Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором №PLB0RK06612439 від 11.09.2006 року, а також понесених ними витрат по сплаті судового збору. У позовній заяві зазначено, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 4000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту. Погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 23.01.2014 р. заборгованість відповідача становить 17350,98 грн. та складається з: 2492,58 грн. - заборгованість по кредиту, 6258,95грн. - заборгованість по відсоткам, 7875,81грн.-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 723,64 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, в якій він зазначив що позов не визнає та просив відмовити в задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 11.09.2006 року було укладено кредитний договір №PLB0RK06612439, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді строкового кредиту на строк до 11.09.2009 року у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-7), також було визначено суму щомісячного платежа для погашення заборгованості в розмірі 193,98 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4-5), відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за договором перед позивачем, останню проплату в рахунок погашення боргу було ним внесено 17.06.2008 року в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 17350,98 грн., яка складається з: 2492,58 грн. - заборгованість по кредиту, 6258,95 грн. - заборгованість по відсоткам, 7875,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 723,64 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки, останню проплату в рахунок погашення боргу було здійснено відповідачем 17.06.2008 року, і вже наступного місяця, коли не було зроблено платіж по кредиту, позивачу стало відомо про порушення своїх прав, а з позовною заявою позивач звернувся до суду лише 06 лютого 2014 року, до цього часу жодних дій відносно стягнення з відповідача заборгованої суми позивачем не проводилось, переривання перебігу строку позовної давності також не вбачається, тому є всі підстави вважати, що позов було пред'явлено після спливу строку позовної давності встановленого законом, питання про його поновлення з наданням обґрунтованих підстав пропущення строку позивачем не ставилось, тому суд вважає за можливе прийняти заяву позивача про застосування строку позовної давності і відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року в справі №6-116цс13, які, відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed