеними в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме визнав заборгованість у розмірі 4\~200,00 грн. Щодо іншої суми заборгованості відповідач заперечував, посилаючись на те, що він погашав у повному обсязі даний кредит, але кошти не з його вини зараховувалися на погашення іншого кредиту, у звязку з чим і виникла заборгованість. Тому наявна заборгованість виникла не з його вини. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію заяви позичальника № DNAWCC9F000006 від 11.04.2011 року та Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», у відповідності до яких ПАТ КБ «ПриватБанк» надає [PERSON] строковий кредит у розмірі 12\~300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5, 6-15). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, тому зазначену вище заяву суд розцінює, як кредитний договір. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання щодо надання кредиту, відповідач отримав кредит у розмірі 12\~300,00 грн., а позичальник, відповідно до вказаного договору зобовязався повертати заборгованість щомісяця. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання, взяті на себе договором, в результаті чого станом на 30.05.2014 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 43\~991,66 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 2\~618,40 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 2\~643,17 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 36\~159,06 грн., а також суми фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та суми процентної складової штрафу у розмірі 2\~071,03 грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-4). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні відповідач зазначив, що платив кредит, однак деякі платежі працівниками банку були перераховані на погашення заборгованості по кредитній картці, а не заборгованості по даному договору, а відтак вважає, що заборгованість виникла не з його вини. Суд враховує вищезазначені заперечення відповідача стосовно того, що він погашав даний кредит, але кошти не з його вини зараховувалися на погашення іншого кредиту, у звязку з чим і виникла заборгованість, однак, дана обставина не звільняє боржника від належного виконання зобовязань по даному договору. В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, будь-яких доказів того, що відповідач сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості по даному кредитному договору, а ці кошти не були враховані Банком під час здійснення розрахунку, суду відповідачем надано не було. А відтак, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Але суд вважає за можливе зменшити на підставі ч.3 ст.551 ЦК України пеню, стягнути її з відповідача у розмірі 1 000,00 грн. оскільки пеня нарахована у значно більшому розмірі по відношенню до загальної суми заборгованості. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 8\~832,60 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 439,92 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial