Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач 02.11.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] у зв`язку з навчанням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , який навчається на денній формі навчання в Сумському національному аграрному університеті, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. На підставі вище викладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій позовні вимоги уточнив та в остаточному варіанті просив стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином двадцяти трьох років. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності в заочному порядку, на підставі вимог ст.ст. 211, 280 ЦПК України. Суд вважає,\~що судове\~засідання можливо\~провести без\~участі сторін,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~без фіксування\~судового засідання\~технічними засобами,\~що буде\~відповідати вимогам\~ч.2ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2007 року по 14 лютого 2017 року. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який навчається в Сумському національному аграрному університеті, на денній формі навчання /а.с. 8/. Частинами першою - третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи, що син [PERSON] , [INFO] знаходиться на її повному утриманні, суд приходить до висновку, що повнолітній син, який навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання. Враховуючи матеріальне становище сторін, необхідність сина в матеріальному забезпеченні, суд стягує з відповідача на користь позивача який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 02.11.2018 року до 30.06.2021 року без урахування часу зимових та літніх канікул. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved