Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовом, який обґрунтовується тим, що 14.11.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (надалі також - відповідач) був укладений договір, за яким відповідач отримала кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, посилається на те, що цим договором було передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Оскільки станом на 31.05.2018 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 95332 грн. 78 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2543,38 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 83235,98 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4537,57 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 4515,85 грн., то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та 1762 грн. витрат по оплаті судового збору. 05.07.2018 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без призначення судового засідання (а.с.45-46). 05.07.2018 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с.47). 18.07.2018 р. відповідач отримала цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подала. Також вона не подала клопотань про призначення судового засідання або ж розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.51). Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2012 р. між сторонами укладено кредитний договір, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.7-8). Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки позивачем надано кредит, а відповідач не виконує умов договору і кредит не повернула, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач одночасно заявив вимоги про стягнення пені з комісією в сумі 4537,57 грн., не розмежувавши їх, та штрафів в сумі 500 грн. та 4515,85 грн., які застосовані як вид цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову щодо стягнення з відповідача штрафів. Отже, загальна сума заборгованості станом на 31.05.2018 р., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 14.11.2012 р., становить 90316,93 грн. (2543,38 грн. за тілом кредиту + 83235,98 грн. за процентами + 4537,57 грн. пені та комісії). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 94,74 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог судовий збір в сумі 1669,32 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст. 61 Конституції України, ст.ст. 3, 509, 526, 527, 530, 549, 551, 651, 654, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial