Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZPD0AE00000020 від 30.11.2005р., згідно якого, відповідач отримав від банка кредит на суму 103020 гр., на купівлю автомобілю та на сплату страхових платежів у сумі 32515,70 грн., а всього 135535,70 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк до 30.11.2010р. Однак, відповідач не виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник просить суд стягнути з відповідача, і станом на 14.07.2015р. вона становить 364695,79,гр., що складається з: заборгованості по кредиту 34045,52гр., заборгованість по процентам 86573,59гр., заборгованість по комісії за користування кредитом 4079,46 гр., та пені 239997,22гр. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника, суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Відповідач [PERSON] жодного разу в судові засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у зв'язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України, згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору №ZPD0AE00000020 від 30.11.2005р., відповідач [PERSON] отримав від ПАТ «Приватбанк» кредит на суму 103020 гр., на купівлю автомобілю та на сплату страхових платежів у сумі 32515,70 грн., а всього 135535,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк до 30.11.2010р. /а.с.5-6/. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач не виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача прохав стягнути з відповідача у судовому засіданні, і станом на 14.07.2015р. вона становить 364695,79,гр., що складається з: заборгованості по кредиту 34045,52гр., заборгованість по процентам 86573,59гр., заборгованість по комісії за користування кредитом 4079,46 гр.,. та пені 239997,22гр. /а.с.4/. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, процентів, комісії, є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню. А що стосується нарахованої пені то суд вважає її неправомірною, бо відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду позичальника, вказані в кредитному договорі, є несправедливими, тому, що, приводять до нарахування непропорційно великої суми компенсації. У звязку з чим, згідно до вимог ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших підстав, які мають істотне значення. Тому, вимоги позивача, в частині стягнення суми пені, повинні бути зменшені до 20000 гр., а всього заборгованість повинна складати /34045,52гр.+86573,59гр.+4079,46 гр.+20000гр /пеня / = 144698,57гр. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тобто з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1446,98 грн.

Outcome: partial