Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Подружжя [PERSON] , громадянин Італійської Республіки, та [PERSON] , громадянка Сербії, звернулись до суду з заявою про усиновлення малолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. Заявники перебувають у шлюбі з 26 листопада 2011 року. Від шлюбу дітей не мають, у зв`язку з чим виявили бажання усиновити дитину. Вони перебувають у Міністерстві соціальної політики України на обліку кандидатів в усиновлювачі за №М-03140 від 14 лютого 2020 року. Заявники мешкають за адресою: [ADDRESS] . Житло подружжя є власністю [PERSON] , загальною площею 75,92 кв.м. Всі приміщення оздоблені матеріалами високої якості, немає ознак руйнування чи ушкоджень. Всі системи житла перебувають у гарному функціональному стані і відповідають чинним нормам. Мають стабільне фінансове становище. [PERSON] є керівником та власником аграрного підприємства у складі товариства «Куадріфольйо ді Куаджіо Лоренцо&М.S», за останні 6 місяців отримав дохід 17654 євро. [PERSON] працює в аграрному підприємстві «Бузана Луїджі та сини С.С.А. у складі Бузана Луїджі&C» на посаді операційного партнера з 02 січня 2019 року. Піврічний дохід становить 8164 євро. Згідно з медичних висновків, завірених уповноваженим лікарем, подружжя має добрий стан здоров`я. Відповідно до довідок про судимість з картотеки засуджених Міністерства Юстиції Італії, в картотеці осіб, які мали судимість дані про заявників відсутні. Комісія з міжнародних усиновлень Президії Ради Міністрів Італійської Республіки засвідчила, що заявники відповідають усім вимогам міжнародного усиновлення. Компетентними державними органами Італії подружжя визнані придатними до усиновлення однієї дитини іноземного походження до 6 років включно. Заявники отримали направлення з Міністерства соціальної політики України та були направленні до КНП ХОР «Обласний будинок дитини №2», де познайомились та встановили контакт з [PERSON] , [INFO] . Заявники виявили бажання усиновити останню, оскільки бажають надати дитині тепло родини. Усиновлення на меті не має за мету отримання будь-якої матеріальної вигоди. Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває КНП ХОР «Обласний будинок дитини №2» на повному державному утриманні відповідно до рішення виконкому Харківської міської ради від 06 липня 2016 року як дитина позбавлена батьківського піклування з 29 липня 2016 року. Згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року, мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав. Відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. 04 листопада 2020 року відбулося перше знайомство подружжя [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON] у КНП ХОР «Обласний будинок дитини №2» за допомогою онлайн-відеоконференції. Дитина спілкувалася із заявниками. Адміністрація дитячого закладу надала згоду на усиновлення малолітньої [PERSON] , згодом Виконавчий комітет Харківської міської ради, як орган опіки та піклування надав висновок, що усиновлення громадянином Італійської Республіки [PERSON] та громадянкою Сербії [PERSON] малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Виходячи з наведеного заявники просили суд ухвалити рішення про усиновлення ними малолітньої [PERSON] , [INFO] , змінити дані усиновленої дитини: змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ( [PERSON] )», змінити ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] ( [PERSON] )»; по-батькові дитини не вказувати згідно традицій Італії; дату та місце народження дитини залишити без змін; вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина Італійської Республіки, мешкає за адресою: [ADDRESS] ; вказати матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянка Сербії, мешкає за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] вимоги заяви про усиновлення малолітньої дитини підтримали. Просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судовому засіданні підтримала заяву про усиновлення, просила її задовольнити. Представник - Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини №2» в судовому засіданні підтримав заяву про усиновлення, просила її задовольнити. Пояснила суду, що родичі дитини за період її перебування у будинку дитини не зверталися. Враховуючі, що дитина має відповідні захворювання, бажаючих всиновити її не було. Із заявниками у неї відбувся контакт, у зв`язку з чим будинок дитини надав згоду та не заперечує проти усиновлення заявниками дитини. Дитина перебуває у будинку дитини з 29 липня 2016 року. Представник Міністерства соціальної політики України в судове засідання не з`явився в письмових поясненнях зазначило, що надає згоду на усиновлення дитини заявниками, просить розглядати справу без участі представника міністерства. Суд, вислухавши пояснення заявників, представників заінтересованих осіб, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст правовідносин. [PERSON] , громадянин Італійської Республіки, та [PERSON] , громадянка Сербії перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 листопада 2011 року (актовий запис 76 - частина І серія відділ 1), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Керівником відділу цивільного стану Комуни Міра 28 листопада 2019 року року (а.с. 11). Як вбачається з медичних довідок від 28 серпня 2019 року, виданих Установою М.С.С.У. №3 Сереніссіма, Департамент профілактики, гігієни та охорони здоров`я регіону Венето, [PERSON] та [PERSON] не мають хвороб фізичного, психічного та неврологічного характеру, які б не дозволяли здійснити усиновлення неповнолітнього, всі аналізи дали негативний результат (а.с. 95, 99). Відповідно до постанови суду у справах неповнолітніх Венеції № 207/17 АІ від 04 квітня 2018 року [PERSON] та [PERSON] придатні до здійснення усиновлення однієї дитини іноземного походження, що не перевищуватиме 6 шести років на момент знайомства, в будь-якому випадку у вікових межах, передбачених ст. 6 Закону № 184/1983 (а.с.52-53). Згідно висновку громадської організації Міжнародний центр дитинства та сім`ї, адресованого до Міністерства соціальної політики України від 03 грудня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] брали участь у різних курсах підготовки до прийомного батьківства: курс інформування та підготовки до усиновлення при відділі з усиновлення соціальної служби: Район 3 Мірано (23.11.2017), курс інформування та підготовки до міжнародного усиновлення (02 та 03 грудня 2017 року в приміщенні уповноваженого органу), перша співбесіда з парою (15.01.2018), індивідуальні зустрічі з соціальним працівником (23 та 30 січня 2018 року), індивідуальні зустрічі з психологом (09 та 15 лютого 2018 року), відвідування за місцем проживання (26.02.2018), пара брала участь у трьох інших групових курсах (30.09.2019, 03.10.2019, 11.11.2019). Подружжя [PERSON] та [PERSON] - міцна пара. Вони впевнені і готові до батьківства. Подружжя має чітке уявлення про процедуру усиновлення в Україні. Вони мають постійну та гідно оплачувану роботу. Вони здорові та мають хороше сімейне та соціальне оточення (а.с. 77). Згідно з довідок про судимість, з картотеки засуджених Міністерства Юстиції Італії, в картотеці осіб, які мали судимість дані про заявників відсутні (а.с. 104, 109). Відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах справи від 14 січня 2020 року, виданої Т.О.В. ІМПРЕЗА ВЕРДЕ ВЕНЕЦІЯ, заявник [PERSON] є керівником та законним представником аграрного підприємства у складі товариства «Куадріфольйо ді Куаджіо Лоренцо&М.S» та за останні 6 місяців отримав дохід 17654 євро (а.с. 87). Відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах справи, від 28 листопада 2019 року заявниця [PERSON] є працівником аграрного підприємства «Бузана Луїджі та сини С.С.А. у складі Бузана Луїджі&C» з 02 січня 2019 року. За останні 6 місяців отримала доходу 8164 євро та продовжує працювати (а.с. 91). Згідно з технічним висновком об`єкту нерухомості, розташованого в [ADDRESS], житло є власністю [PERSON] , має наземний та перший рівні, складається з: перший поверх - прихожа 6,31 кв. м., прохідна кімната 19,7 кв.м.; другий поверх - коридор 3,78 кв.м., вітальня-їдальня 18,00 кв.м., спальна кімната 14,13 кв.м., спальня 9,00 кв.м., прохідна 2,82 кв.м., кладовка 1,32 кв.м., ванна кімната 7,17 кв.м., тераса 2,70 кв.м., мансарда житлова 17,84 кв.м.; житлова площа 75,92 кв.м., нежитлова 16,11 кв.м. Внутрішнє оздоблення всіх приміщень житла високої якості. не виявлено ознак руйнування чи ушкодження. Також всі системи гідро та теплозабезпечення житла перебувають у гарному функціональному стані і відповідають чинним нормам. Житло перебуває у відмінному стані (а.с. 177). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 15 квітня 2016 року, [PERSON] народилась [INFO] у м. Харкові, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 20 жовтня 2015 року зроблено актовий запис № 239 (а.с. 14). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України від 15 квітня 2016 року (а.с. 15). 25 травня 2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 16-18). Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06 липня 2016 року № 433 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 20). Згідно з повідомленнями № 08-26/721-16 та № 08-26/721-16 від 29 липня 2016 року малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на первинному місцевому обліку в Службі у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Братів та сестер, які перебувають на обліку з усиновлення не має (а.с. 21-22). Відповідно до акту № 176 від 10 листопада 2020 року за час перебування дитини у дитячому закладі з 29 липня 2016 року до 11 листопада 2020 року ні мати, ні близькі родичі дівчинку не відвідували (а.с. 29). Згідно з довідкою про вжиття вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ю громадянами України № 02-22/1991/20 від 05 листопада 2020 року, виданою Службою у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та з 11 липня 2016 року на обліку дітей, які можуть бути усиновлені. Дитина має повнолітню сестру [PERSON] , 2001 року народження. Сестри стосунки ніколи не підтримували. Дитина не має братів/сестер, які перебувають на обліку з усиновлення. Родичі дитини не зверталися до Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради із заявами про бажання виховувати [PERSON] . За період перебування на обліку з інформацією про дитину ознайомлено 5 кандидатів в усиновлювачі - громадян України. Отримано 5 відмов від направлення на знайомство у зв`язку зі станом здоров`я. Інформація про [PERSON] розміщено на сайті Міністерства соціальної політики України (а.с. 34). Адміністрація КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2» надала повідомлення № 177 від 10 листопада 2020 року про згоду на усиновлення [PERSON] , [INFO] , громадянином Італії [PERSON] та громадянкою Сербії [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до наданого суду висновку виконавчого комітету Харківської міської ради Київської області № 08-15/2935/2-20 від 13 листопада 2020 року, виконавчий комітет вважає, що усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином Італії [PERSON] та громадянкою Сербії [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 8-11). При цьому суд враховує наступні норми міжнародного та національного права. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до частини першої статті 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно вимог ч. 2 ст. 215 Сімейного кодексу України облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дітей, ведеться виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідний порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» від 8 жовтня 2008 року № 905. За змістом ст. 31 даного Порядку, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дитину, що проживає в Україні, здійснює Міністерство соціальної політики України. Статтею 217 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Згідно вимог ч. 1 ст. 222 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров`я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу. Відповідно до з ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випаду, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Пунктом 2 частини 1 статті 282 Сімейного кодексу України передбачено, якщо усиновлювач не є громадянином України, для усиновлення дитини, яка є громадянином України, потрібен дозвіл центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Згідно з приписів ст. 283 Сімейного кодексу України усиновлення іноземцем в Україні дитини, яка є громадянином України, здійснюється на загальних підставах, встановлених главою 18 цього Кодексу. Дитина, яка є громадянином України, може бути усиновлена іноземцем, якщо вона перебуває не менш як один рік на обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, і досягла п`яти років. Усиновлення може бути здійснено до закінчення зазначеного строку, а також до досягнення дитиною п`яти років, якщо: усиновлювач є родичом дитини; дитина страждає на хворобу, що внесена до спеціального переліку хвороб, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; здійснюється усиновлення усіх рідних братів і сестер в одну сім`ю, якщо один з них досяг п`яти років і перебуває на обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, не менш як один рік; іноземці виявили бажання усиновити дитину, яка є братом або сестрою раніше усиновленої ними дитини. Дитина може бути усиновлена іноземцем, якщо не виявилося громадянина України, який бажав би її усиновити або взяти на виховання до себе в сім`ю. Переважне право на усиновлення дитини - громадянина України мають іноземці, які є:1) родичами дитини; 2) громадянами держав, з якими Україна уклала договір про надання правової допомоги. На усиновлення дитини іноземцем потрібна згода центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, направляє в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо перевірки іноземців, що усиновлюють дитину, яка є громадянином України, на наявність або відсутність інформації компрометуючого характеру в правоохоронних органах інших держав та Генеральному секретаріаті Інтерполу. Усиновлення іноземцями провадиться за умови забезпечення дитині прав в обсязі не меншому, ніж це встановлено законами України. За усиновленою дитиною зберігається громадянство України до досягнення нею вісімнадцяти років. Усиновлена дитина має право на збереження своєї національної ідентичності відповідно до Конвенції про права дитини, інших міжнародних договорів. Згідно з ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною; b) визначають, що усиновлення в іншій країні може розглядатися як альтернативний спосіб догляду за дитиною, якщо дитина не може бути передана на виховання або в сім`ю, яка могла б забезпечити її виховання або усиновлення, і якщо забезпечення якогось придатного догляду в країні походження дитини є неможливим; с) забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення всередині країни; d) вживають всіх необхідних заходів з метою забезпечення того, щоб у випадку усиновлення в іншій країні влаштування дитини не призводило до одержання невиправданих фінансових вигод, пов`язаних з цією особою; е) сприяють у необхідних випадках досягненню цілей цієї статті шляхом укладення двосторонніх і багатосторонніх домовленостей або угод та намагаються на цій підставі забезпечити, щоб влаштування дитини в іншій країні здійснювали компетентні власті чи органи. Статтею 225 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , громадянином Італійської Республіки [PERSON] та громадянкою Сербії [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Понесені заявниками судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення віднести, відповідно до вимог ч. 4 ст. 14 ЦПК України на рахунок заявників.

Outcome: approved