Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач 06 червня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 03.08.2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Але через систематичні непорозуміння та нескінченні скандали у сімї становище стало нестерпним та сумісне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у виконавчому комітеті Затоківської селищної ради м.Білгород-Дністровського Одеської області, актовий запис № 04. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.23,24). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.22). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням cт. ст. 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2002 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №04), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 7,8) Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В позовній заяві позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя між сторонами стало неможливим, оскільки неповага з боку відповідача, і постійні образи призвело до непорозумінь та помітно впливає на психічний стан дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved