Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

ПАТ КБ « ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в обгрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 04.03.2013 відповідач отримав кредит в розмірі 21868,24 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк до 31.03.2015 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Зобов'язання за вказаною Генеральною угодою належним чином відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.10.2016 року має заборгованість - 28946,20 грн., яка складається з 5747,45 грн. - заборгованості за кредитом, 2046,07 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2467,91 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 18684,77 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 28946,20 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В наданій суду заяві просив на підставі ст.551 ЦК Ураїни зменшити суму заборгованості по штрафним санкціям, вказуючи, що порушеня кредитного договору допускав в зв'язку погіршенням фінансового стану внаслідок невиплати заробітної плати за місцем роботи, також вказував, що сума фактично кредиту була 6899 грн., однак в 2013 році в зв'язку з виникненням заборгованості ним була укладена угода про реструктуризацію, на підставі якої на даний всього сплачено понад 15 000 гривень, вказані обставини просив врахувати при винесенні рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 04.03.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н, відповідно до якої відповідач отримав кредит в розмірі 21868,24 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк до 31.03.2015 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписанням угоди про реструктуризацію кредитної заборгованості, її частковим виконанням підтверджено, що відповідач в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо їх виконання. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаних сторонами кредитному договорі та угоді про реструктуризацію кредитної заборгованості. При укладенні вказаних правочинів не існувало ніяких умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, відповідачу був виданий кредит, однак взяті на себе кредитні зобов'язання позичальник порушив, систематично не дотримується графіку погашення кредиту та умов угоди про реструктуризацію кредитної заборгованості, що призвело до утворення до простроченої заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди згідно ст.212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в угоді, Умовах і правилах, більш ніж на 31 день, по обов'язках, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення, заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 18684,77 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.5) заборгованість відповідача по Генеральній угоді станом на 19.10.2016 року складає - 28946,20 грн., яка складається з 5747,45 грн. - заборгованості за кредитом, 2046,07 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2467,91 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 18684,77 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом та відсотками, оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладеної між сторонами Генеральної угоди, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Положеннями ст. 616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Враховуючи часткове виконання відповідачем кредитного зобов'язання, доводи останнього про те, що порушення кредитного договору мало місце внаслідок погіршення його фінансового становища в зв'язку з затримкою виплати заробітної плати, не зважаючи на те, що позичальником вживались заходи для можливості за рахунок заробітку погашати кредит, беручи до уваги, що сума нарахованої пені перевищує суму непогашеного кредиту з відсотками на загальну суму 5747,45 грн. + 2046,07 грн. = 7793,52 грн., суд приходить до висновку про можливість зменшення пені до 7000 грн. співмірно з сумою збитків, в зв'язку з чим до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором 7793,52 + 7000 = 14793,52 грн. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: partial