Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Луцької міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Луцького міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі за те, що вона 10.10.2015 року близько 23.30 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на кухні в приміщенні квартири [ADDRESS] під час словесного конфлікту з [PERSON], який виник на ґрунті ревнощів, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно нанесла останньому два удари кухонним ножем у нижню ліву частину живота, чим спричинила потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото різаних ран черевної порожнини з пошкодженням шлунка, брижі тонкого та товстого кишківника, петлі товстої кишки, які згідно висновку судово медичної експертизи № 1250 від 20.10.2015 р. за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння. Вироком апеляційного суду Волинської області від 09.02.2016 р. [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину передбаченого. 1 ст. 121 КК України. Внаслідок отриманих [PERSON] під час вчинення злочину травм, потерпілий проходив стаціонарне лікування в КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» в період з 11.10.2015 року по 23.10.2015 року у відділенні ургентної хірургії. Відповідно до наданої інформації витрати на лікування потерпілого від злочину становлять 2\~688,00 грн., які просить стягнути суд з відповідача на користь місцевого бюджету м. Луцька. Представник прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник Луцької міської ради в судове засідання не зявилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, проте належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.10.2015 року близько 23.30 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на кухні в приміщенні квартири [ADDRESS] під час словесного конфлікту з [PERSON], який виник на ґрунті ревнощів, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно нанесла останньому два удари кухонним ножем у нижню ліву частину живота, чим спричинила потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото різаних ран черевної порожнини з пошкодженням шлунка, брижі тонкого та товстого кишківника, петлі товстої кишки, які згідно висновку судово медичної експертизи № 1250 від 20.10.2015 р. за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння (а.с.4 5). Вироком Луцького міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі (а.с. 4-5). Вироком апеляційного суду Волинської області від 09.02.2016 р. [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі (а.с. 6-9). Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що внаслідок отриманих [PERSON] під час вчинення злочину травм, потерпілий проходив стаціонарне лікування в КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» в період з 11.10.2015 року по 23.10.2015 року у відділенні ургентної хірургії. Відповідно до наданої інформації витрати на лікування потерпілого від злочину становлять 2\~688,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.\~\~

Outcome: approved