Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач 11.07.2019 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ж-Ф КЛІНІК», в якому просить: - визнати дії робітників (лікарів та медичного персоналу) ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» протиправними, незаконними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України в сфері надання послуг з ветеринарної діяльності; - стягнути з ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 27 879 грн.; - стягнути з ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768, 40 грн.; Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що вона є власником собаки породи «Мальтійська болонка», [INFO] , кличка Річард . З народження собаки [PERSON] здійснила усі передбачені законодавством щеплення та медичні обстеження в ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» (з 2010 по 2019 роки). 03.05.2019 позивач звернулася до ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» у зв`язку із захворюванням собаки. У той же день лікарями ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» було проведено операцію з видалення каменя з сечового міхура. Наступного дня собаку повернуто [PERSON] та повідомлено про необхідність прибуття на контрольний огляд 10.05.2019. 10.05.2019 працівниками ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» собаку оглянуто та повідомлено про необхідність зняття швів 17.05.2019. 12.05.2019 собака стала погано себе почуватися, в зв`язку із некваліфікованим та безуспішним проведенням операції 03.05.2019 лікарями ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» (після проведеної операції в сечовому міхурі виник отвір, через який уся волога та січ потрапляла в черевну порожнину), 13.05.2019 було проведено повторну операцію в ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК». В зв`язку з безуспішним лікуванням собаку було направлено до іншої ветеринарної клініки та згідно рішення лікаря ветеринарної медицини [PERSON] від 02.06.2019 під час обстеження УЗІ (20.05.2019) у тварини виявлено: перфорація січового міхура, гідронефроз лівої нирки, часткова непрохідність лівого січовода, рідина у черевній порожнині, собака зневоднена, в стані відсутності свідомості. Позивач вважає, що загибель собаки сталася внаслідок некваліфікованого та безуспішного проведення операції від 13.05.2019, що була спричинена проведенням некваліфікованої операції ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» від 03.05.2019 та [INFO] собака померла. Як зазначає [PERSON] , загибеллю собаки їй була спричинена матеріальна шкода (вартість лікування собаки) 27 879 грн. та витрати по сплаті судового збору 768, 40. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та окрім цього надав суду висновок спеціаліста доктора ветеринарних наук, професора кафедри нормальної і Патологічної анатомії та патофізіології Одеського державного аграрного університету Скрипки М.В. від 28.10.2019 та довідку надану [PERSON] від 18.09.2019. Відповідно до змісту яких пояснив, що смерть собаки настала [INFO] о 08.30 год, серед причин смерті [PERSON] зазначив виснаження та ускладнення після операцій, що призвели до розвитку перітоніта. Згідно пояснень представника позивача, відповідно до висновку спеціаліста [PERSON] , основним ускладненням після цистотомії від 03.05.2020 є розрив стінки сечового міхура з скупченням сечі у черевній порожнині; після діагностичної лапаратомії та зшивання стінки сечового міхура від 13.05.2019 є розрив стінки сечового міхура з скупченням сечі в черевній порожнині (результати УЗД від 20.05.2019 та результати діагностичної лапаратомії в ніч з 24.05.2019 на 25.05.2019, яка була проведена лікарем [PERSON] на базі ВЛДЦ «Віта»), встановлено порушення прохідності лівого сечоводу вузлом з шовного матеріалу та гідронефроз лівої нирки, відсутня будь-яка інформація про катеризацію сечового міхура в післяопераційний період, що є необхідним для запобігання ризиків надмірного розтягування стінки сечового міхура та його розриву, тварина загинула внаслідок інтоксикації, яка виникла на фоні гострої ниркової недостатності та перитоніту (як ускладнення розриву сечового міхура). Представник відповідача [PERSON] надіслала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого проти задоволення позову заперечувала. На обґрунтування позиції зазначила, що позивачем та його представником не доведено: факт загибелі тварини, що причиною загибелі тварини були неправомірні дії відповідача, не доведена неправомірність дій відповідача під час здійснення лікування тварини, не доведено існування безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, завданою позивачу, а отже відсутні правові підстави для покладення відповідальності по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди саме на відповідача. Обставини, на які посилається позивач викладені непослідовно та є вибірковими, відсутні будь-які належні та допустимі докази факту та причини смерті тварини (результати проведеного розтину, історія хвороби з ветеринарних установ куди зверталася Позивач, а саме з ВЛДЦ Вита , ФОП [PERSON] тощо), неправомірності дій відповідача під час здійснення лікування тварини, існування безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, завданою позивачу у вигляді загибелі тварини. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] під час розгляду справи проти позову заперечували, надав суду надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Крім цього представники відповідача зазначили, що їх позиція є повністю обґрунтованою, зокрема стороною відповідача надано максимально можливий обсяг доказів, зокрема виписку з електронної картки пацієнта Річард «ID-00016» за період з 2010 по 2019 роки, виписку з історії хвороби пацієнта Річард «ID-00016», інформовану згоду на цистотомію від 03.05.2019, інформовану згоду на діагностичну лапортомію від 13.05.2019, анкету відмови від лікування від 20.05.2019, протокол опиту директора ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК гр. [PERSON] Таке від 13.09.2019 з покроковим поясненням ходу лікування та операцій та хірургічні протоколи операцій, протокол опиту головного лікаря ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК гр. [PERSON] від 12.09.2019, висновок спеціаліста, діючого хірурга, кандидата ветеринарних наук [PERSON] від 25.11.2019 тощо, які у сукупності свідчать про відсутність в діях відповідача будь-яких порушень вимог законодавства в сфері надання послуг з ветеринарної діяльності та свідчать про високий рівень кваліфікації лікарів ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК». Щодо обґрунтування позовних вимог представники відповідача зазначили, що висновок зроблений [PERSON] від 02.06.2019, містить суперечності та недостовірні дані, зокрема зазначений діаметр лівого сечоводу 0,8 см. та його непрохідність, що фізично є неможливим (непрохідність виключає такий діаметр), оскільки навіть у дорослої людини діаметр сечоводу складає 0,5-0,7 см. Відповідно до зазначеного висновку собака знаходиться на лікуванні у нього з 20.05.2019 до 25.05.2019, та відповідно до довідки від 18.09.2019, на п`ятий день лікування у нього, а саме близько 8.30 год 25.05.2019 помирає після, або навіть під час діагностичної лапаратомії, яка була зроблена ним (з наданої документації незрозуміло), при чому не може виключатися безліч варіантів, наприклад, що наркоз був підібраний невірно, були порушені пропорції, та тварина його просто не пережила тощо. При цьому довідку, у якій зазначається рекомендація, що для встановлення причин смерті тварини він надає лише 18.09.2019, тобто після сплину майже чотирьох місяців після смерті тварини, що викликає певні питання. Труп тварини, навіть у разі його зберігання у холодильнику через такий проміжок часу просто неможливо дослідити з метою встановлення причини смерті, оскільки всі м`які тканини вже були піддані природному впливу, а уразі захоронення тіла вже відбулися незворотні процеси у вигляді перегнивання та тління. Крім цього, у зазначеній довідці від 18.09.2019 [PERSON] , зазначає, що смерть тварини настала із-за ускладнень після операції яка призвела до перитоніту, при цьому не зазначено якої операції, можливо він мав на увазі саме останню, тобто, яка була ним зроблена з 24.05 на 25.05. Щодо висновку [PERSON] від 28.10.2019, представники відповідача зазначили, що він грунтується на припущеннях, про що автор й сам зазначає, зокрема те, що причину смерті встановити неможливо, оскільки був відсутній розтин тварини та гістологічні дослідження. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є власником собаки породи «Мальтійська болонка», [INFO] , кличка Річард . Відповідно до історії хвороби мальтійської болонки на ім`я « Річард » («ID-00016»), [INFO] , собака є пацієнтом ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» з 07 квітня 2010 року. ТОВ «Ж-Ф КЛІНІК» є юридичною особою, здійснює свою діяльність на підставі статуту, має ліцензії на ветеринарну практику та на роздрібну торгівлю ветеринарними медикаментами і препаратами. Із захворюванням «цистит» власник собаки звернувся до відповідача у 2016 році. У період часу з 2016 до 2019 року власник тварини неодноразово не виконував рекомендації відповідача зокрема щодо додержання лікувальної дієти, відмовлявся від проведення оперативного втручання. Виявлені у листопаді 2018 року три дрібні уроліти (камені) з часом зрослися до одного уроліту значних розмірів (13,8*5*10.9 мм) який з часом став мати шиповату форму, собака хворіла супутніми захворюваннями. 0З.05.2019 власник тварини погодився на оперативне втручання (проведення цистотомії), стосовно всіх можливих ризиків та можливих ускладнень був проінформований та надав письмову згоду, після чого собаку було прооперовано. 04.05.2019, за наполяганням власників тварина вибула додому. Вранці 05.05.2019 тварину повернуто власниками до клініки, у зв`язку з беспокійною поведінкою. Стан собаки був стабільним. Сеча відходила вільно. 05.05.2019 знову ж таки по наполяганні власників, на ніч тварину було забрано додому. 06.05.2019 зранку собака прибула на стаціонарне лікування, а ввечері вибула на домашнє лікування з призначенням лікаря. 10.05.2019 тварина прибула на контрольний огляд. Стан тварини задовільний, скарг не має. 13.05.2019 собака поступив у клініку зі скаргами на блювоту, яка виникла у нього ще 11.05.2019, про що в клініку ніяким чином не повідомлялося. У тварини було виявлено «гостру ниркову недостатність», призначена інфузійна терапія. В ході терапії було встановлено відсутність сечовипускання і збільшення об`єму черевної порожнини, після чого пацієнта було екстрено направлено на УЗД, за результатами якого виявлено вільну рідину в черевній порожнині, пустий сечовий міхур. Було прийнято рішення про екстрене оперативне втручання. Власникам тварини було роз`яснено всі ризики та можливі негативні наслідки та було отримано письмову згоду, після чого було проведено оперативне втручання. Операція пройшла успішно. З 14.05.2019 по 16.05.2019 пацієнт знаходився на стаціонарному лікуванні. Собака отримував лікування згідно призначення. Стан задовільний. Сеча вільно відходить. Ввечері 16.05.2019 пацієнт виписаний на домашнє лікування з призначенням. Зранку 17.05.2019 пацієнт поступив зі скаргами на гостру діарею з домішками крові. Стан тварини апатичний, відмічаючи болючість черева. Проведений загальний біохімічний аналіз крові, за результатами - покращене показників роботи нирок. Призначена терапія на стаціонарі. До 20.05.2019 пацієнт проходив лікування у Клініці. 20.05.2019 Власник собаки звернувся із проханням пройти консультацію в іншій клініці за умовою повернення собаки до клініки, де собака проходив лікування (відповідача). Собаку господарі не повернули та відмовилися від лікування, у тому числі письмово (інформована згода на цистотомію від 03.05.2019, інформована згода на діагностичну лапортомію від 13.05.2019, анкета відмови від лікування від 20.05.2019 містяться у матеріалах справи). 20.05.2019 власник тварини звернувся до ФОП « [PERSON] », де собака проходила лікування, уночі з 24.05.2019 на 25.05.2019 [PERSON] провів діагностичну лапаротомію та 25.05.2019 тварина померла. Розтину трупу не було. Відповідно до висновків спеціалістів [PERSON] та [PERSON] встановити причини смерті та будь-який причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті неможливо. В ході судового розгляду були допитані головний лікар ТОВ «Ж-Ф Клінік» [PERSON] та спеціаліст, діючий хірург, кандидат ветеринарних наук [PERSON] . Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, свідка [PERSON] , спеціаліста [PERSON] , вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із зазначеною нормою обов`язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК). Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано суду доказів, наявність яких при їх дослідженні, як окремо, так і у сукупності, підтвердила обставини щодо причин смерті собаки, наявного причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням та заподіянням збитків, а також вини відповідача в їх спричиненні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed