Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач за первісним-відповідач за зустрічним позовом мотивував тим, що між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11343618000 та додаткова угода №1 від 07.05.2008р. відповідно до яких позичальник отримав кредит в сумі 61873 дол.США з процентною ставкою 13% річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки від 07.05.2008р.. Всупереч умов Кредитного договору позичальник не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентами. 05.02.2016р. відповідачам були направлені вимоги про усунення порушень договору. Станом на 06.07.2016р. заборгованість за кредитним договором складає 37380,44 дол.США та по пені у розмірі 24227,29 грн.. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №11343618000 від 07.05.2008р. в сумі 37380,44 дол.США та пеню в розмірі 24227,29 грн.. В свою чергу, [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.05.2008р. між ним та банком в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №11343618000 від 07.05.2008р., було укладено договір поруки. Цього ж дня між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додаткову угоду, якою встановлювалась підвищена процентна ставка за невиконання зобов'язань за кредитним договором. Тобто вказана угода збільшує обсяг його відповідальності як поручителя, однак своєї згоди на її укладення він не надав. Крім того, банком було пропущено строк звернення з вимогами до поручителя, оскільки письмові вимоги про погашення заборгованості були направлені у лютому 2016р., а зданим позовом ПАТ «УкрСиббанк» звернулось лише у липні. Посилаючись на вказані обставини, відповідач за первісним позивач за зустрічним позовом [PERSON], просив суд визнати припиненою поруку [PERSON] згідно договору поруки б/н від 07.05.2008р. укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача за первісним - відповідача за зустрічним позовом, [PERSON], первісний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову заперечував, зазначив, що додаткова угода не збільшує обсяг зобов'язань поручителя, оскільки в кредитному договорі за порушення зобовязань встановлювалась подвійна процентна ставка, тобто 26%. Вказав, що 6 місячний строк звернення з вимогами до поручителя слід обраховувати з настання дати повернення кожного чергового платежу. Додатково пояснив, що заборгованість за кредитним договором у [PERSON] виникла з 11.01.2016р., а не з 11.07.2015р., як стверджує [PERSON]. З направленням позичальнику вимоги від 05.02.2016р. банком було змінено строк виконання основного зобов'язання на 14.03.2016р., вимогу до поручителя банком було заявлено шляхом предявлення позову до суду 12.07.2016р. з дотриманням 6 місячного строку, встановленого ст.559 ЦК України. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], позов ПАТ «УкрСиббанк» визнав частково. Не заперечував факт існування заборгованості, але просив суд врахувати матеріальне становище відповідача та стягнути з нього 50% від тіла кредиту. Проти стягнення відсотків та пені заперечував в повному обсязі. Також, не заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON]. Представник відповідача за первісним-позивача за зустрічним позовом, [PERSON], зустрічний позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в заяві. Проти задоволення первісного позову заперечував. Зазначив, що додаткова угода встановлює подвійну процентну ставку за будь-яке порушення [PERSON] умов кредитного договору, на відміну від основного договору, а тому це збільшує обсяг зобов'язань поручителя і тягне за собою припинення поруки. Додатково зазначив, що звернення банку до суду за захистом своїх прав є передчасним, оскільки ним порушені умови кредитного договору в частині порядку надсилання досудової вимоги про дострокове повернення кредиту. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.05.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11343618000. Відповідно до п. 1.1. [PERSON] зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти(кредит) в іноземній валюті, Доллар США, в сумі 61873, що дорівнює еквіваленту 312458,65 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти(кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному [PERSON]. Згідно п.1.2 Кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін 07.05.2008р., позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до [PERSON], але в будь-якому випадку не пізніше 06.05.2024р., якщо не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього [PERSON] та/або згідно умов відповідної угоди Сторін. В п.1.3 договору зазначено, що за користуванням кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов [PERSON]. За користуванням кредитними коштами понад встановлений [PERSON] термін [PERSON] автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1.. Пункт 3.4. договору встановлює обовязок позичальника використовувати кредит н зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку, в порядку та на умовах, визначених [PERSON] 07.05.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до [PERSON] про надання споживчого кредиту №№11343618000 від 07.05.2008р., якою були внесені зміни до договору. На забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань з кредитним договором №№11343618000, 07.05.2008р. між [PERSON], [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати за виконання [PERSON], усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11343618000 від 07.05.2008р., як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст.ст. 1049, 1050 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Частина 1 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтями 553, 554, 543 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Боржник та поручитель є солідарними боржниками перед кредитором. У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Звертаючись до суду із зустрічним позовом [PERSON] вказує, зокрема на те, що додатковою угодою було змінено підстави нарахування подвійної процентної ставки тим самим, збільшився обсяг його відповідальності за договором без його згоди, що на його думку є підставою для визнання поруки припиненою. Суд з даним твердженням відповідача за первісним-позивача за зустрічним позовом погодитись не може з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Так, судом перевірено умови договору №11343618000 від 07.05.2008р. та додаткової угоди №1 від 07.05.2008р. та встановлено, що відповідно до п.1.5. додаткової угоди №1 від 07.05.2008р. до кредитного договору №11343618000 пункт 5.2. доповнено новим абзацом відповідно до якого, у випадках настання обставин, зокрема, передбачених підпунктами «а», «б» п. 5.2. [PERSON] - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1. [PERSON]. Відповідно до п.5.3 кредитного договору №11343618000 від 07.05.2008р. сторони погодили, що банк має право, у випадках настання обставин, зокрема, передбачених підпунктами «а»(за винятком випадку порушення позичальником умов договору щодо своєчасної сплати кредитних коштів), «б» п. 5.2. [PERSON] - процентну ставку за користування кредитними коштами автоматично нарахувати в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1. [PERSON]. Згідно п.1.2. договору поруки від 07.05.2008р. поручителю добре відомі усі умови кредитного договору №11343618000 від 07.05.2008р.. Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання [PERSON] на збільшення обсягу його відповідальності та припинення дії договору поруки є хибними та не відповідають дійсності. У звязку з порушенням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 06.07.2016р. становить 37380,44 дол.США та складається з: -заборгованість за кредитом 32638,36 дол.США, що еквівалентно 810930,60 грн. -заборгованість по процентам 4742,08 дол.США, що еквівалентно 117821,42 грн.. Крім того, банком було нараховано пеню в сумі 24227,29 грн., складається з: -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 4123,43 грн.. -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 20103,86 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором №11343618000 від 07.05.2008р. який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідно до п.6.2 договору в разі застосування Банком права, передбаченого п.6.1.2. [PERSON], порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме: банк повідомляє позичальника про встановлення терміну повернення всієї суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) за адресою позичальника. Термін дострокового повернення кредиту та\~\~плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 (тридцять другого) календарного дня з дати одержання позичальником повідомлення банку про дострокове повернення кредиту. На виконання вказаного пункту [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були направлені вимоги від 05.02.2016р.. Вказані вимоги були отримані відповідачами за первісним позовом 10.02.2016р. та 16.02.2016р.,відповідно(а.с.35,36). Тобто, суд приходить до висновку, що ПАТ «УкрСиббанк» було дотримано порядок, передбачений договором №11343618000 від 07.05.2008р.. Щодо вимог про стягнення заборгованості з поручителя суд зазначає наступне. Порука це строкове зобовязання, і незалежно від установлення строку її дії на підставі договору чи закону, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Частина 1 ст.252 ЦК України встановлює, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості за договором №11343618000 від 07.05.2008р. з 11.01.2016р. відбулось прострочення платежу і тому суд вважає, що саме з цієї дати, відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України 6 місячного строку для предявлення вимог до поручителя. З огляду на те, що досудова вимога була отримана поручителем 16.02.2016р., первісний позов до суду предявлений в межах 6 місячного строку звернення з вимогами до поручителя, суд вважає, що посилання [PERSON] на пропуск ПАТ «УкрСиббанк» строків звернення є не обґрунтованими і, за таких обставин, суд приходить до висновку про те, що зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим задоволенню не підлягає. Встановлені судом обставини, дають підстави вважати, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №11343618000 від 07.05.2008р. є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у звязку з чим, на думку суду підлягають задоволенню. Відтак, з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором №11343618000 від 07.05.2008р. в сумі 37380,44 дол.США та пеня в розмірі 24227,29 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 7147,35грн. з кожного.

Outcome: approved