Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору № б/н від 16.08.2011 року останній отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що позичальник взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.10.2016 року має заборгованість перед банком у сумі 31162,60 грн., яка складається з наступного: 3045,32 грн. - заборгованість за кредитом; 23157,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1460,12 грн. - штраф (процентна складова). З посиланням вищевикладене просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 31162,60 грн. за кредитним договором № б/н від 16.08.2011 року та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, при цьому одночасно з позовною заявою подав письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Разом з тим, відповідач подав до суду письмові заперечення на позов, що долучені до матеріалів справи, у яких зазначив, що за позовом банку відповідач заборгував банку суму коштів у розмірі 31162,60 грн. з тих підстав, що отримав у 2011 році кредит у розмірі 3400,000 грн. зі сплатою 30 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Ознайомившись з позовними вимогами банку відповідач вважає їх незаконними, необґрунтованими, перекрученими та такими, які наведені з надуманих підстав з тих підстав, що позивачем не додано до позову вищезазначений кредитний договір № б/н від 16.08.2011 року, який укладений між банком та відповідачем, та зміст цього доказу неможливо дослідити та оцінити відповідно. Відповідач у письмових запереченнях просить зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» надати сторонам у справі та суду кредитний договір б/н від 16.08.2011 року, який укладений між банком та [PERSON] 21.09.2017 року представник позивача подав до суду письмові пояснення у справі, що долучені до матеріалів справи, згідно з якими просить задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. До письмових пояснень додано наказ банку, виписку з рахунку [PERSON] за кредитним договором, фото клієнта з карткою та довідку банку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України), який складається із анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.10.2017 року допустив перед банком заборгованість у сумі 31162,60 грн., з яких: 3045,32 грн. - заборгованість за кредитом; 23157,16 грн. - заборгованість за процентами; 3000,00 грн. - нарахована комісія; 1960,12 грн. - заборгованість по штрафам. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За умовами п. п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з п. 1.1.6.1 Умов та правил надання банківських послуг зміни до цих Умови і правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в однобічному порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою визначено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того, у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 31162,60 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.08.2011 року. Заперечення відповідача, що викладені ним у письмових запереченнях на позов, суд оцінює критично, оскільки такі спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. При цьому, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 627 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст. 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-845цс15). У даному випадку між сторонами було укладено кредитний договір шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України), який складається із анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. З кредитного договору, що підписаний відповідачем, слідує, що останній був поінформований про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів тощо. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved