Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач 09 січня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 12.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11140726000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 9490 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,50 відсотків на рік, з кінцевим терміном повернення 11 квітня 2014 року. За умовами договору, відповідач зобов'язувався щомісяця сплачувати банку обов'язковий платіж для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 07 листопада 2013 року по договору виникла заборгованість на загальну суму - 63761,03 грн., з яких: 39889,44 грн. - заборгованість по основній сумі; 6621,79 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 8481,46 грн. - нараховані відсотки на дату подачі позову; 7571,62 грн. - пеня; 1196,72 грн. - три проценти річних від прострочено суми. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, згідно умов якого останній надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль Тип ТЗ: легковий седан - в, Деу Ланос TF 69 Y, 2007 рік випуску, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER]. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11140726000 від 12.04.2007 року, звернути стягнення на предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан-в; Марка: Daewoo; Модель: Lanos TF69Y; Рік випуску: 2007; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], яке видано ДНІ Дніпропетровськ МРЕВ 1 ДАІ У МВС в Дніпропетровській обл., 10.04.2007 року, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (ЄДРПОУ: 36698193) договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»); надати (визнати) право ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем; витребувати у [PERSON] автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан-в; Марка: Daewoo; Модель: Lanos TF69Y; Рік випуску: 2007; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки [NUMBER] та передати у володіння Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс»; надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (ЄДРПОУ: 36698193) (в особі його уповноваженого представника) право (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду; стягнути судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 12 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11140726000, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 9490,00 дол. США, терміном повернення до 11.04.2014 року включно зі сплатою відсотків у розмірі 13,50 % на рік (а.с.17-24). Встановлено, що 12 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11140726000 від 12.04.2007 року (а.с.36). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом, встановленим ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У відповідності ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В забезпечення виконання умов кредитного договору 12 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу, згідно якого відповідач надав в заставу позивача автомобіль Тип ТЗ: легковий седан - в, Деу Ланос TF 69 Y, 2007 рік випуску, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] (а.с.32-36). Встановлено, що автомобіль Тип ТЗ: легковий седан - в, Деу Ланос TF 69 Y, 2007 рік випуску, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 10.04.2007 року (а.с.37). Судом встановлено, що банк свої зобов'язання по кредитному договору виконав належним чином. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 07 листопада 2013 року по договору виникла заборгованість на загальну суму 63761,03 грн., з яких: 39889,44 грн. - заборгованість по основній сумі; 6621,79 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 8481,46 грн. - нараховані відсотки на дату подачі позову; 7571,62 грн. - пеня; 1196,72 грн. - три проценти річних від прострочено суми (а.с.44-51). Представником позивача було надано до суду витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 22 листопада 2013 року, згідно якого вбачається, що в даному реєстрі зареєстроване обтяження за договором застави транспортного засобу № 11140726000/1 на автомобіль Тип ТЗ: легковий седан - в, Деу Ланос TF 69 Y, 2007 рік випуску, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER], належний [PERSON] (а.с. 41-43). 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11140726000 від 12 квітня 2007 року (а.с.63-66). 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-ВК, відповідно до умов якого ТОВ «Кредит Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним договором (а.с.67-69). Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаних вище договорів, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень». Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень» унормовано, що взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно частини 1 статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Так, згідно матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача було направлено повідомлення про порушення забезпеченого обтяження зобов'язання (а.с.56-59). Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Таким, чином, оскільки відповідач [PERSON] не виконує своїх зобов'язань стосовно повернення кредиту та має перед позивачем станом на 07 листопада 2013 року заборгованість у розмірі 63761,03 гривень, враховуючи графіки погашення кредитного зобов'язання, що підтверджує факт визнання ним грошових зобов'язань, та з огляду на те, що в судовому порядку вищевказаний кредитний договір визнаний недійсним не був, з урахуванням презумпції правомірності правочину, укладеного з додержанням встановленої форми, закріпленої ст. 204 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню з урахуванням вимог ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень». Однак, суд відмовляє в частині всіх інших позовних вимог позивача, оскільки вони суперечать порядку звернення стягнення на рухоме майно визначених в Законі України «Про виконавче провадження». Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 637,61 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial