Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач 04 грудня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер [PERSON]. Відкрилась спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. Він є спадкоємцем за заповітом. Інші особи, які мають право на спадщину - відсутні. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Від нотаріуса отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння. Дійсно, ці документи за життя спадкодавця були втрачені. Будинок був побудований ще в 50-х роках минулого століття. Комунальним підприємством «Одесаоблпроект» зроблено висновок про відповідність будинку будівельним нормам. Крім того, ним виготовлено технічний паспорт на це домоволодіння. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], що належав [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Кодимської міської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 20 лютого 2012 року, зареєстрований в реєстрі за №469 Кодимської державної нотаріальної контори, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON]). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області). Спадщина складається із житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] (Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно Кодимського районного бюро технічної інвентаризації №36169025 від 08 листопада 2012 року (ксерокопія)). Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №718/02-14 від 03 жовтня 2014 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виготовлений Кодимським РБТІ 30 вересня 2014 року до складу домоволодіння відносяться: житловий будинок, веранда, сарай, гараж, споруди. Згідно висновку технічного стану житлового будинку [ADDRESS] Комунального підприємства «Одесаоблпроект», зазначений будинок станом на 03 жовтня 2014 року відповідає будівельним, санітарним, протипожежним нормам і може експлуатуватися за призначенням. Відповідно до роз»ясень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в разі спадкування жилого будинку, побудованого до 2004 року та щодо якого відсутні правовстановлюючі документи, за рішенням суду може бути визнано право власності на такі будинки в порядку спадкування при наявності виписки з по господарської книги, технічного паспорту на будинок, висновку спеціалістів щодо технічного стану будинку, відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, суд констатує, що [PERSON] став власником житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], що належав [PERSON], померлому [INFO]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

Outcome: approved