Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

ПАТ «Терра Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 4 вересня 2015 року до участі в даній справі в якості правонаступника позивача ПАТ «Терра Банк» залучено ПАТ «Кристалбанк» (а.с. 128). В позовній заяві зазначає, що 27.04.2012 р. між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір про встановлення овердрафту КК-№ 39/76П, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит на умовах овердрафту з лімітом в межах 75000 грн. на термін до 27.04.2013 р. із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 32 % річних. В подальшому термін дії кредитного договору, згідно п. 2.3, продовжений до 27.04.2014 р. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 27.04.2012 р. укладено договір поруки КК-№ 39/77. Однак обумовлених кредитним договором зобовязань відповідач [PERSON] не дотримався, зокрема, не повернув кредит в термін, обумовлений кредитним договором, та не сплатив нараховані проценти. Станом на 25.11.2014 р. заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 111325.32 грн., з яких: 68938.7 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 13073.64 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 33.92 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів; 9367.83 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 97.38 грн. 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів; 19813.86 грн. 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту КК-№ 39/76П від 27.04.2012 р. в розмірі 111325.32 грн. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву та додаткових поясненнях, які долучені до матеріалів справи. Зазначив, що позивачем не доведено права вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором, зокрема переходу права вимоги від ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Кристалбанк», факт отримання коштів, відповідачами не було отримано жодного письмового повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 2012 року між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір про встановлення овердрафту КК-№ 39/76П, відповідно до умов якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту (п. 2.1). Ліміт овердрафту (максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту) встановлюється в межах 25000 грн. (п. 2.2). Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до цього договору є 27 квітня 2013 року. У випадку, якщо за пять робочих днів до настання дати остаточного повернення отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту банк не направить позичальнику письмове повідомлення про відмову від продовження строку користування кредитом, сторони, з укладенням цього договору, відповідно до ст. 212 ЦК України дійшли згоди продовжити строк користування кредитом та встановити дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту 27 квітня 2014 року (п. 2.3). За користування кредитом на умовах овердрафту встановлюється процентна ставка розмірі 32 % річних (п. 3.3) (а.с. 3-7). 25 липня 2012 року між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору, за яким ліміт овердрафту встановлюється в межах 75000 грн. (а.с. 8). В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором 27 квітня 2012 року між ПАТ «Терра Банк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки КК-№ 39/77, за умовами якого останній зобовязався перед кредитом відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, а також договорами про внесення змін та доповнень до нього, що укладені або можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1). У випадку порушення позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед кредитором у повному обсязі зобовязань позичальника за кредитним договором, включаючи, але не виключно, повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, сплату процентів за понадтермінове користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), інших платежів, відшкодування збитків, повязаних з порушенням виконання зобовязань позичальника (п. 1.2) (а.с. 28-31). 25 липня 2012 року між сторонами укладено договір про внесення змін № 1 до договору поруки, за умовами якого сторони обумовили преамбулу договору «визначення та тлумачення термінів» викласти у новій редакції (а.с. 32). Постановою Правління НБУ від 21.08.2014 р. № 518 «Про віднесення ПАТ «Терра Банк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 р. № 72 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» було вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Терра Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22.08.2014 р. (а.с. 41, 42). Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у звязку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є\~Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~(далі Закон). Відповідно до ч. 1\~ст. 42 Закону, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб\~на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобовязань одного або декількох неплатоспроможних банків. Перехідний банк утворюється у формі публічного акціонерного товариства. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з метою реалізації вказаної норми\~Закону\~та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк», було створено ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (а.с. 66-71). Відповідно до п. 1.3 Статуту ПАТ «Кристалбанк» (а.с. 104, 105), банк є правонаступником ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк», який є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014 р. активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обовязків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями ПАТ «Терра Банк». Відповідно до ч. 10\~ст. 42 Закону, перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобовязань неплатоспроможного банку. На виконання зазначеної норми\~Закону, рішенням акціонера ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк») від 22.12.2014 р. було уповноважено директора ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» [PERSON] на підписання від імені ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» акту приймання передавання активів та зобовязань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» та договору про передачу прав за договорами іпотеки та договорами застави ПАТ «Терра Банк» (а.с. 72). Відповідно до вказаного рішення між ПАТ «Терра Банк» та ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» було складено та підписано акт приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» від 22.12.2014 р. (а.с. 64, 65). Відповідно до ч. 12\~ст. 42 Закону, встановлено, що перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення), а також набуває обовязків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Серед інших активів, згаданим вище актом передано від ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» актив, який виник із кредитного договору про встановлення овердрафту КК-№ 39/76П від 27 квітня 2012 року, який було укладено між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] (а.с. 75). Таким чином, після підписання акту приймання-передавання, ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк») набуло всіх прав кредитора за кредитним договором по відношенню до боржника. За загальними правилами ст.ст.\~512,\~514,\~516 ЦК України\~кредитор у зобовязанні може бути замінений у випадках, встановлених договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказаними вище обставинами спростовуються твердження сторони відповідача, що позивач не набув права вимоги до відповідачів за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав і відповідно до розрахунку наданого банком станом на 25 листопада 2014 року його заборгованість за кредитним договором становить 111325.32 грн., з яких: 68938.7 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 13073.64 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 33.92 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів; 9367.83 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 97.38 грн. 3 % річних та втрати від інфляції у звязку з несвоєчасною сплатою процентів; 19813.86 грн. 25 % та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту (а.с. 27). Правильність даних розрахунку ані відповідачами, ані їх представником не заперечується. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Що стосується доводів представника відповідачів про неотримання останніми повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, у звязку з чим є підстави для відхилення позову, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд приходить висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015\~року у справі № 6-979цс15, які в силу імперативних положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими у правозастосуванні. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює\~докази\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд зазначає, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи, незважаючи на те, що ухвалу суду про витребування доказів від ПАТ «Кристалбанк», а саме оригіналів документів за кредитним договором, за клопотання представника відповідачів не було виконано банком. Враховуючи наведене, аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю і стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Кристалбанк» заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту КК-№ 39/76П від 27 квітня 2012 року в розмірі 111325.32 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній станом на день подання позову) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Оскільки зазначений позов був поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, повязаній із здійсненням ліквідації банку (в рамках проведення заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком), то він поданий без сплати судового збору. В ході розгляду справи в якості правонаступника позивача ПАТ «Терра Банк» у справу залучено ПАТ «Кристалбанк». Тому судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 1113.25 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ПАТ «Кристалбанк» в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved