Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Первинно [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. До початку розгляду справи по суті представником позивача предмет позову був змінений на визнання договору купі-продажу нерухомого майна дійсним. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 25.09.2000 року між позивачем з однієї сторони та відповідачами з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу 57/100 частини житлового будинку за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. О. Кошового, 24. Посвідчення даного правочину відбулося на товарній біржі «ВА-БАНК». На теперішній час позивач має намір відчужити вказану нерухомість, однак через відсутність нотаріального посвідчення договору позбавлена такої можливості. У звязку з цим просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2-1433 від 25.09.2000 року, який був укладений між нею та відповідачами, посвідчений на товарній біржі «ВА-БАНК». В судове засідання позивач не зявився, причин неявки суду не повідомив , про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON], яка діє а підставі договору, підтримала змінені позовні вимоги, просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, відзиву не надіслали, про причини своєї неявки суд не сповістили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Оскільки наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.09.2000 року на товарній біржі «ВА-БАНК» був посвідчений договір купівлі-продажу № 2-1433. За даним договором [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила 57/100 частини домобудівлі № 24 по вул. О. Кошевого в м. Гола Пристань, Херсонської області. Відповідно до п. 3 договору, частина домобудівлі продана за 1000 гривень, сплачених «Покупцем» «Продавцю» цілком до підписання даного договору. До правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосувати Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки взаємні права та обов'язки відповідно до правочину виникли в 2000 році під час дії ЦК УРСР. Статтею 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на час укладення договору), угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. \~ \~ \~ \~ Пунктами 5, 10 Договору передбачено, що покупець набуває право власності на нерухомість з моменту підписання даного договору. Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Враховуючи, що всі зобовязання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх намірам та було спрямоване на реальне настання наслідків укладеної угоди, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved