Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

ПАТ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом, вказуючи, що 09 жовтня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №ROHPAN21290504, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 69 612 грн. 48 коп. на термін до 08 жовтня 2014 року. Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії та інших витрат щомісячними платежами. Однак відповідач не виконав своїх зобов'язань, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 68 704 грн. 76 коп. Представник позивача в заяві на ім'я суду просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 09 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ROHPAN21290504, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 69 612 грн. 48 коп. на термін до 08 жовтня 2014 року, з погашенням кредиту, відсотків, комісії у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 24 грудня 2010 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, зокрема з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором №ROHPAN21290504 від 09 жовтня 2007 року на загальну суму 11 390 грн. 31 коп. Однак, після ухвалення зазначеного рішення [PERSON] знову порушив умови кредитного договору, у нього виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 68 704 (шістдесят вісім тисяч сімсот чотири) грн. 76 коп. Відповідно до правової позиції викладеної у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 68 704 (шістдесят вісім тисяч сімсот чотири) грн. 76 коп. Тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по справі.

Outcome: approved