Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 59136,07 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.05.2009 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № CL107229, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 30565,59 грн. на споживчі потреби, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15.04.2019 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 28% річних. Позивач виконав свої зобовязання, видавши зазначену суму кредиту, проте, відповідач належним чином умов договору не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах і станом на 29.03.2016 року має заборгованість в сумі 59136,07 грн., з яких 6870,05 грн. заборгованість за сумою кредиту, 20395,42 грн. сума дострокового стягнення кредиту, 28631,86 грн. заборгованості по відсотках та підвищені відсотки в сумі 3238,74 грн. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 14.05.2009 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», і [PERSON] укладено кредитний договір №CL107229, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 30565,59 грн. на споживчі потреби, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15.04.2019 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 28% річних (а.с.12-18). Згідно п.1.1 даного договору, кредитор зобовязується надати позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому договорі, додатку №1 та додатку №2, а позичальник зобовязується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором, додатком №1 та додатком №2. Із матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором надав позичальнику кредит у розмірі обумовленому договором на споживчі потреби, що стверджується платіжним дорученням №011В20091340012 від 14.05.2009 року (а.с.29). Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що погашення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюється у формі щомісячних ануїтетних платежів у строки та сумах, встановлених для сплати таких ануїтет них платежів. Сума щомісячних платежів за цим договором, що включає погашення основної суми кредиту та нарахованих процентів, зазначена у додатку №1 та додатку №2. Згідно п.2.2 даного договору передбачено, що проценти нараховуються на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку кредиту. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6), що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору №CL107229 від 14.05.2009 року, зобовязання, зокрема, станом на 29.03.2016 року має заборгованість в сумі 59136,07 грн., з яких 6870,05 грн. заборгованість за сумою кредиту, 20395,42 грн. сума дострокового стягнення кредиту, 28631,86 грн. заборгованості по відсотках та підвищені відсотки в сумі 3238,74 грн. Згідно розяснень, даних в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором №CL107229 від 14.05.2009 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору (п.п.6.6), позикодавець вправі вимагати дострокового повернення кредиту. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором №CL107229 від 14.05.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (а.с.3).

Outcome: approved