Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

ПАТ «Старокиївський банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О, звернулось до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2006 між позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 33/840/ К/150 про надання кредиту в розмірі 600000,00 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 14,5% річних на строк до 21.11.2008. Після чого, між позивачем та відповідачем, було укладено ряд додаткових угод. Так, 27.10.2009 було укладено додаткову угоду № 8, відповідно до якої, строк користування кредитом було продовжено до 02.06.2010 та плата за користування кредитом була збільшена до 15%. Крім того, 30.05.2013 було укладено додаткову угоду № 12, відповідно до якої, строк користування кредитом було продовжено до 25.03.2014. В період дії договору відповідач не дотримався умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 21.10.2014 становить 561022,54 грн. (а саме: 157088,58 грн. - заборгованість по процентам; 15398,98 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 388534,98 грн. - штраф за недоотримання положень кредитного договору), яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про те, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.11.2006 між позивачем ПАТ «Старокиївський банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 33/840/ К/150 про надання кредиту в розмірі 600000,00 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 14,5% річних на строк до 21.11.2008. Після чого, між позивачем та відповідачем, було укладено ряд додаткових угод. Так, 27.10.2009 було укладено додаткову угоду № 8, відповідно до якої, строк користування кредитом було продовжено до 02.06.2010 та плата за користування кредитом була збільшена до 15%. Крім того, 30.05.2013 було укладено додаткову угоду № 12, відповідно до якої, строк користування кредитом було продовжено до 25.03.2014. В період дії договору відповідач не дотримався умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 21.10.2014 становить 561022,54 грн. (а саме: 157088,58 грн. - заборгованість по процентам; 15398,98 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 388534,98 грн. - штраф за недоотримання положень кредитного договору), яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до пункту 2.6. Кредитного договору нараховані проценти сплачуються Позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту, при остаточному погашенні кредиту Позичальник зобов'язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до пунктів 4.2., 4.3. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення суми кредиту та сплати відсотків) Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості, за кожний день прострочення. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником вимог п. п. 3.3.5. - 3.3.13. Кредитного договору Відповідач сплачує Банку штраф в розмірі 5 ( п'ять) процентів від суми кредиту за кожний випадок, а відповідно до пункту 3.3.5. Позичальник зобов'язався дотримуватися положень Кредитного договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 561022,54 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved