Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 26 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 8000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку, складає укладений між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання відповідно до умов договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 31329,04 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 7600,79 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 19710,20 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 2050,00 гривень, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 1468,05 гривень. Зважаючи на зазначене просили стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 31329,04 гривень заборгованості за кредитним договором та судовий збір. В судове засідання представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, однак про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON], кожен зокрема позов заперечили, просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши пояснення відповідача, його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], підписавши заяву, погодившись та ознайомившись із умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав свою згоду на те, що заява з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку, складає укладений між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6-8). На підставі вищевказаної заяви відповідачу було відкрито рахунок та оформлено кредитну картку «MasterCard Mass». Із матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 8000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-32). Згідно розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 31 грудня 2015 року становить 31329,04 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 7600,79 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 19710,20 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 2050,00 гривень, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 1468,05 гривень (а.с. 5). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що 26 лютого 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 8000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, 14 лютого 2014 року невідома особа, шахрайським способом заволоділа грошовими коштами в сумі 7600,76 гривень, які знаходились на вказаному картковому рахунку. Зазначив, що про даний факт повідомив ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та правоохоронні органи, після чого 16 червня 2014 року Маневицький РВ УМВС України (на даний час Маневицький ВП ГУНП у Волинській області) було внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12014030160000198 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, однак на даний час особу, яка причетна до вчинення злочину не встановлено. Показання представника відповідача надані в даному судовому засіданні, підтверджуються доказами долученими до матеріалів справи (а.с. 50, 57). Постановою про закриття кримінального провадження від 7 грудня 2016 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014030160000198 від 16 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак, як вбачається із повідомлення слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Степашука В.М. по кримінальному провадженні № 12014030160000198 від 16 червня 2014 року в якому [PERSON] є потерпілим та яке перебуває у провадженні СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, станом на 06 лютого 2018 року здійснюється досудове розслідування (а.с.58, 76). Заявою [PERSON] від 16 квітня 2018 року підтверджується факт звернення до позивача з вимогою про надання інформації з приводу зміни його фінансового номеру та збільшення ліміту (а.с. 93). Згідно відповіді з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернення [PERSON] з вхідним № 4 від 16 квітня 2018 року знаходиться в роботі і фахівці Головного офісу «ПРИВАТБАНК» працюють над вирішенням його питання (а.с. 94). Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, як і не надано суду відповідних доказів, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, враховуючи наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами [PERSON], суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Outcome: dismissed