Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач 08.12.2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. Позовна заява мотивована тим, що відповідач [PERSON] з 2013 року перебуває на обліку у позивача та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. 24.01.2018 року відповідач надала до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради заяву про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В результаті проведеної перевірки правильності та достовірності інформації, яка була надана заявником, 26.02.2018 року отримано відомості, що у власності чоловіка відповідача - [PERSON] з 29.11.2010 року знаходиться земельна ділянка, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4714 га, яка з 01.01.2016 року перебуває в оренді у ТОВ Агрофірма «Добробут» зі строком дії до 21.12.2025 року. 11.04.2018 року відповідач письмово підтвердила наявність земельної ділянки та надала довідки про доходи від надання в оренду ТОВ Агрофірма «Добробут» № 26/03 від 27.03.2018 року за 2016 рік та № 27/03 від 27.03.2018 року за 2017 рік. Також в результаті перевірки було виявлено надання (приховування) відповідачем недостовірних даних про майновий стан сім`ї, а саме: згідно з інформацією МВС України від 01.02.2018 року та 08.06.2018 року встановлено, що чоловік відповідача - [PERSON] придбав легковий автомобіль марки KIA SERHIA, 2003 р.в., вартістю 101920 грн., дата реєстрації - 07.08.2015 року. Під час перевірки особової справи встановлено, що при неодноразових зверненнях, починаючи з 28.08.2013 року в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у розділах ІV та V відповідач не відображала інформацію про наявність земельної ділянки та придбання легкового автомобілю. Відповідачу було зроблено перерахунок надміру виплачених коштів за період з 01.02.2013 року по 30.04.2017 року в розмірі 88835,93 грн. 24.05.2019 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про повернення надміру сплачених коштів строком до 31.12.2019 року з обов`язковою щомісячною платою. Станом на 19.11.2020 року відповідач повернула до Управління надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги в розмірі 6000 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2013 року по 30.04.2017 року в розмірі 88835,93 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнає. У відзиві на позов посилалась на те, що позивачем не доведено факту навмисного подання недостовірних даних про доходи та майновий стан сім`ї та факту того, що нею навмисно приховано відомості, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру. Крім того, вважає, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Відносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон) та Порядком призначення і виплати державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ № 250 від 24.02.2003 року (далі - Порядок). Положеннями ст. 3 Закону встановлено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. Стаття 4 Закону визначає, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Судом встановлено, що [PERSON] у періоди: 27.02.2013 року, 28.03.2013 року, 28.11.2014 року, 27.05.2015 року, 23.11.2015 року, 30.05.2016 року, 22.11.2016 року, 22.05.2017 року, 24.01.2018 року зверталася до позивача із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 7-24). У розділі ІV декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї (зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку) або дружини (чоловіка, неповнолітніх дітей)» відповідачем не було вказано про наявність у неї або членів сім`ї транспортного засобу (а.с. 25-33). У розділі V декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги «Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» відповідачем не було вказано про наявність у неї або членів сім`ї земельної ділянки (а.с. 25-33). Відповідно до наведених заяв, позивачем було прийнято рішення про призначення [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 34-40). Згідно проведеної перевірки достовірності та повноти інформації, наданої [PERSON] для призначення державної соціального допомоги, встановлено, що у власності чоловіка відповідача - [PERSON] з 15.09.2016 року знаходиться земельна ділянка за адресою: Полтавська область, с/рада Шенгурівська, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4714 га, яка з 01.01.2016 року перебуває в оренді у ТОВ Агрофірма «Добробут» зі строком дії до 21.12.2025 року (а.с. 41-43, 47-48), та легковий автомобіль марки KIA SERHIA, 2003 р.в., вартістю 101920 грн., дата реєстрації - 07.08.2015 року (а.с. 50-51). Відповідно до повідомлення № 202 віл 16.10.2018 року відповідачу припинено виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та запропоновано повернути переплачену суму в розмірі 79836,65 грн. (а.с. 53). Згідно розрахунку надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, [PERSON] були надміру виплачені кошти за період з 01.02.2013 року по 30.04.2017 року в розмірі 88835,93 грн. (а.с. 55). 24.05.2019 року між Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] укладено угоду про повернення надмірно сплачених коштів (а.с. 56). Станом на 19.11.2020 року відповідач повернула до Управління надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги в розмірі 6000 грн. Як вбачається із статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Статтею 4 вказаного вище Закону передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 затверджено Порядок призначення та виплати соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі за текстом Порядок). Так, згідно з пунктами 2, 3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Відповідно до п. 10 Порядку державна соціальна допомога не призначається, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно п. 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (частина перша статті 1213 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила, по-перше: - якщо виплата відповідних грошових сум проведено добровільно особою (за відсутності рахункової помилки), яка проводила таку виплату; по-друге: - у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року по справі №545/163/17, а також у постанові у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 квітня 2019 року по справі №150/164/17. Встановлено, що на час звернення [PERSON] до УПСЗН із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в періоди: 23.11.2015 року, 30.05.2016 року, 22.11.2016 року, 22.05.2017 року, 24.01.2018 року в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги зазначала, що у власності її сім`ї відсутні транспорті засоби та земельні ділянки, хоча достовірно знала, що у власності її сім`ї перебувала земельна ділянка площею 4,4714 га за адресою: Полтавська область, с/рада Шенгурівська, та автомобіль марки KIA SERHIA, 2003 р.в., відомості про які в декларації вона не вказала. При цьому, як вбачається із заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, [PERSON] була обізнана про наявність у неї обов`язку повідомити органи праці та соціального захисту населення про зміну відомостей про доходи або майно, які можуть вплинути на отримання нею зазначеної соціальної допомоги, про що свідчить її підпис у вказаних заявах. Дані обставини свідчать про недобросовісність відповідача при зверненні і отриманні соціальної допомоги. Між тим слід зазначити, що відповідач вперше звернулась до позивача за призначенням соціальної допомоги ще в лютому 2013 року, тобто до придбання автомобілю та реєстрації права власності на земельну ділянку, та до серпня 2015 року правомірно отримувала соціальну допомогу, то в період з 01.02.2013 року по 01.08.2015 року критерій недобросовісності набувача, передбачений ч. 1 ст. 1215 ЦК України, був відсутній і відомості в деклараціях поданих 27.02.2013 року, 28.03.2013 року, 28.11.2014 року, 27.05.2015 року відповідали дійсності, остання потребувала даної допомоги за відсутності підстав для відмови у призначенні такої допомоги. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2015 року по 30.04.2017 року в розмірі 43879,17 грн. Доводи відповідача щодо застосування судом строку позовної давності є безпідставними, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд погоджується з доводами позивача про те, що з 26.02.2018 року почала свій перебіг позовна давність, оскільки саме 26.02.2018 року було встановлено надання відповідачем недостовірних даних при зверненні за призначенням вказаного виду допомоги. А оскільки позивач звернувся до суду з вказаним позовом 08.12.2020 року, то строк позовної давності останнім не пропущено. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial