Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач 03 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у вихованні дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] посилався на те, що 21 червня 2008 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. 16 березня 2016 року рішенням суду шлюб між ним та відповідачем розірвано. Згідно цього ж рішення суду, дитину залишено проживати з матірю. В березні 2016 ороку він звернувся до органу опіки і піклування із заявою про визначення способу його участі у вихованні дочки. Згідно висновку Кодимської районної державної адміністрації як органу опіки і піклування від 01 квітня 2016 року, йому визначено можливість бачитись з дочкою в суботу, неділю, святкові дні та день народження дитини в присутності матері в період з 8 до 18 години шість місяців після розірвання шлюбу, а подальшому у вищезазначені дні без присутності матері, повідомляючи ту про свої наміри на побачення. Відповідач йому можливості зустрічатися у визначені дні з дитиною не надає, створюючи тим самим перешкоди у спілкуванні з дитиною, порушуючи як його так і дитини права. Така поведінка відповідача і змусила його звернутися до суду. Просить зобовязати відповідача надавати йому можливість спілкуватися з дочкою [PERSON] у визначені органом опіки і піклування дні. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що не перешкоджає позивачеві спілкуватися з дочкою. Ніяких перешкод тому не створює. Можливо були дні, коли її не було вдома, а в цей час приходив позивач. Представник третьої особи (за посадою) в судовому засіданні підтримав вимоги позивача та просив відповідача не чинити перешкод тому у спілкуванні з дитиною. Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 16 березня 2016 року (справа №503/176/16-ц), шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, а дитину [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю [PERSON] (а.с.6-7). Згідно Висновку органу опіки та піклування (Кодимської районної державної адміністрації Одеської області) від 01 квітня 2016 року №01-29/393, заяву [PERSON] задоволено і визначено порядок і спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини шляхом побачень: в суботу, неділю, в сяткові дні та день народження малолітньої, в присутності матері, півроку після розлучення, в період з 8 до 18 години; в подальшому: в суботу, неділю, в святкові дні та день народження малолітньої, в період з 8 до 18 години, повідомляючи попередньо матір [PERSON] (а.с.11). Вислухавши вимоги та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.\~ Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права. Згідно ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлено, що після розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON], дитина [PERSON], [INFO], залишилась проживати разом з матірю (рішення Кодимського районного суду від 01 квітня 2016 року). Згідно статті 150 СК України (ч.1,2), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно частини першої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В судовому засіданні зясовано, що згідно Висновку органу опіки та піклування (Кодимської районної державної адміністрації Одеської області) від 01 квітня 2016 року №01-29/393, заяву [PERSON] задоволено і визначено порядок і спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини шляхом побачень: в суботу, неділю, в сяткові дні та день народження малолітньої, в присутності матері, півроку після розлучення, в період з 8 до 18 години; в подальшому: в суботу, неділю, в святкові дні та день народження малолітньої, в період з 8 до 18 години, повідомляючи попередньо матір [PERSON]. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні стверджувала, що вона не перешкоджає позивачеві спілкуватися з дитиною. Це твердження відповідача позивачем в судовому засіданні не спростоване. Доказів, які доводили ту обставину, що відповідач перешкоджає позивачеві спілкуватися з дитиною, останнім не надано. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання в необхідності відмовити [PERSON] в задоволенні позову.

Outcome: dismissed