Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

ПАТ КБ « ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06.09.2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику на споживчі цілі 68058,80 ( EUR) зі ставкою 25,32 % річних, на умовах, установлених цим договором, зі строком повернення до 06.09.2017 року. Відповідач [PERSON] зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконував, у звязку із чим виникла заборгованість зі сплати кредиту, яка станом 20.03.2015 року складала 186736,12 ( EUR), що за курсом Національного банку України складає 4623586,39 грн. Просили суд постановити рішення, яким стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 06.09.2007 року та судові витрати в розмірі 3654 грн. В судовому засіданні представник ПАТ КБ « ПриватБанк» старший юрисконсульт філії « Київське головне регіональне управління « ПАТ КБ « ПриватБанк» [PERSON] використовуючи своє право на зміну предмету або підставу позову, гарантоване ст.31 ЦПК України просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по відсоткам за договором від 06.09.2007 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 07.04.2012 по 07.04.2015 року у розмірі 40392.06 ( EUR), що за курсом Національного банку України складає 1025554,40 грн. та сплачений судовий збір. Заперечуючи проти змінених позовних вимог представник [PERSON] [PERSON] суду пояснив, що 06.09.2007 року його довіритель уклав із ПАТ « КБ ПриватБанк» кредитний договір відповідно до якого, отримав грошові кошти в розмірі 51500 ( EUR) на придбання квартири. В кінці 2008 року настала світова економічна криза в звязку з чим, курс іноземної валюти по відношенню до гривні виріс майже в два рази. Це вплинуло на платоспроможність його довірителя та як наслідок цього, із листопада місяця 2008 року той перестав сплачувати щомісячні платежі. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ « КБ ПриватБанк» був укладений договір іпотеки квартири, яку його довіритель, враховуючи відсутність іншого майна має намір передати банку в рахунок повного погашення заборгованості. Просить суд постановити рішення, яким відмовити ПАТ « КБ ПриватБанк» в задоволенні його уточнених позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до повного задоволення виходячи з наступних міркувань. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору як : за кредитним договором банк або інша кредитна організація зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, виходячи з даної норми закону, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника, є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування. Судом встановлено, що 06.09.2007 року між ПАТ « КБ ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № K3JWGK15006600 відповідно до п. 7.1 якого, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 51500 ( EUR) на придбання квартири зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0.75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0.20% від суми виданого кредиту щомісяця. Окрім того, відповідно до п.7.4 даного договору, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, останній сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2.11% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за даним договором. В ході дослідження позовних вимог та заперечень сторін за даним кредитним договором було також встановлено, що кінцевою датою виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості є дата 06.09.2037 року, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за договором та припинення їх в цілому. Оскільки отримані відповідачем кошти банку не повернуті, що вказує на відсутність правових підстав для розірвання чи припинення дій даного кредитного договору, визначених ст.ст. 599, 651,654 ЦК України, то на думку суду відсутні і підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту як оплату за весь час фактичного користування кредитними коштами в рамках відповідного строку загальної позовної давності від дати звернення до суду, а саме з 07.04.2012 року. Таким чином, виходячи з того, що строк прострочення за тілом кредиту за період з 07.04.2012 року по 07.04.2015 року становить 1095 днів, розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту перед ПАТ КБ « ПривтБанк» відповідно до детального розрахунку станом на 07.04.2015 року складає 52696,76 ( EUR) , а розмір відсоткової ставки в день дорівнює 0.07 %, то сума заборгованості по відсотках складає 40392.06 ( EUR) ( 52696,76 EUR х 0.07% х 1096 днів ) Таким чином, уточнені позовні вимоги повністю грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають до задоволення в повному обсязі. Цивільне процесуальне законодавство встановлює правила розподілу судових витрат в залежності від того, на користь якої сторони (позивача чи відповідача) прийнято рішення по цивільній справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При подачі позовної заяви позивачем, згідно платіжного доручення № ВООО6ВRL 2 від 26.03.2015 року було сплачено 3654 грн., в звязку з чим, дані кошти підлягають до стягнення з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved