Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 08.02.2006 року уклало з відповідачем кредитний договір № VIH0AN00000367, відповідно до якого ПАТ КБ Приватбанк видав [PERSON] кредит у розмірі 13371,41 дол. США на термін до 06.02.2013 року, узгодивши Умови та правила надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 05.04.2016 року в розмірі 45008,30 дол. США, до складу якої входить заборгованість згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 21218,46 дол. США., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № VIH0AN00000367 від 08.02.2006 року у розмірі 23789,84 дол. США, не враховуючи суму заборгованості, визначену рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2013. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № VIH0AN00000367 від 08.02.2006 року Приватбанк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 13371,41 дол. США, на купівлю автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом, а позичальник зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, комісію згідно умов договору в строк до 06.02.2013 року. В забезпечення взятих на себе зобовязань позичальник передає Банку в заставу автомобіль марки DAEWOO Nexia. (а.с. 11-12). Зміст заочного рішення від 16.07.2013 року по справі № 127/13797/13-ц, зазначає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованості за кредитним договором № VIH0AN00000367 від 08.02.2006 року в розмірі 21218,46 дол. США, що еквівалентно 169535,49 грн. з яких: 7743,54 дол. США - заборгованість по тілу кредиту; 6277,50 дол. США - заборгованість за відсотками; 350,66 дол. США - заборгованість по комісії; 6846,76 дол. США пеня, а також 1695,35 грн. судового збору (а.с. 4-5). Згідно розрахунку заборгованості за договором № VIH0AN00000367 від 08.02.2006 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ Приватбанк станом на 05.04.2016 року становить 45008,30 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1169765,66 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 7743,54 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 201254,60 грн.; заборгованість за процентами в сумі 9386,64 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 243958,71 грн.; заборгованість за комісією в сумі 1050,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 27289,50 грн.; заборгованість за пенею 26828,12 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 697262,84 грн.; сума за кредитом, задоволена рішенням суду в розмірі 21218,46 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 551467,78 грн.; різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом 23789,84 дол. США., що в гривневому еквіваленті складає 618297,88 грн. Разом до стягнення 23789,84 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 618297,88 грн. (а. с. 6- 9). Станом на 05.04.2016 року Національний банк України встановив такі офіційні курси гривні до іноземної валюти, а саме: 100 Долар США 2599,4632 (а.с. 10). Матеріали справи містять Банківську ліцензію № 22, видану Національним банком України 05 жовтня 2011 року Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк», на право надання банківських послуг визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с. 16). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, в силу чого суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, з розподілом судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved