Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 169619,97 дол. США (1490959,52 грн.), на господарський двір, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № 316К від 16.10.2007 р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В судове засідання представник позивача Аннюк В.В. не з`явився, але подав до суду письмову заяву в якій підтримує позов та просить справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлена відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через поміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Галичина». Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 16.10.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (перейменовано на ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитну угоду № 316К, згідно якої відповідачці було надано кредит в сумі 50 000 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.10.2012 р. Для забезпечення виконання даного зобов`язання 16.10.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, згідно якого відповідачка надала в іпотеку господарський двір, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Сторони оцінили зазначений предмет іпотеки на день укладення іпотечного договору в 293811,52 грн. (п. 33.4 Іпотечного договору). [PERSON] отримала кредитні кошти, про що свідчить касовий ордер № 2 від 18.10.2007р. (а.с.14), але прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконувала та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 20.02.2014 року перед банком становить: 42675,86 дол. США заборгованості за кредитом, 59550,21 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом, 17427,67 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом, 41862,00 дол. США пені за несвоєчасність невиконання зобов`язань за договором, 28,44 дол. США штрафу (фіксована частина), 8075,79 дол. США штрафу (процентна складова), а разом - 169619,97 дол. США, що за офіційним курсом гривні 8,79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.02.2014 р. складає 1490959,52 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 цього закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. За вимогами ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору. Як встановлено судом, позивачем на адресу відповідачки був направлений лист від 11.01.2014 р. (а.с.6), яким повідомлено про наявність заборгованості по кредитному договору № 316К від 21.11.2007 р., висунуто вимогу про усунення порушень та попереджено про прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак на дату подання позовної заяви вимога банку щодо погашення кредиту не виконана. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» закріплено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). За встановлених в судовому засіданні обставин позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 610, 611, 612, 651, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 35, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved