Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач 01.04.2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму авансу в розмірі 27 240,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.07.2016 року між нею та [PERSON] (як представником власника квартири) укладено попередній договір, в простій письмовій формі, за умовами якого відповідач зобов`язалась разом із власником квартири [PERSON] продати їй квартиру [ADDRESS] , за суму 545 600 грн., що еквівалентно 22 000 доларів США за курсом НБУ 24,8 грн. за 1 долар, в строк до 15.09.2016 року. В якості авансу, відповідності до умов договору, позивач передала кошти в розмірі 1000,00 доларів США, що на день укладення еквівалентно 24 800,00 грн., за офіційним курсом НБУ 24,8 грн. за 1 долар. Позивач зазначає, що для придбання вказаної вище квартири, вона продавала належну їй на праві власності квартиру, але не встигла у обумовлені договором строки, у зв`язку із чим, звернулась до відповідача та власника квартири із проханням відтермінувати строк продажу квартири. Через шість днів позивачу стало відомо, що квартира [ADDRESS] продана 21.09.2016 року іншій особі. Сплачений позивачем аванс відповідачем так і не повернуто, у зв`язку із чим, вона вимушена була звернутися до суд із даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.17). Відповідач ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав 27.04.2019 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, проте з відзивом на позов до суду не звернувся, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав (а.с.19). З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 15.07.2017 р. між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), укладено попередній договір (із забезпеченням виконання зобов`язання завдатком), відповідно до умов якого продавець взяв на себе зобов`язання передати у власність покупця квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 17.12.2015 року. За умовами договору сторони зобов`язались до 15.09.2016 року укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири (основний договір) [ADDRESS] , загальна вартість якої становить 22 000,00 доларів США, в яку включається сума завдатку (а.с.5-6). Вказаний попередній договір підписаний [PERSON] та [PERSON] у присутності свідків, проте нотаріально не посвідчений. Предмет договору, а саме: квартира за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, від 17.12.2015 року виданого Другою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-823, свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2015 року, виданого Другою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-284, що зареєстроване в Державному реєстрі речових на нерухоме майно 17.12.205 року, номер запису про право на власність 12584742, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 808391812101. Пунктом 2.1 Договору визначено, що в якості підтвердження наміру та у виконання зобов`язань по відчуженню квартири та укладенню відповідного договору купівлі-продажу, в момент підписання даного договору покупець передав, а продавець прийняв в якості завдатку грошову суму у розмірі 1 000,00 доларів США. 21 вересня 2016 року [PERSON] продав вказану квартиру [PERSON] , про що свідчить витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-8). В розділі 3 попереднього договору сторони погодили, що за порушення умов цього договору сторони несуть відповідальність у відповідності до ст.ст. 570,571 ЦК України. У разі необґрунтованого ухиляння від укладення основного договору купівлі-продажу, приховування факту майнового спору, арешту або застави, при порушенні строків підготовки документів та строків продажу та/або зміни ціни продажу квартири, при невиконанні інших умов даного договору, продавець зобов`язаний відшкодувати покупцю подвійну суму завдатку та інші збитки. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.ч. 1,3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Приписи ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2016 року у справі № 6-176цс12 та Верховного Суду від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач у свою чергу жодним чином доводи позивача щодо предмета спору не спростував, заперечень та відзиву на позов не надавав. Достовірно встановлено, що основний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, то передані позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 1 000,00 дол. США є авансом та підлягають поверненню. Оскільки, сторони розмір авансу визначили в еквіваленті до іноземної валюти, тому поверненню підлягає сума коштів у гривнях виражена у еквіваленті до долару США в сумі 27 240,00 грн.. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанції у розмірі 768,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved