Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, в розмірі 27016,91 гривень, мотивуючи тим, що 06 вересня 2013 року сторони уклали страховий договір у формі полісу № АЕ/2408383, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 210700-20», реєстраційний номер [NUMBER] в продовж терміну з 07.09.2013 року по 06.09.2014 року. 25 березня 2014 року в м. Києві на перехресті проспекту Палладіна та вулиці Уборевича відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв автомобіль «ВАЗ 210700-20», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобілю «Тойота Кемрі», реєстраційний номер АА 533 СР під керуванням [PERSON] ДТП вчинене відповідачем у стані алкогольного спяніння, внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, про що свідчить постанова Святошинського районного суду м. Київа від 25.04.2014 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, 130 КпАП України. 07.05.2014 року позивач отримав заяву на виплату страхового відшкодування від [PERSON], власника автомобіля [NUMBER], якому було заподіяно шкоду внаслідок ДТП, що трапилося за участі та вини відповідача. 08.05.2014 року позивач отримав заяву на виплату страхового відшкодування від [PERSON], власника автомобіля «Тойота Кемрі», реєстраційний номер АА 533 СР, якій також було заподіяно шкоду внаслідок ДТП що трапилась за участі та вини відповідача. Відповідно до платіжних доручень №46488 від 14 травня 2014 року та №46495 від 14.05.2014 року позивач виплатив потерпілім особам [PERSON] та [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14464,87 гривень та 12552,04 гривень, відповідно, що разом становить 27016,91 гривень. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було надіслано вимогу про сплату заподіяної шкоди внаслідок ДТП, але спір у досудовому порядку не врегульовано, тому позивач просить в порядку регресу відшкодувати йому витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 27016,91 гривень та витрати по оплаті судового збору в розмірі 270,17 гривень. Від представника Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» надійшло до суду клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі і проведення розгляду справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, під час попередніх судових засідань, його інтереси представляв адвокат [PERSON], який позов не визнав з підстав відсутності кваліфікаційних документів оцінювачів, що визначали розмір спричиненої майнової шкоди, відсутності повноважень у страхової компанії призначати ці дослідження та не забезпечення участі [PERSON] в огляді пошкоджених транспортних засобів. Крім того, у копіях страхових актів, поданих позивачем, містяться неточності та помилки, що унеможливлює визначення розміру страхового відшкодування. Факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди за обставин, що зазначені позивачем, з вини відповідача у стані алкогольного спяніння, сторона відповідача не оспорювала, отже ці обставини слід визнати доведеними. Вислухавши пояснення представника відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентуються положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон). Відповідно до пункту 34.1. ст.34 Закону, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 34.2. ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З пункту 34.3 ст.34 Закону слідує, що якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно пункту 34.4. ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно підпункту «г» п.38.1.1. ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З огляду на вищенаведені законодавчі норми суд не погоджується з доводами заперечень представника відповідача щодо неправомірного залучення оцінювача страховою компанією. Крім того, стороною позивача по справі подані документи, що належним чином визначають кваліфікацію залучених оцінювачів та їх право на проведення оцінки пошкодження транспортних засобів, а саме сертифікати субєктів оціночної діяльності та кваліфікаційні свідоцтва оцінювачів [PERSON] та ТОВ «ЕСТІМЕЙТ ПЛЮС». Тим самим спростовуються доводи сторони відповідача про відсутність відповідних документів. Спираючись на вищенаведені норми Закону суд не бере до уваги доводи сторони відповідача про неналежність доказів розміру спричиненої майнової шкоди, які ґрунтуються на тому, що страховик не мав права самостійно призначати оцінку транспортних засобів, а [PERSON] не було запрошено до огляду пошкоджених транспортних засобів. Слід зазначити, що згідно п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданих до справи або поданий іншою особою документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, а особа, яка подала цей документ не просить виключити його з переліку доказів, особа, що подала відповідну заяву має згідно з загальними правилами доказування подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою не прийняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності за клопотанням особи, яка зробила таку заяву, суд відповідно до правил частини четвертої статті 10 ЦПК України сприяє їй у збиранні цих доказів (призначає експертизу, тощо). Будь-яких клопотань щодо отримання доказів, що спростували б висновки оцінювачів щодо розміру спричиненої майнової шкоди від представника відповідача не надходило, отже в умовах змагального процесу суд виходить з тих доказів, що були подані сторонами. Щодо доводів представника відповідача про наявність суперечностей у сумах відшкодування, зазначених у страхових актах, на підставі яких здійснено виплату страхового відшкодування, то слід зазначити, що дослідженням матеріалів цивільної справи, зясовано, що наявність таких суперечностей у копіях документів, доданих до позову пояснюється копіюванням окремих документів на обох сторінках одних аркушів, що не змінює зміст самих цих документів. Так, згідно страхового акту №ОСЦВ/АЕ.2408383/2 від 08.05.2014 р. зазначено, що страхове відшкодування до сплати [PERSON] складає 14464,87 грн. Ця сума не перевищує розмір шкоди, визначений у звіті оцінювача №3 від 17.04.2014 р. та розрахунку страхового відшкодування, який є окремим документом, але у копії виконаний на зворотному боці страхового акту [PERSON] В той же час, саме ця сума сплачена потерпілому [PERSON] згідно платіжного доручення №46488 від 14.05.2014 р. Так саме, згідно страхового акту №ОСЦВ/АЕ.2408383/1 від 08.05.2014 р., розмір страхового відшкодування [PERSON] визначений в сумі 12552,04 гривні, що не перевищує розмір шкоди, встановлений звітом оцінювача №2088 від 01.04.2014 р. та відповідає розрахунку страхового відшкодування, який є окремим документом, але у копії виконаний на зворотному боці страхового акту [PERSON] В той же час, саме ця сума сплачена потерпілій [PERSON] згідно платіжного доручення №46495 від 14.05.2014 р. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору. На підставі ст. 33, 34, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 4, 988, 989, 1188, 1191 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved