Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість у розмірі 36459 гривень 88 копійок за кредитним договором №CSH0F110710086 від 21 листопада 2006 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №CSH0F110710086 від 21 листопада 2006 року [PERSON] 21 листопада 2006 року отримав кредит у розмірі 3655 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис на заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов. Відповідач зобов'язання за вищевказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 08 листопада 2016 року має заборгованість 74351 гривень 35 копійок, яка складається з: 3655 гривень - заборгованість за кредитом; 41967 гривень 46 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1096 гривень 56 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом; 27632 гривні 33 копійки - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 40103 гривні 85 копійок, яка була стягнута рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 34247 гривень 50 копійок, а також штрафи відповідно до пункту 5.2 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1712 гривень 38 копійок - штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість [PERSON] до стягнення становить 36459 гривень 88 копійок. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягає. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, представник позивача направив до суду відзив. Разом з тим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Аналізуючи вищевказані норми ЦПК України, суд приходить до беззаперечного висновку, що надання відзиву у цивільній справі являється правом лише відповідача. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником. Таким чином, у цивільній справі позивачем або його представником може бути подано відповідь на відзив, та жодним чином такі не наділені правом на надання відзиву на позовну заяву. На підставі вищевикладеного, суд не приймає доводи представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» викладені у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 21 серпня 2018 року, та додані до нього письмові документи, оскільки подання такого позивачем або його представником не передбачено чинним ЦПК України, відтак вказані документи подані з порушення чинного законодавства України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить судове засідання відкласти на іншу дату в зв'язку з незадовільним станом здоров'я. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просила у задоволенні позову відмовити повністю, врахувавши її заперечення на позовну заяву від 26 квітня 2017 року та заяву про застосування строку позовної давності, розгляд справи провести без її участі. Так, у запереченнях представника відповідача від 26 квітня 2017 року зазначено, що позивач посилається на укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договору №CSH0F110710086 від 21 листопада 2006 року, відповідно до якого банк надав, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 3655 гривень строком на 1 рік, тобто до 21 листопада 2007 року. Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року по справі №2315/2254/2012 з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 28 лютого 2012 року в загальній сумі 40103 гривні 85 копійок. Позивач посилається на те, що кредитний договір складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка», «Стандарт»). В позовній заяві позивач вказує, що станом на 08 листопада 2016 року відповідач має заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафу (фіксована частина), штрафу (процента ставка). Однак, заборгованість за кредитом (тіло кредиту) вже стягнуто заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року по справі №2315/2254/2012. Договором кредиту у формі заяви позичальника №CSH0F110710086 від 21 листопада 2006 року не передбачено сплату позичальником комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафу (фіксована частина), штрафу (процентна ставка). Вважає, що надані позивачем Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», «Стандарт») не можуть бути належним доказом обґрунтування вимог позивача щодо стягнення штрафу. Вказані умови не містять підпису відповідача. Належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме такі мав на увазі відповідача, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, взяв на себе зобов'язання зі сплати штрафу та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту відсутні. В позовній заяві та додатках до неї позивач не наводить аргументованого розрахунку суми відсотків за користування кредитом, в період з 28 лютого 2012 року по 08 листопада 2016 року. Крім того, представник відповідача звернулася до суду з заявою про застосування строку позовної давності, відповідно до якої, вважає, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, адже з часу закінчення строку виникнення зобов'язання у відповідача на повернення кредиту 21 листопада 2007 року до часу звернення до суду з даним позовом минуло більше шести років. Також з часу набрання законної сили заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року по справі №2315/2254/2012 до часу звернення до суду з даним позовом минуло майже 5 років. В позовній заяві не наведено достатніх та обґрунтованих пояснень щодо поважності причин пропуску строку позовної давності. Відповідно до умов кредитного договору від 21 листопада 2006 року сторони визначили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 21 листопада 2007 року. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із кредитним договором встановлений з 20 по 25 число кожного місяця. Враховуючи вищевикладене, просить застосувати строк позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вказану норму та приймаючи до уваги, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, суд вважає за можливе провести таке без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення щодо таких та заява про застосування строку позовної давності, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] 21 листопада 2006 року звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою позичальника №CSH0F110710086, відповідно до якої, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 3655 гривень на строк 12 місяців з 21 листопада 2006 року по 21 листопада 2007 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 91,38 гривень та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0 гривень в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту сплати відсотків, винагороди, комісії які зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особами («Розстрочка») (СТАНДАРТ) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 404 гривні 46 копійок для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Для виконання зобов'язання банк відкриває позичальнику рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, направлений на погашення заборгованості. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та Умов (а.с.7). [PERSON] ознайомився та згоден з умовами кредитування, які були надані ним в письмовій формі. Своїм підписом він підтверджує факт надання йому повної інформації про умови кредитування. Він згоден, що заява разом із запропонованими ПриватБанк Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Він підтверджує, що вся надана інформація достовірна. Зобов'язується про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 днів від моменту їх виникнення (а.с.7). Відповідно до Статуту (нова редакція) Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.16). Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року у справі №2315/2254/2012 з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 21 листопада 2006 року станом на 28 лютого 2012 року в загальній сумі 40103 гривні 85 копійок, а саме: поточний борг по кредиту - 3655 гривень, загальна сума боргу за відсотками - 15858 гривень 57 копійок, заборгованість по комісії 1096 гривень 56 копійок, пеня за несвоєчасне виконання умов договору - 17107 гривень 82 копійки, штрафи за порушення умов договору: 500 гривень фіксована частина, 1885 гривень 90 копійок процентна складова, а також витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 401 гривня 04 копійки, а всього 40504 гривень 89 копійок (а.с.4). Вищевказане заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області набрало законної сили 18 червня 2012 року (а.с.4-зворот). Як вбачається з позовної заяви, розрахунку заборгованості та вищевказаного заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №CSH0F110710086 від 21 листопада 2006 року в сумі 36459 гривень 88 копійок за період з 28 березня 2012 по 08 листопада 2016 року, оскільки позивачем від реальної заборгованості у сумі 74351 гривня 51 копійка віднята суму у розмірі 40103 гривні 85 копійок, яка була задоволена заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області (а.с.2-3, 4, 5-6). Разом з тим, з розрахунку заборгованості, доданого до поданої позовної заяви вбачається, що останній платіж за кредитом відповідач [PERSON] здійснив 21 квітня 2009 року (а.с.5-зворот). Доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] здійснював погашення заборгованості за кредитним договором №CSH0F110710086 від 21 листопада 2006 року після 21 квітня 2009 року, матеріали справи не місять. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредитних коштів частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені договором, відсотки та комісію, а також встановлена відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань. Згідно з положеннями ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України). З врахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст.261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Разом з тим, відповідач [PERSON] жодних дій після 21 квітня 2009 року, які б свідчили про визнання ним боргу не вчиняв. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2006 року в сумі 40103 гривні 85 копійок ухвалене 16 травня 2012 року (а.с.4). Як вбачається з відтиску штампу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла до суду 05 грудня 2016 року та зареєстрована за вхідним №16403/16-Вх (а.с.1). На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] після спливу нового строку позовної давності. Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] після спливу строку позовної давності, відтак наявні підстави, відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України для застосування судом позовної давності за заявою сторони у спорі. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] слід відмовити в повному обсязі, в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed