Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

ПАТ «Легбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] на обґрунтування якого посилався на невиконання третьою особою цивільно-правових зобов»язань за кредитним договором виконання якого 20.04.2013 року було забезпечено договором іпотеки укладеним між позивачем та відповідачем. [PERSON] у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Магія дерева» за кредитним договором № 04-11-08КЮ від 06.03.2008 року в розмірі 7999502 грн. 20 коп. на користь позивача «Легбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку площею 2,0000 га на території Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області кадастровий номер 3223182000:05:003:0029, цільове призначення\~для ведення особистого селянського господарства, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 336344, виданого управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі Київської області 09.10.2009 року, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження субєктом оціночної діяльності відповідно до вимог законодавства. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання кредитного договору укладеного банком та ТОВ «Магія дерева» недійсним в силу ст.230 ч.1 ЦК України, оскільки одна сторона правочину ввела в оману другу сторону щодо обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на невиконання умов кредитного договору, забезпеченого іпотекою. Зустрічний позов не визнав через його безпідставність. Відповідач [PERSON] та третя особа повторно \~в судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Легбанк» підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ПАТ «Легбанк» та ТОВ «Магія дерева» було укладено кредитний договір №04-11-08КЮ а 05.07.2013 року та 29.08.2013 року додаткові угоди до нього №13 та №15 відповідно до яких ТОВ «Магія дерева» позивачем було надано кредит в розмірі 4906300 гривень із щомісячною сплатою процентів в розмірі 28% річних з терміном повернення до 01 березня 2015 року. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1\~ст.1055 ЦК України. 20.04.2013 року між ПАТ «Легбанк» та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно умов якого за рахунок належного [PERSON] нерухомого майна - земельної ділянки площею 2,0000 га на території Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області кадастровий номер 3223182000:05:003:0029, цільове призначення\~для ведення особистого селянського господарства, забезпечено зобовязання ТОВ «Магія дерева» за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується договорами, державним актом, витягом із реєстру. Розрахунком заборгованості, копією рішення Господарського суду Київської області від 06 липня 2015 року підтверджується факт невиконання третьою особою умов кредитного договору та наявність боргу за кредитним договором станом на 16.04.2015 року в сумі 7999502 грн. 20 коп. Визначений договором строк повернення кредиту сплинув, письмові вимоги відповідач та третя особа залишили поза увагою, що підтверджується договором, листом, поштовими реєстрами. Стаття 525 ЦК України\~встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як визначено ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст.585 ЦК України, одним із видів застави є іпотека застава нерухомого майна. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.ч.1,2\~ст.590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1\~ст.591 ЦК України\~реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Частиною третьою ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч.1\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що підставність позовних вимог ПАТ «Легбанк» підтверджена зібраними по справі і дослідженими судом письмовими доказами, а відповідач всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України\~не представила заперечень проти первісного позову та не надала суду належних і допустимих доказів для визнання кредитного договору недійсним. Її доводи про вчинення кредитного договору, в якому вона не є стороною, під впливом обману не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved