Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач 05.08.2015 року звернувся в суд із позовом, яким просив стягнути із відповідача, в звязку з невиконанням останнім своїх зобовязань за кредитним договором № б/н від 11.11.2005 року заборгованість в розмірі 27025,31 грн. та понесені судові витрати у розмірі 270,25 грн. В судове засідання представник позивача не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, вказала, що строк дії кредитної картки позичальника 08/12 (серпень 2012 року). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд у задоволенні вимог відмовляє, із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.11.2005 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Умов договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 31.05.2015 року в розмірі 27025 грн. 31 коп., яка складається з: 5404 грн. 47 коп. заборгованість за кредитом, 19857 грн. 73 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1263 грн. 11 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком боргу. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. В законодавстві визначаються різні поняття як строк дії договору, так і строк (термін) виконання зобов'язання (ст. ст. 532, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно інформації банку строк дії кредитної картки відповідача серпень 2012 рік (а.с. 41). Інформації про видачу відповідачу нової картки матеріали справи не місять. Таким чином, кредитний договір є припиненим з моменту закінчення строку дії картки 01.09.2012 рік, що передбачено п. 3.1. Правилами коритсування платіжною карткою (а.с. 15). До суду позивач звернувся 05.08.2015 року, тобто в межах трирічного строку з моменту закінчення дії кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Правова позиція про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа, викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14). Відповідач згідно до розрахунку заборгованості останній раз сплатив борг за кредитом 20.02.2012 року (а.с. 8). Згідно до п.п. 5.4 Правил коритсування платіжною карткою строк погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу, здійснюється погашення процентів по кредиту щомісячно за минулий місяць. 00 Частиною 5 ст. 267 ЦК України встановлено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Із заявою про поновлення позовної давності банк до суду першої інстанції не звертався. Відповідач, у своїх заяві, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Таким чином, оскільки після моменту настання строку погашення чергового платежа відповідачем минуло понад три роки, то позивач пропустив строк позовної давності, відтак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Судові витрати вважати фактично понесеними позивачем.

Outcome: dismissed