Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач 08.08.2018 року звернулася до суду з позовом до Більшівцівської селищної ради ОТГ і, просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 10.04.2007 року на земельні ділянки площею 1,5678га., 0,2109га., 0,1974 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Нараївської сільської ради, які належали [PERSON] Позивач посилається на ті обставини, що 10 квітня 2007 року померла її прабабуся, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина за заповітом, оскільки ще за життя, [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Нараївської сільської ради Галицького району, яким все своє майно заповіла [PERSON] [PERSON] належало право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) на підставі рішення Галицької РДА від 23.01.2000 року. Ще за життя, [PERSON] звернулась із заявою про виділення їй земельної частки (пай) в натурі (на місцевості). Однак, державні акти на право власності на земельні ділянки видані після смерті прабабусі, [PERSON] Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом. В даний час вона бажає оформити право власності на земельні ділянки площею 1,5678 га, площею 0,2109 га та площею 0,1974 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нараївської сільської ради, та які на день смерті належали, [PERSON] Оскільки, на час смерті прабабусі вона постійно проживала разом з нею та булла ще неповнолітньою, тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Рішенням суду від 25.10.2016 року за нею визнано право власності на спадкове майно, після смерті прабабусі [PERSON], яка померла 10.04.2007 року, а саме, на житловий будинок, що знаходиться по вул. Шевченка, 21, в с. Нараївка Галицького району. В липні 2018 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що знаходяться на території Нараївської сільської ради, оскільки перешкодою є те, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Представник Більшівцівської\~селищної ради\~ОТГ також подав\~до суду\~письмову заяву\~із змісту\~якої вбачається,\~що щодо\~задоволення позову\~позивача не\~заперечує,\~справу просить\~розглядати у\~відсутності представника\~селищної ради. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10 квітня 2007 року померла прабабуся позивача, [PERSON], що стверджується копією свідоцтв про смерть серії І-НМ № 047496 від 11 квітня 2007 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, оскільки за життя, [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Нараївської сільської ради Галицького району, яким все своє майно заповіла позимвачу [PERSON] (а.с.8). Копією рішення Галицького районного суду від 25.10.2016 року стверджується, що за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, після смерті прабабусі [PERSON], яка померла 10.04.2007 року, а саме, на житловий будинок, що знаходиться по вул. Шевченка, 21, в с. Нараївка Галицького району (а.с.10). З копій державних актів на право власності на земельні ділянкя серії ЯЗ №404190, серії ЯЗ №404550 та серії ЯЖ №148126 вбачається, що за [PERSON] на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу розпорядження Галицької районної державної адміністрації від 24.09.2008 р. за 273 числиться земельна ділянка розташована на території Нараївської сільської ради в розмірі 1,5678 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 0,2109 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміром 0,1974 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12-14), нормативно грошова оцінка земельної частки (паю) 59,8 умовних кадастрових гектарів згідно інформації про грошову оцінку земельної ділянки від 03.08.2018 р. становить 39483,64 грн. (а.с.15). З відповіді про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 серпня 2018 р. за № 583/02-14 вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки [PERSON] не може бути, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів та державні акти видані після смерті [PERSON] (а.с.16). Виконком Більшівцівської селищної ради ОТГ щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не заперечує, про що свідчить письмова заява. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 317, 319, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved