Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору № б/н від 26.10.2011 року, укладеного з [PERSON], останній був наданий кредит у розмірі 9000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На теперішній час заборгованість по кредиту, відсоткам та штрафам за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не погашена та станом на 31.08.2015 року складає 21537,53 грн., з них: 8671,47 грн. - заборгованість за кредитом; 10264,27 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1001,79 грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені ним судові витрати у справі. Представник позивача надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, оскільки надала квитанцію про часткову сплату штрафу в розмірі 500,00 гривень. В іншій частині позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що кредит своєчасно не змогла погасити, оскільки має на утриманні чотирьох малолітніх дітей. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 26.10.2011 року, укладеного з [PERSON], останній був наданий кредит у розмірі 9000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість станом на 31.08.2015 року, яка складає 21537,53 грн., з них: 8671,47 грн. - заборгованість за кредитом; 10264,27 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1001,79 грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. З наданої відповідачем [PERSON] квитанції від 16.10.2015 року вбачається, що вона сплатила ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у рахунок погашення штрафу 500,00 гривень. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищевказану норму закону, суд не може стягнути з боржника штраф у виді фіксованої частини. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, проте 16.10.2015 року сплатила ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у рахунок погашення штрафу 500,00 гривень, з неї слід стягнути на користь позивача: заборгованість за кредитом - 8671,47 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10264,27 грн.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом - 1100,00 грн.; штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту - 501,79 грн., а всього - 20537,53 гривень, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1218,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 20537,53 гривень х 100% : 21537,63 гривень ціни позову = 95,3%), тобто 95,3 % від ціни позову (95,3% х 1218,00 гривень : 100% = 1160,75 гривень), що складає 1160,75 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial