Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 17218 грн. 07 коп., яка складається з: 5748,47 грн. заборгованість за кредитом, 2868,74 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6897,90 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1702,96 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, яка виникла станом на 21.12.2017 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 29.01.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 6592,29 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» умовами, правилами та тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. У зв'язку з тим, що позичальник не виконує свої зобовязання по договору виникла прострочена заборгованість, яка станом на 21.12.2017 року складає 17218 грн. 07 коп., яка складається з: 5748,47 грн. заборгованість за кредитом, 2868,74 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6897,90 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1702,96 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника Банку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. До суду повернувся конверт з поштовою відміткою «Інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення, адресат відсутній». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, що 29.01.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 6592,26 грн на строк 24 місяці, з 29.01.2015 року по 31.01.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 6592.26 грн в обмін на обовязок позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості по кредиту здійснюється наступним чином: починаючи з «1» по «25» число кожного місця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 329,88 грн для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.01.2017 року. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди відповідно до ст. 212, 611, 651 Цивільного Кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобовязанням, строк яких не наступив. Сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення, заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується прострочений. Позичальник сплачує банк штраф в розмірі 1702,96 грн. У звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 21.12.2017 року у відповідача виникла основна заборгованість за кредитом в сумі 17218 грн. 07 коп., яка складається з: 5748,47 грн. заборгованість за кредитом, 2868,74 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6897,90 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1702,96 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наявність угоди між сторонами підтверджується Анкетою-заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 21.12.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Відповідно до п.2.2 генеральної угоди від 29.01.2015 року заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1702,96 грн. Оскільки, на день розгляду справи, зі сторони відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, штрафу, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 6897,90 грн. суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17. Оскільки представник позивач в судове засідання не з'явився та не висловив свою думку щодо необхідності стягнення з відповідача штрафу чи пені, та з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією. Стягнення лише штрафу, який є меншим, ніж пеня та комісії, забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін з огляду на загальну суму стягнення на користь позивача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 5748,47 грн., 2868,74 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1702,96 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, що разом складає 10320 грн. 17 коп. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1056 грн. 10 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial