overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач 02 лютого 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2004 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2016 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2004 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за №749 /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з січня 2016 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач 02 лютого 2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 02 серпня 2016 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із нею, а спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів та різні погляди на сімейні обов`язки. Між ними часто виникають сварки, вони втратили почуття взаємоповаги і подальше збереження шлюбу неможливе. Спору щодо поділу майна у них немає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 24 лютого 2021 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач і відповідач у судове засідання 23.03.2021 не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач зазначив про визнання позову, позивач - про підтримання позову та просила судовий збір з відповідача не стягувати. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини четвертої статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 2016 року Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 240. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно частини першої статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Статтею 112\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлені судом\~обставини свідчать,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами фактично\~припинені,\~перебування у\~шлюбі носить\~формальний характер\~та збереження\~шлюбу суперечитиме\~їх інтересам,\~а тому\~позов підлягає\~задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач 02 серпня 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2014 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя втратило почуття кохання та поваги один до одного. На теперішній час сім`я існує лише формально, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №54, та після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 травня 2014 року, актовий запис №54. Сторони являється батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що характер відносин, які склалися між сторонами, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач 02 січня 2019 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 05.11.2003р.н. Сімейне життя з дружиною не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільний побут сторонами не ведеться, подружжя припинило шлюбні відносини та спільно не проживає. В звязку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки вважає подальше його збереження таким, що суперечить його інтересам. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує на вищевикладених підставах та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визналав повністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком. Прізвище просила не змінювати. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Заслухавши відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 жовтня 2002 року, актовий запис №445. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 224876. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Окрім того, оскільки відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач, 02 червня 2014 р., звернувшись з цим позовом до суду, просив розірвати шлюб укладений між ним і відповідачем, посилаючись на те, що їхня родина розпалась остаточно у зв'язку з чим її збереження є неможливим і суперечить її інтересам. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Посилався на окреме проживання з відповідачем протягом останніх 11-ти років, відсутність будь яких стосунків, спільного господарства та різні погляди на поведінку в родині. Крім цього посилався на перебування ним у фактичних сімейних відносинах з іншою жінкою, та зловживання відповідачкою спиртними напоями. Відповідач повідомлялась належним чином, але до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила і заяву на розгляд справи за її відсутності не подавала. За згодою позивача суд приймає рішення у заочному розгляді справи згідно положень ст.ст.224-226 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. 11 серпня 1990 р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], що було зареєстровано Виконавчим комітетом Мигаївської сільської ради В.Михайлівського району Одеської області а.з. №11, свідоцтво про одруження [NUMBER]. Після одруження прізвище подружжя [PERSON]. Від шлюбу є двої повнолітніх дітей, які мешкають окремо. Між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння через різні погляди на поведінку в сім'ї. З березня 2002 р. сторони мешкають окремо, будь яких стосунків між собою не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач перебуває більш 11-ти років у фактичних сімейних стосунках з іншою жінкою. Відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, від розірвання шлюбу в органах Державної реєстрації актів цивільного стану відмовлялась Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які вони посилались суд дійшов до висновку про задоволення позову. Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при з'ясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує характер стосунків між сторонами, тривале окреме проживання і перебування позивача у фактичних сімейних стосунках з іншою жінкою, у зв'язку з чим вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач 02 червня 2014 року звернулася до суду із позовом, посилаючись на ту обставину, що з відповідачем по справі одружилися 14 лютого 2003 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1, місце реєстрації виконавчий комітет Степівської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, щомісячно. Позивачка позов підтримала в повному обсязі. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явися, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими повному задоволенню. Згідно ст. 180 СК України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 182 СК України «При визначені розміру аліментів» суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст. 10 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень». Згідно ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, позивача і платника аліментів. Відповідач працездатний, однак не надає матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини. Позивачка, займається вихованням дитини, та син знаходяться на її утриманні. Суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 02.06.2014 року до його повноліття, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач 02 червня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2009 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 218 /а.с.9/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «Соболєвої» на «Кондрашкіну», і після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дівоче. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач, 02 червня 2015 року, звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в якій посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2004 року з відповідача було присуджено стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 140 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час у позивачки змінилося матеріальне становище, на утримання дитини йдуть значні кошти. Тому, вона звернулася до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 800 грн., оскільки відповідач є молодою, здоровою та працездатною людиною, а тому він в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. В судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просить стягувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечив проти збільшення розміру стягуваних аліментів до 300 грн. щомісячно. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач, 02 червня 2015 року, звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в якій посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2004 року з відповідача було присуджено стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 140 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час у позивачки змінилося матеріальне становище, на утримання дитини йдуть значні кошти. Тому, вона звернулася до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 800 грн., оскільки відповідач є молодою, здоровою та працездатною людиною, а тому він в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалив розглядати справу заочно. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач 02 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1994 року. Від сумісного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1994 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської Ради народних депутатів, актовий запис за № 297 /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved