Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідач, відповідно до довідки реєстрації громадян, проживає за адресою: [ADDRESS] та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок. В житловому приміщенні встановлене газове обладнання, яким в період мешкання боржник користувався. У зв'язку з тим, що боржник оплату нарахувань проводив нерегулярно та не в повному обсязі в період з 01.01.2009 року до 01.08.2013 року, виникла заборгованість за спожитий ним природний газ в сумі 1512,56 гривень, просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 1512,56 гривень, 3% річних у розмірі 125,65 гривень, інфляційних нарахувань у розмірі 206,58 гривень, судовий збір 229,40 гривень, а всього 2074,19 гривень. 12.03.2014 року представником позивача подана заява про збільшення розміру позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ, яка утворилась за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2009 року по 10.03.2014 року у сумі 5699,61 гривень, 3% річних у розмірі 278,82 гривень, інфляційних нарахувань у розмірі 319,95 гривень, судового збору у розмірі 229,40 гривень, а всього 6527,78 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі, про що надав відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки №169 від 12.03.2014 року, виданої керівником органу самоврядування населення «Красний пахарь», [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку та мешкає за адресою: [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що в житловому приміщенні встановлене газове обладнання, яким в період мешкання боржник користувався. Правовідносини у сфері надання населенню послуг з газопостачання регулюються Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання. Згідно з п. 17 Правил споживачі природного газу повинні сплачувати послуги не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами, має вноситися власниками чи наймачами своєчасно, повнолітні члени родини власника чи наймача несуть солідарну майнову відповідальність за вказаними зобов'язаннями. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки, відповідач в порушення вимог чинного законодавства не сплачував в повному обсязі за спожитий природний газ, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 5699,61 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Оскільки, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, суд вважає за необхідне стягнути з них на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 319,95 гривень та три відсотки річних із суми боргу, що складає 278,82 гривень. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved