Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач 08.11.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 20082,34 грн., що виникла за кредитним договором №01111900348 від 03.04.2012 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ТОВ «Астракард» та відповідачем [PERSON] 03.04.2012 року було укладено кредитний договір №01111900348, відповідно до умов якого, відповідач отримав у позивача кредит у сумі 17000 грн., зі строком користування на 12 місяців, з яких позичальник отримав кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7000 грн. Позивач ТОВ «Астракард» виконало взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальникові кредитні кошти у розмірі 10000 грн., що підтверджується копією виписки по особовим рахункам про переказ грошових коштів на її банківський рахунок [NUMBER]. Повернення коштів згідно Додатку №1 до кредитного договору мало відбутися до 03.04.2013 року, однак, у зазначений термін позичальник не виконав взятих на себе зобов'язань та не повернув кошти. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо повернення кредитних коштів, проте позичальником кошти не були повернуті, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судовому засіданні 12.03.2014 року представник позивача Пузанов О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 19, 27), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між ТОВ «Астракард» та відповідачем [PERSON] 03.04.2012 року було укладено кредитний договір №01111900348, відповідно до умов якого, відповідач отримав у позивача кредит у сумі 17000 грн., зі строком користування на 12 місяців, з яких позичальник отримав кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7000 грн. (а.с. 7-8). ТОВ «Астракард» виконало повністю свої зобов'язання, у відповідності до умов кредитного договору та надало позичальнику кредит у сумі 10000 грн. (а.с. 10 - копія виписки з особового рахунку). Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір №01111900348 разом з умовами надання кредиту складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у ньому. Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 03.04.2013 року становить 20082,34 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 8490,00 грн.; неустойки - 11592,34 грн. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про оплату заборгованості та попереджав про наслідки невиконання умов зазначеного договору, однак відповідачем кошти не були повернуті. Враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 229,41 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення №233 від 04.11.2013 року (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved