Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач 05.05.2020 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою - [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,0368 га, кадастровий номер 1222981000:01:022:0011, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 878269 виданого 01.02.2006 року; з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9800 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:0344, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 106966 виданого 22.10.2001 року; з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7023 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:1013, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 34777319 від 12.03.2015 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 05.12.2014 року, який було посвідчено Кітаєвою О.І., секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, реєстровий № 1403, згідно якого все її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла йому - [PERSON] , позивачу по справі. Осіб, що б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] або осіб , які б претендували на спадщину немає. У передбачений законом строк після смерті [PERSON] він звернувся до державного нотаріуса першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачової Л.П. та 25.04.2017 року йому були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9800 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:0344, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,0368 га, кадастровий номер 1222981000:01:022:0011, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Про існування третьої земельної ділянки площею 2,7023 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:1013, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від дізнався пізніше. Звернувшись знову до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини і на цю земельну ділянку та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2020 року у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Зазначає, що оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 2,7023 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:1013, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області напевно було втрачено за життя спадкодавця. Таким чином, він має право на спадкування вказаної земельної ділянки, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , але не може реалізувати своє право через зазначені вище обставини. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7023 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:1013, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 06.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 37). В матеріалах справи наявна заява головного спеціаліста відділу з юридичних питань виконкому Червоногригорівської селищної ради, [PERSON] від 20.07.2020 року, згідно якої просить справу розглядати за їх відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечують (а.с. 39). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1216-1218,1220-1223, 1233,1235, 1268-1270, 1296 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою - [ADDRESS] (а.с. 5-6). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,0368 га, кадастровий номер 1222981000:01:022:0011, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 878269 виданого 01.02.2006 року; з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9800 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:0344, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 106966 виданого 22.10.2001 року; з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7023 га, кадастровий номер 1222981000:02:001:1013, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 34777319 від 12.03.2015 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 05.12.2014 року, який було посвідчено Кітаєвою О.І., секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, реєстровий № 1403, згідно якого все її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла [PERSON] , позивачу по справі (а.с. 27). Зазначений заповіт за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] або осіб які б претендували на спадщину судом не встановлено. Як вбачається з листа державного нотаріуса Першої нікопольської державної нотаріальної контори, Л .П. Ткачової за № 396/02-14 від 28.05.2020 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена спадкова справа № 161/2016 (а.с.23-36), з якої вбачається, що позивач 06.04.2016 року та 25.04.2017 року звертався у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим йому було видано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.04.2017 року на відповідне спадкове майно - приватизовану земельну ділянку площею 0,440 га ( І земельна ділянка площею 0,2500 га.; ІІ земельна ділянка 0,2050 га) розташованої за адресою [ADDRESS] яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери земельної ділянки 1222981000:06:017:001 та 1222981000:06:017:002 (а.с. 31); приватизованої земельної ділянки площею 4,9800 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222981000:02:001:0344 (а.с. 32); приватизованої земельної ділянки площею 5,0368 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222981000:01:022:0011 (а.с. 33). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,7023 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222981000:02:001:1013, оскільки не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (а.с. 6). В обґрунтування позову позивач зазначив, що про існування ще одної спадкової земельної ділянки дізнався пізніше, коли вже отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оригінал правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку відсутній. Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , але не може реалізувати своє право. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved