Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитної заборгованості , посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18 грудня 2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 14679,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31 грудня 2014 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана Генеральна угода разом із запропонованими позивачем Умовами та правилами, Тарифами , складають кредитний договір , що підтверджується підписом відповідача у заяві. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував , внаслідок чого станом на 26 грудня 2013 року за ним рахується заборгованість в розмірі 17893,24 грн. , яка складається з : 14025,25 грн. - заборгованість за кредитом , 2539,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом , а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 828,25 грн. штраф (процентна складова ), які позивач просить стягнути з відповідача , а крім того - 243,60 грн. , сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився , але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про повну підтримку позову. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , про що свідчить повідомлення . Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача , який повторно не з'явився в судове засідання , на підставі доказів, що є в наявності, провівши заочний розгляд справи та ухваливши заочне рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Представник позивача, згідно поданої ним заяви , не заперечує щодо заочного розгляду справи. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. В судовому засіданні встановлено , що 18 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт , відповідно до якої [PERSON] отримав кредит в розмірі 14679,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31 грудня 2014 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана Генеральна угода разом із запропонованими позивачем Умовами та правилами, Тарифами , складаю кредитний договір , що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно п.2.1 Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт погашення заборгованості за договором здійснюється в період з 1 по 25 числа кожного місяця. Боржник надає банку щомісячний платіж в сумі 734,58 грн. для погашення заборгованості за кредитом , яка складається із заборгованості по кредиту , відсотках, та інших витрат відповідно до Умов та правил. Пунктом 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт погашення заборгованості передбачено , що в разі порушення строків погашення заборгованості , передбачених договором , більше ніж на 31 день боржник сплачує банку штраф , розмір якого визначено п.1.1.5.20 та п.1.1.5.32 Умов і правил надання банківських послуг , а саме : 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту , з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій . Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено , що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитними договором застосовується положення про договір позики. У ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому за договором або законом. З розрахунку заборгованості від 26 грудня 2013 року за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 17893,24 грн. , яка складається з : 14025,25 грн. - заборгованість за кредитом , 2539,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом , а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 828,25 грн. штраф (процентна складова ). Оскільки зобов'язання , взяті на себе , відповідач не виконує, то з нього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 17893,24 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому , суд вважає , можливим стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved