Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 29 липня 2008 року в розмірі 9356 грн. 76 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до вказаного договору 29 липня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком Договір. Підписання вказаного договору є згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши обумовлену договором суму кредиту. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 31.08.2014 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 9356 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2634 грн. 84 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в розмірі 6038 грн. 26 коп., 250 грн. штрафу (фіксована складова) та 433 грн. 66 коп. штрафу (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що наданий йому кредит було ним погашено в повному обсязі, про що йому було повідомлено спеціалістом банку в телефонному режимі кілька років тому. Відповідач вказує, що строк дії платіжної картки обмежено січнем 2010 року, у зв'язку з чим він закінчився. Нової платіжної картки банком видано не було, що позбавило відповідача можливості користуватись кредитними коштами, чим банк вчинив дії щодо закінчення договору. Крім того, відповідач вказав на пропуск позивачем строку позовної давності та у зв'язку з цим просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 29 липня 2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» (Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (Умови і правила), за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 3000 грн. строком на 12 місяців (п.9.12 Умов і правил) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місять на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, процентам за його використання, нарахованих комісій Банку у випадках, встановлених договором. Пунктом 9.12 Умов і правил встановлено, що договір діє протягом 12 місяців, якщо протягом вказаного строку жодна з сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Згідно довідки про умови кредитування, підписаної відповідачем, розмір щомісячного платежу (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітний період) становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 5.4 Правил користування платіжною картою передбачено, що строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH). Згідно п. 5.5.1 Правил користування платіжною картою за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує проценти по завищеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами. Відповідно до п.3.1 Правил користування платіжною картою строк дії карти вказано на лицьовій стороні карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Дата закінчення дії карт, виданих довіреним особам держателя, співпадає з датою закінчення дії карти держателя. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів, визначену умовами договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 31 серпня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 9356 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2634 грн. 84 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом в розмірі 6038 грн. 26 коп., 250 грн. штрафу (фіксована складова) та 433 грн. 66 коп. штрафу (процентна складова). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що видана відповідачу картка «Універсальна» має встановлений строк дії січень 2010 року, у зв'язку з чим строк її дії закінчився 31 січня 2010 року, а строк погашення кредиту в повному об'ємі настав 31 січня 2010 року. Доказів продовження карти на новий строк позивачем не надано. Крім того, повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку позичальника, наданих позивачем, вбачається, що відповідач здійснив останній платіж по кредитній картці 15 серпня 2011 року. Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно пунктів 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наявність заяви відповідача про застосування позовної давності, а також те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 07 жовтня 2014 року, тобто після спливу позовної давності, та не ставив перед судом питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, включаючи вимоги про стягнення штрафів, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed