Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» (далі Банк) 02.03.2018р. звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення 4\~258 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором № 5292528 від 17.05.2016р. та 1\~762 грн. судових витрат. Вимоги мотивує тим, що 17.05.2016р. між Банком та [PERSON] укладено Договір про встановлення ліміту кредитування № 5292528, згідно з яким відповідачці надано кредит в сумі 3\~351 грн. 49 коп. у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, із сплатою 30 % річних. Відповідачка взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконує, заборгованість, яка утворилась через невиконання нею умов договору, не погашає. Просить також про стягнення з відповідачки судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 29). Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлялась належно (а.с. 30). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Оскільки сторони належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, до суду не зявились, причин неявки не повідомили, суд приходить висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. За положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту позову, із долучених до справи копії Договору про встановлення ліміту кредитування № 5292528 від 17.05.2016р. та виписки про рух коштів по рухунку [PERSON] від 21.12.2017р. (а.с. 5-7, 12) видно, що [PERSON] отримала у ПАТ «Кредобанк» кредит в сумі 3 351 грн. 49 коп. у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, із сплатою 30 % річних, що відповідачка зобовязувалась щомісяця в строки визначені договором здійснювати погашення суми заборгованості, нараховані проценти та інші платежі передбачені договором. Як убачається із матеріалів справи, претензії ТОВ «Інтер-Ріск Україна» від 10.06.2016р. (а.с.13), [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору, через це утворила заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача на 21.12.2017р. (а.с. 10, 11) складає 4 258 грн. 73 коп., з них: 3\~351 грн. 49 коп. заборгованість за кредитом, 450 грн. 98 коп. - прострочені відсотки, 80 коп. 86 коп. комісія за адміністрування кредиту, 140 грн. 40 коп. нараховані відсотки, 235 грн. - пеня. Обставин, які б давали підстави сумніватись у розрахунку розміру заборгованості, судом не здобуто, тому він покладається в основу рішення. Отже, заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Кредобанк» по кредитному договору № 5292528 від 17.05.2016р. на 21.12.2017р. складає 4 258 грн. 73 коп. та підлягає стягненню з неї у судовому порядку. Витрати, понесені позивачем у звязку із зверненням до суду з позовом складають 1 762 грн. (а.с.15) і у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved