Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Позивач 05.09.2017 звернулася з позовом до відповідачів, просила визнати незаконним та скасувати рішення Городоцької міської ради Львівської обл. №93 від 23 червня 2017 року, яким надано дозвіл [PERSON] на розробленння детального плану території для передачі у власність земельної ділянки на [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В обґрунтування позову посилається про те, що була власником вказаної земельної ділянки, рішенням Городоцького районного суду від 21.02.2017р. скасовано Державний акт про право власності на вказану земельну ділянку та рішення Городоцької міської ради від №583 від 27.06.2007, яким було відмінено рішення №27 від 07.05.1996, яким вказана земельна ділянка передавалась у власність її батькові [PERSON] Мотивує тим, що оскільки вказане рішення скасоване судом, то чинним залишається рішення №27 від 07.05.1996р., а отже Городоцькою міською радою незаконно надано оскаржуваним рішенням дозвіл [PERSON] на розробленння детального плану території для передачі у власність земельної ділянки на [ADDRESS] в м. Городок Львівської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В суді представник позивачки [PERSON] уточнила позовні вимоги, зокрема як підставу позову вказує ту обставину, що всупереч положенням ЗУ «Про регулювання містобудування діяльності» Городоцькою міською радою замовником розроблення детального планування визначено [PERSON], що в свою чергу вказує на незаконність оскаржуваного рішення. Також вважає безпідставною надання дозволу на розроблення детального плану на спірну земельну ділянку по [ADDRESS] [PERSON], оскільки попередній спір щодо вказаної земельної ділянки був тільки щодо накладки частини земельної ділянки площею 0,03 га. З цих підстав просила позов задоволити. Представник відповідача 1 - Городоцької міської ради в судове засідання не з»явилась, 31.10.2017 подала письмові пояснення (а.с.50) в яких висловилась про відмову в задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що оскаржуване рішення №931 від 23.06.2017 прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, згідно наданих Городоцькій міській раді як органу місцевого самоврядування повноважень. Крім цього, 02.01.2019 року подала заяву, в кій просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.160). Представник відповідача 1 адвокат [PERSON] в суді висловилась на заперечення позовних вимог, при цьому покликалась про те, що оскільки після скасування Державного акту на ім»я [PERSON] та рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого був виданий даний Державний акт, спірна земельна ділянка перейшла в комунальну власність. Її довіритель [PERSON] будучи учасником антитерористичної операції на сході України та маючи позачергове право на отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку подав заяву до Городоцької міської ради на передачу йому у власність земельної ділянки по [ADDRESS] Львівської області, при цьому знаючи, що ніхто інший із заявами про передачу вказаної земельної ділянки у власність після скасування судом Державного акту до міської ради не звертався, в т.ч. позивачка, дана земельна ділянка не забудована, не огороджена, за цільовим призначенням не використовується. Оскаржуване рішення №931 від 23.06.2017 винесене з дотриманням чинного законодавства та усталеної практики, з врахуванням того, що Городоцька міська рада визначила замовником детального плану саме її довірителя, так як саме на нього покладено обов»язок оплатити послуги з розроблення детального планування. Вважає безпідставним покликання представника позивача в тій частині, що оскаржуваним рішенням Городоцька міська рада вже розпорядилась спірною земельною ділянкою, чим ущемила права позивачки, з огляду на те, що процедура передачі земельної ділянки передбачає ще затвердження вказаного детального планування рішенням сесії, а також отримання дозволу на розроблення технічної документації та її затвердження сесією Городоцької міської ради. З цих підстав просила в позові відмовити. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про відмову в задоволенні позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Городоцької міської ради №583 від 27.06.2007 (а.с.45) [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]., площею 0,10 га. Цим же рішенням відмінено рішення сесії міської ради від 07.05.1996 року №27 «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] згідно поданої ним заяви, якою він відмовився від земельної ділянки. На підставі цього рішення, 05 липня 2007 року, [PERSON] видано Державний акт серія [NUMBER], що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.07.450.00801 (а.с.47) та згідно якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку в м. Городок Львівської обл. При цьому адреса земельної ділянки (назва вулиці та номер) у вказаному Державному акті відсутні, отже такий Державний акт викликав у суду сумнів про законні підстави його видачі. Згідно рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 21.02.2017 року у справі №441/1817/14-ц, пр.№2/441/2017 за позовом [PERSON] до [PERSON], Городоцької міської ради Львівської обл., третя особа - відділ Держземагенства у Городоцькому районі Львівської обл. про визнання незаконними та скасування Державного акту, рішення Городоцької міської ради №583 від 27.06.2007 «Про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки», зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], Городоцької міської ради, відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської обл., треті особи Городоцький відділ регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», реєстраційна служба Городоцького районного управління юстиції у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення Городоцької міської ради, визнання недійсним та скасування Державного акту, інше (а.с.18-22), яке не оскаржувалось сторонами та набуло законної сили, убачається, що позов [PERSON] задоволено повністю та визнано недійсним та скасовано рішення Городоцької міської ради від 27.06.2007 року №583 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, визнано недійсним та скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], що виданий 05.07.2007 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.07.450.00801 та згідно якого [PERSON] надавалась у власність земельна ділянка площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в м. Городок Львівської обл. В задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Із заяви [PERSON] від 11.05.2017 року (а.с.153) убачається, що такий звернувся про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,0700 га по [ADDRESS] Львівської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку як учаснику АТО. З витягу із протоколу засідання комісії Городоцької міської ради у справах земельних ресурсів, будівництва та архітектури від 01.06.2017 року (а.с.11) убачається що вирішено винести на розгляд чергової сесії питання про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення детального плану території для передачі у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0700 га по [ADDRESS] Львівської обл. Рішенням сесії Городоцької міської ради №931 від 23.06.2017 року (а.с.8) надано дозвіл гр. [PERSON] на розроблення детального плану території для передчі у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0700 га на [ADDRESS] Львівської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Із витягу з протоколу засідання комісії Городоцької міської ради у справах земельних ресурсів, будівництва та архітектури від 16.06.2017 року (а.с.12) убачається, в задоволенні заяви [PERSON] про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,0700 га на [ADDRESS] Львівської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відмовлено, з огляду на те, що на попередньому засіданні комісії вирішено про винесення на сесію питання про дачу дозволу [PERSON] на розроблення детального плану території на цю ж земельну ділянку. Суд оцінивши в сукупності вказані докази приходить до наступного висновку. Позивачка звертаючись із зазначеним позовом покликається на порушення своїх прав, при цьому мотивує, що незважаючи на скасування її Державного акту про право власності на спірну земельну ділянку та рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого був виданий вказаний Державний акт, все таки має переважне право на отримання цієї земельної ділянки площею 0,0700 га у власність, а тому відмова земельної комісії у винесенні її заяви на сесію грубо порушує її права. Між тим, враховуючи, що оскільки рішення Городоцької міської ради №583 від 27.06.2007 року та Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], що виданий 05.07.2007 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.07.450.00801 та згідно якого [PERSON] надавалась у власність земельна ділянка площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в м. Городок Львівської обл. - скасовані за рішенням суду, а відтак вказана земельна ділянка перейшла у комунальну власність Городоцької міської ради, яка є розпорядником належних їй земель. Зазначене рішення суду [PERSON] не оскаржувалось, тобто вона погодилась з ним. Рішення сесії Городоцької міської ради про відмову [PERSON] у передачі оскаржуваної земельної ділянки у власність не приймалось. Позивачка на даний час не є власником спірної земельної ділянки, нею не надано достатніх доказів які її права порушені оскаржуваним рішенням, а тому суд вважає, що вона є неналежним позивачем по справі. Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Згідно норм ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем та відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи. Виходячи з аналізу вищезазначених положень, будь-яка правоздатна особа може стати стороною в справі. В той же час, для участі в справі їх треба мати матеріально-правову зацікавленість саме в цій справі, тобто бути належною стороною. Подаючи позов, позивач повинен надати суду дані, які б свідчили, що він є належним позивачем, а залучена ним до відповідальності особа - належним відповідачем. Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб'єктами спірних матеріальних правовідносин. Неналежний позивач - це особа, якій не належить право вимоги по пред'явленому в суді позову. Чинне законодавство не передбачає заміни неналежного позивача. Якщо позов пред'явлено особою, яка не має право вимоги, то суд відкриває провадження, встановлює всі дійсні обставини справи і, переконавшись у тому, що позивач не має правових підстав для вимоги, відмовляє йому у задоволенні позову Згідно ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Ст. 118 ЗК України, визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є в комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Суд приймає до уваги зауваження представника позивача щодо незаконних дій міської ради по зобов»язанню розроблення детального плану території для передачі у власність земельних ділянок, однак суд вважає такі можуть бути оскаржені в порядку КАСУ.

Outcome: dismissed