Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

ПАТ «СБЕРБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 139372,92 грн., сплачений судовий збір в сумі 2090,60 грн. Позивач посилається на те, що 30.03.2015 року між ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 44813-ФО/2015/222, відповідно до умов якого остання, з метою погашення заборгованості за кредитом, що отриманий Позичальником в Банку за Кредитом готівкою № 26#00017601706 від 04.06.2013 року, отримала кредит у розмірі 50877,74 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,00% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 29.03.2020 року. 26.01.2016 року була затверджена нова редакція Статуту Публічного акціонерного товариства «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та відповідно до внесених змін було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК». Згідно з п.1.3 Статуту ПАТ «СБЕРБАНК», ПАТ «СБЕРБАНК» є правонаступником всього майна, прав та обовязків ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ». Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за Договором, в результаті чого станом на 24.02.2017 року існує заборгованість в сумі 139372,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 50044,23 грн., процентів за користування кредитом - 27236,86 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 47843,02 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 14248,81 грн. Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № 44813-ФО/2015/222 від 30.03.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», та відповідачем [PERSON], остання, з метою погашення заборгованості за кредитом, що отриманий Позичальником в Банку за Кредитом готівкою № 26#00017601706 від 04.06.2013 року, отримала кредит в національної валюті України гривні у розмірі 50877,74 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,00% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 29.03.2020 року. 26.01.2016 року була затверджена нова редакція Статуту Публічного акціонерного товариства «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та відповідно до внесених змін було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК». Згідно з п.1.3 Статуту ПАТ «СБЕРБАНК», ПАТ «СБЕРБАНК» є правонаступником всього майна, прав та обовязків ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ». У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобовязується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, тому у неї перед позивачем станом на 24.02.2017 року існує заборгованість у розмірі 139372,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 50044,23 грн., процентів за користування кредитом - 27236,86 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 47843,02 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 14248,81 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Оскільки відповідач вчасно, та належним чином не виконав умови договору і заборгованість за кредитним договором становить 139372,92 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2090,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19401260 від 09.03.2017 року. Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 2090,60 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved