Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач 04.05.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на ј частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову відзначено, що [PERSON] належіть право власності на ј частини квартири [ADDRESS] Разом з [PERSON] . співвласниками квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Співвласники квартири були близькими родичами позивача та всі померли. Позивач був зареєстрований та проживав у спірній квартирі до його засудження. На разі користується квартирою [PERSON] , яка намагалася незаконно визнати за собою право власності на квартиру. Позивач втратив правовстановлюючий акт на ј частини квартири, тому вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 11.05.2018 року позову заяву було залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 11.07.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.10.2018 року. Підготовче засідання призначене на 04.10.2018 року було відкладено на 11.12.2018 року у зв`язку з неявкою відповідача. В результаті проведеного підготовчого засідання 11.12.2018 року протокольною ухвалою підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду по суті на 22.02.2019 року. У судовому засіданні 22.02.2019 року було відкладено розгляд справи до 25.03.2019 року. У судове засідання 25.03.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони 09.04.1999 року уклали договір №09/0056 купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого останні стали власниками квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] року, що встановлено колегією Апеляційного суду Одеської області у рішенні від 22.03.2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. З цього ж рішення вбачається, що право власності позивача на належну йому частку квартири було скасовано за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2012 року. Проте, цим же рішенням Апеляційного суду Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси було скасовано, а у задоволені позову [PERSON] відмовлено. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Таким чином, вбачається, що позивача як власника ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] було позбавлено права власності, рішення було скасовано, проте відновити його право власності неможливо у зв`язку зі втратою правовстановлюючих документів. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що [PERSON] немає можливості розпоряджатися своїм майном, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved