Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

ПАТ «Комерційний Банк «Надра» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6/4/35/2008/840-К/216 від 19.08.2008 року в розмірі 655763,22 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 19.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/4/35/2008/840-К/216 (далі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 43000,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 18.08.2023 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, 19.08.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 6/4/35/2008/840-П/217 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого відповідач [PERSON] зобов'язався солідарно з [PERSON] відповідати за зобов'язаннями останньої, що витікають з Кредитного договору. [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення отриманих в кредит грошових коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим у неї станом на 24.07.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 82042,19 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 655763,22 грн., з яких: 41889,44 доларів США, або 334822,29 грн. - заборгованість за кредитом; 31256,11 доларів США, або 249830,09 грн. - заборгованість за відсотками; 4596,64 доларів США, або 36740,94 грн. - заборгованість за пенею; 4300,00 доларів США, або 34369,90 грн. - заборгованість за штрафом. Представник позивача в судове засідання під час розгляду справи по суті не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечував проти позову, зазначивши, що не укладав Договір поруки. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також заперечував проти позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що [PERSON] не укладав Договір поруки та не підписував його, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № 263 від 14.08.2014 року. Також зазначив, що [PERSON] стала жертвою злочину та не повідомила свого чоловіка [PERSON] про укладення Кредитного договору, в зв'язку з чим вказаний договір є незаконним. Крім того, зазначив, що позивач не довів наявність у нього права надавати кредити в іноземній валюті. Крім того, в письмових запереченнях проти позову представник відповідачів зазначив, що [PERSON] кредит не отримувала та стала жертвою протиправних дій осіб, які у змові скористались її хворобливим станом і заволоділи зазначеними коштами шляхом підробки документів і шахрайства. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 19.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (Банком), та відповідачем [PERSON] (Позичальником) було укладено Кредитний договір № 6/4/35/2008/840-К/216. Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 43000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних. Банк надає позичальнику кредит строком до 18.08.2023 року. Ціль кредитування - споживчі цілі. Пунктом 3.3.1. Кредитного договору передбачено, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 638,02 доларів США. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначених у п.п. 3.3.3 цього Договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору, за кожен випадок. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 43000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 967 від 19.08.2008 року. [PERSON] зобов'язання щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати інших платежів, передбачених Кредитним договором, належним чином не виконала, в зв'язку з чим у неї станом на 24.07.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 82042,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 24.07.2013 року, який дорівнює 7,9930 грн. за один долар США, складає 655763,22 грн., з яких: 41889,44 доларів США, або 334822,29 грн. - заборгованість за кредитом; 31256,11 доларів США, або 249830,09 грн. - заборгованість за відсотками; 4596,64 доларів США, або 36740,94 грн. - заборгованість за пенею; 4300,00 доларів США, або 34369,90 грн. - заборгованість за штрафом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обов'язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 552 ЦК України передбачено, що сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі та не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку відносно обґрунтованості вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгова ності за кредитом, процентами, пенею та штрафом. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги щодо стягнення заборгованості в національній валюті України за курсом НБУ станом на 24.07.2013 року, суд, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, стягує з [PERSON] на користь позивача грошові кошти в розмірі 655763,22 грн. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника [PERSON], яким він обґрунтовував заперечення проти позову, з наступних підстав. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України представником відповідача не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] не отримувала кредит та стала жертвою протиправних дій осіб, які у змові скористались її хворобливим станом і заволоділи зазначеними грошовими коштами шляхом підробки документів і шахрайства. При цьому судом представнику відповідача було роз'яснено його права та обов'язки, в тому числі положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України. Крім того, представнику відповідача також було роз'яснено, що він не позбавлений права заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи в разі, якщо він заперечує підпис [PERSON] на Кредитному договорі, заяві про видачу готівки № 967 від 19.08.2008 року тощо. Представником відповідача було зазначено на намірі заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для встановлення того, [PERSON] або іншою особою виконано підпис на Кредитному договорі, проте в подальшому представник відповідача зазначив, що відмовляється заявляти вказане клопотання. Доводи представника відповідача відносно незаконності Кредитного договору у зв'язку з тим, що [PERSON] не повідомила свого чоловіка [PERSON] про укладення Кредитного договору, судом до уваги також не приймаються з огляду на наступне. Згідно роз'яснень, викладених в п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення статті 65 Сімейного кодексу України (далі - СК) щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Доводи представника відповідача щодо відсутності у позивача ліцензії на здійснення валютних операцій суд також не приймає до уваги, оскільки всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаної обставини. Крім того, суд враховує, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за Кредитним договором в національній валюті України, а не в іноземній. В позовних вимогах, пред'явлених до поручителя [PERSON], суд відмовляє з наступних підстав. В обґрунтування вказаних вимог позивачем було зазначено, що між ним та [PERSON] було укладено Договір поруки № № 6/4/35/2008/840-П/217 від 19.08.2008 року. Як вбачається з висновку експерта № 263 від 14.08.2008 року, виконаного НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області, оригінали підписів від імені [PERSON] в Договорі поруки виконані не [PERSON], а іншою особою. За таких обставин суд приходить до висновку щодо недоведеності факту укладання [PERSON] вказаного вище Договору поруки, а відтак, недоведеності виникнення у нього зобов'язання солідарно з [PERSON] відповідати за зобов'язаннями останньої, що виникають з Кредитного договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441,00 грн.

Outcome: partial