Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором, посилаючись на те, що 29.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитно-заставний договір №НМС0АК12700817, відповідно до умов якого відповідач отримав у кредит кошти у сумі 16053,94 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48% річних на термін до 28.04.2015р. Банк виконав зобовязання перед відповідачем, однак [PERSON] порушив умови договору та його заборгованість перед банком станом на 22.07.2015р. складає 15021,65 дол. США. Просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла перед банком. Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги уточнив та остаточно просив стягнути з [PERSON] заборгованість станом на 16.11.2015р. в сумі 12147,62 дол. США, що за курсом НБУ станом на 16.11.2015р. (27,21 за 1 дол.) становить 330536 грн. та складається з: заборгованість за відсотками 1847,18 дол. США, комісія 300,44 дол. США, пеня 10 000 дол. США. Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення заборгованості за відсотками та комісії, однак просив зменшити розмір пені. Заслухавши пояснення представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 29.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем укладено кредитно-заставний договір № НМС0АК12700817, відповідно до умов якого [PERSON] для придбання автомобіля отримав у кредит кошти у сумі 16053,94 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48% річних на термін до 28.04.2015р. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором, відповідач надав у заставу банку легковий автомобіль Opel Astra, 2008 року випуску, ВХ7362АР, що належить на праві власності [PERSON] Свої зобов'язання відповідно до кредитно-заставного договору відповідач належним чином не виконував: своєчасно не вносив платежі на погашення кредиту та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2012р., яке набрало законної сили 31.07.2012р., з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за договором від 29.04.2008р. у сумі 101433,39 грн. Постановою державного виконавця відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2013р. виконавчий лист повернуто стягувану. Рішення суду на даний час не виконано. 30.01.2012р. на рахунок відкритий для погашення заборгованості за кредитним договором було зараховано грошові кошти від реалізації предмета застави - автомобіля у розмірі 8615,96 дол. США, хоча надійшли кошти в сумі 8765,51 дол. США. Кошти розподілилися відповідно до п.4.7 договору, а саме на відшкодування збитків, неустойка, заборгованість за винагородами, заборгованість за процентами, заборгованість за кредитом. Станом на 22.07.2015р. заборгованість [PERSON] склала 14558,64 дол. США, в т.ч. заборгованість за кредитом 10262,83 дол. США, заборгованість за відсотками 3911,44 дол. США, комісія 384,37 дол. США, що підтверджується висновком експертизи №173/16-26 від 23.11.2016р. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Після проведення судової економічної експертизи та розяснення експертом своїх висновків, представник ПАТ КБ «Приватбанк» уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути заборгованість за договором станом на 16.11.2015р. При цьому, представник позивача визначив розмір заборгованості з врахуванням даних висновку експерта та стягнутих сум рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2012р.: заборгованість за відсотками 1847,18 дол. США, комісія 300,44 дол. США, пеня 10 000 дол. США. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь банку підлягають стягненню заборгованість за процентами, заборгованість по комісії, пеня. Згідно із ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України). Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, суд вважає за можливе визначити заборгованість за процентами в іноземній валюті. Разом з тим, положення ч. 2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитним договором та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення комісії та неустойки. При цьому судом враховується, що ПАТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору мав дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, а тому заборгованість по відсоткам підлягає стягненню у доларах США. У звязку з неналежним виконанням зобовязань по кредитному договору заборгованість за відсотками (в межах позовних вимог) становить 1847,18 дол. США, по комісії 8174,97 грн. (300,44х27,21). В п. 14.11 кредитно-заставного договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю в 5 років. За таких обставин, позивачем строк позовної давності не пропущено. Визначаючи розмір пені суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 616 Цивільного кодексу України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Суд враховує, що позивач протягом тривалого часу не вживав заходів щодо зменшення розміру своїх збитків, завданих порушенням зобовязання, чим фактично сприяв збільшенню розміру неустойки (останнє зарахування коштів по кредиту було 30.01.2012р., банк звернувся до суду з позовом лише 31.08.2015р.), банк не враховував всю суму коштів, сплаченої відповідачем, врахував на 97,83 дол. США менше, ніж було внесено, розмір пені у сумі 10 000 дол. США значно перевищує суму заборгованості по відсоткам (1847,18), а тому вважає, що на підставі ст. 616 ЦК України цю суму необхідно зменшити до 10000 грн., так як саме з вини позивача, який не вживав всіх належних заходів для погашення боргу сума штрафної санкції значно зросла. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 684,71 грн. (20,7%), а з позивача на користь відповідача витрати за проведення судової експертизи в сумі 5129,12 грн. пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено (79,3%).

Outcome: partial