Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.05.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитний договір № HMC0F318341064, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у кредит кошти у сумі 7\~468,47 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 06.06.2016 року. Банк виконав зобовязання перед відповідачем, однак [PERSON] порушив умови договору та його заборгованість перед банком станом на 16.03.2015р. складає 11 8680,80 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла перед банком. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Судом встановлено, що 07.05.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитний договір № HMC0F318341064, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у кредит кошти у сумі 7\~468,47 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 06.06.2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Свої зобов'язання відповідно до кредитного договору відповідач не виконував: своєчасно не вносив платежі на погашення кредиту та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитом. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 2.4.5.1. Умов та правил надання банківських послуг, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, яка виникла відповідно до п.п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3. позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованість відповідно до п.п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3. умов та правил за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. Станом на 16.03.2015р. заборгованість становить 10\~827,43 грн., яка складається з: 6\~267,89 грн. - заборгованість за кредитом; 6,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1\~176, 30 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3\~376,32 грн. пеня за несвоєчасність виконання умов зобовязань за договором. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копією кредитного договору, умовами та правилами надання банківських послуг, рахунком-фактурою, розрахунком заборгованості. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 6\~267,89 грн., заборгованість по процентам - 6,92 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 1\~176, 30 грн., пеня за несвоєчасність виконання умов зобовязань за договором - 3\~376,32 грн. Відповідно до п. 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником будь-якого грошового зобовязання за договором понад 90 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми невиконаного зобовязання. При цьому, суд враховує, що розмір штрафу (процентної складової) банком визначено виходячи з усієї суми заборгованості, в той час коли вірним буде нарахування штрафу з суми заборгованості за тілом кредиту та процентами, а тому дійшов висновку стягнути з відповідача на користь банку штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 313,74 грн. (процентна складова). Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 238,92 грн.

Outcome: partial