Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

ПАТ «Піреус Банк МКБ» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 15 700, 00 грн. та судових витрат. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 20.02.2013 року згідно наказу в. о. Голови Правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № 60-К [PERSON] було прийнято на роботу до Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» на посаду касира-операціоніста відділення №12 АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» . Також 20.02.2013 року між [PERSON] та банком було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність. 18 жовтня 2013 року в кінці робочого дня під час перерахунку та зведення операційної каси, приймання залишків цінностей від касира-операціоніста [PERSON], було виявлено нестачу коштів у розмірі 15 700 (п'ятнадцять тисяч сімсот) грн.. 00 коп., про що складено Акт про недостачу цінностей. Через порушенням [PERSON] порядку роботи з готівковими коштами 18 жовтня 2014 року, у зв'язку з неналежним виконанням трудових обов'язків, [PERSON] заподіяла банку матеріальні збитки на загальну суму 15 700,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. При чому зазначив, що з відповідачем згідно норм трудового законодавства укладено договір про повну матеріальну відповідальність, він був ознайомлений з посадовою інструкцією та внутрішніми документами банку про порядок роботи з готівковими коштами. Порушення трудових обов'язків відповідачем встановлено в результаті службового розслідування, пряма дійсна шкода у розмірі 15 700, 00 грн., заподіяна банку, знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з неналежним виконанням відповідачам трудових обов'язків. Відповідач в судовому засіданні позову не визнала, заперечувала щодо його задоволення, надавши письмові заперечення. Зазначила, що при виконанні аналізу і перевірки документів, помилки під час виконання трудових обов'язків з її боку виявлено не було, факт вчинення нею крадіжки не було встановлено. Крім того, в приміщенні, де тимчасово знаходились готівкові кошти, знаходились крім неї ще чотири працівники банка, які мали можливість взяти кошти. В короткий період часу, коли готівкові кошти зі збірки коштів відповідачки знаходились на столі перерахунків, у відсутність відповідачки, біля стола деякий час перебувала інший касир [PERSON], яка мала можливість взяти грошові кошти. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2013 року згідно наказу в. о. голови Правління АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» № 60-К, [PERSON] було прийнято на роботу до Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» на посаду касира-операціоніста відділення №12 АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» ( а.с.4) . 20 лютого 2013 року між [PERSON] та банком було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.7). Згідно підпунктів «а» та «в» пункту 1 вказаного договору, відповідач зобов'язувалась обережно поводитися з переданими йому на зберігання матеріальними цінностями і вживати заходів щодо запобігання шкоди, а також суворо дотримуватися установлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання. Як встановлено у судовому засіданні, 18 жовтня 2013 року в кінці робочого дня під час перерахунку та зведення операційної каси, приймання залишків цінностей від касира-операціоніста [PERSON], було виявлено нестачу коштів у розмірі 15 700 (п'ятнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп., про що складено акт про недостачу цінностей ( а.с.8). Згідно посадової інструкції касира-операціоніста, [PERSON] зобов'язалась забезпечувати схоронність готівкових коштів та інших цінностей операційної каси, а також дотримуватись дисципліни, режиму роботи з готівковими коштами і іншими цінностями, згідно вимог нормативних положень Національного банку, та внутрішнього розпорядку роботи відділення (а.с.6). Відповідач визнала, що на нетривалий період часу 18 жовтня 2013 року вона залишала грошові кошти, вилучені нею зі своєї операційної каси на столі для перерахунку грошей, і відлучалась з даного приміщення за власними потребами. Вказане не суперечить висновку службового розслідування спеціально створеної комісії з працівників банку, в якому встановлено, що відповідач та інший касир [PERSON] 18 жовтня 2013 року відвідували робочі місця один одного, переміщували кошти з кас за їх межі - на стіл для пакування грошей, і залишали там кошти без нагляду (а.с.39). Відповідно до положень ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно та сумлінно, своєчасно та точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно положень ст. 130 КЗпП України встановлено чотири умови притягнення працівника до матеріальної відповідальності: порушення працівником трудових обов'язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв'язок між порушенням і шкодою та вина працівника. А тому притягнення працівника до матеріальної відповідальності можливе лише за наявності вказаних умов у сукупності. Суд вважає, що на виконання вимог ст. 138 КЗпП України представником позивача надано належні і допустимі докази, що доводять порушення [PERSON] трудових обов'язків; необережне поводження з готівковими коштами і недбалість у їх переміщенні з каси у сховище; розмір заподіяної дійної шкоди банку, а також доводять наявність причинно-наслідкового зв'язку між порушенням відповідачем режиму роботи з готівковими коштами і виявленням недостачі грошових коштів у розмірі 15 700, 00 грн. Суд не бере до уваги заперечення відповідачем своєї вини у виникненні недостачі грошових коштів на суму 15 700,00 грн., оскільки безпосередньою трудовою функцією відповідача була робота з матеріальними (грошовими) цінностями. З [PERSON] відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України було укладено договір про повну матеріальну відповідальність працівника, що передбачає обов'язок суворо дотримуватись правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання. Відповідач під розписку ознайомлена з посадовою інструкцією, що передбачає обов'язок касира-операціоніста дотримуватись режиму роботи з готівковим коштами. Залишення відповідачем готівкових коштів на столі для пакування грошей без нагляду є порушенням порядку роботи з готівковими коштами. В результаті винних дій відповідача банку заподіяна пряма дійсна шкода. Відсутність доведення факту протиправного заволодіння [PERSON] грошовими коштами у сумі 15 700,00 грн. не виключає вини останньої у заподіянні банку шкоди у розмірі 15 700,00 грн. Таким чином, 18 жовтня 2014 року у зв'язку з неналежним виконанням трудових обов'язків, що полягало у порушенні відповідачем порядку роботи з готівковими коштами, [PERSON] заподіяла банку пряму дійсну шкоду на загальну суму 15 700,00 грн. Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до положень ст.136 КЗпП України, покриття шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток працівника, проводиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги банку в частині стягнення з працівника [PERSON] заподіяної банку прямої дійсної шкоди у сумі 15 700, 00 грн. є обґрунтованим і підлягають задоволенню у повному розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача розмір сплаченого позивачем судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved