Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач 05.05.2016 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовуючи це тим, що відповідач є батьком дітей, однак не надає матеріальну допомогу на їх утримання. До судового засідання від позивача, через канцелярію суду, завчасно подано письмове клопотання про розгляд справи без її участі, з проханням задовольнити позов та проти заочного розгляду справи вона не заперечує. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності [PERSON], на підставі наявних у справі доказів та в інтересах його неповнолітньої дитини. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені належними та допустимими доказами. Судом встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року, яке 16.04.2016 року набрало законної сили, шлюб між сторонами у даній справі розірваний. /а.с.11/ Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]./а.с.9, 10/ Згідно довідки виконавчого комітету Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №453 від 25.04.2016 року позивач та її діти проживають разом [ADDRESS]. /а.с.7/ Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні сім'ї не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Ураховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved