Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 12536,37 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 15.12.2014 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору № б\\н від 15.12.2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказують, що підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Зазначають, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Посилаються, що при укладенні кредитного договору керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Вказують, що банк свої зобовязання за договором виконав. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Посилаються, що згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконала, своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками і іншими витратами згідно умов договору, тому станом на 19.10.2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 12536,37 грн., з яких: тіло кредиту 1992,39 грн., відсотки за користування кредитом 2693,83 грн., пеня 6776,99 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 573,16 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.32). Відповідач у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність. Позов визнала, пояснила, що у неї скрутне матеріальне становище, не працює, доглядає тяжко хвору матір. Оформить пенсію і буде розраховуватись. (а.с.40). Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказі. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 15.12.2014 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (а.с.7, 8, 9-23), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 300 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,9% на місяць за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року та 3,6% на місяць за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року на суму залишку заборгованості за кредитом. Стаття 1054 ЦК України, передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно розрахунку (а.с.50-53) заборгованість по кредитному договору № б/н від 15.12.2014 року, укладеному між сторонами, станом на 19.10.2017 року складає 12536,37 грн., з яких: тіло кредиту 1992,39 грн., відсотки за користування кредитом 2693,83 грн., пеня 6776,99 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 573,16 грн. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, відповідач взяті на себе зобовязання відповідно до кредитного договору № б/н від 15.12.2014 року належним чином не виконала, а тому позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1992,39 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 2693,83 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Банком нарахована пеня в сумі 6776,99 грн., що значно перевищує розмір неповернутих відповідачем коштів. За таких обставин суд, враховуючи загальні засади цивільного судочинства (справедливість, добросовісність та розумність), вважає можливим зменшити розмір пені до 2000 грн. Відповідно до норм ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тому вимоги позивача про стягнення штрафу у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, що також є неустойкою, не підлягають задоволенню, оскільки у даному випадку за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду, що законом не передбачено. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме необхідним стягнути з відповідача 7186,22 грн., з яких 1992,39 грн. - заборгованість за кредитом, 2693,83 грн. заборгованість по процентам, 2000,00 - пеня, а також штраф у сумі 500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (7186,22х1600/12536,37= 917,17). На підставі наведеного,

Outcome: partial