overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач 07 листопада 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON], 26 липня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №528. Від шлюбу вони мають сина -[PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі 26 липня 2003 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №528 (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач 07 листопада 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом, згідно якого просив стягнути солідарно на свою користь з відповідачів борг за недораховану електроенергію в розмірі 7685,56 грн. і судові витрати 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Також в зазначеній заяві представник позивача не підтримав вимоги щодо стягнення боргу за недораховану електроенергію в розмірі 7685,56 грн., в зв'язку з погашенням відповідачами заборгованості, однак просив стягнути з відповідачів в рівних частках суму судового збору. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час проведення слухання справи сповіщалися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд, за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи, що погашення відповідачами заборгованості відбулося 03 грудня 2014р., тобто після пред'явлення позову, після того, як їм стало відомо про наявність до них позову (а.с.29), суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача 243,60 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач 07 листопада 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Пояснила, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народилась дитина [PERSON] [INFO]. Позивач працює вчителем в сільській школі, однак її заробітньої плати не вистачає для утримання сина. [PERSON] будь - якої допомоги по утриманню дитини не надає. Відповідач має мінливі заробітки і в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем - 500 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно. Пояснив , що в даний час він не працює, має мінливі заробітки. Інших дітей , непрацездатних батьків, дружини на його утриманні не має. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 6). Дитина проживає з матір'ю. ( арк.с.8) Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач працює вчителем в школі. Відповідач має мінливі заробітки. Тому суд погоджується, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, де зазначено, що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України « Про Державний бюджет України на 2014 рік » передбачено , що у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить - 1032 гривні , а для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Відповідач є працездатною людиною, обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. З урахуванням, досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів , які підлягають стягненню з відповідача повинен становити 400 грн. Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів про те, що з відповідача можуть бути стягнути аліменти у розмірі 500 гривень , позивач суду не надала. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач 07 листопада 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вступив в шлюб з відповідачкою 21 листопада 2003 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №1285. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Хмеловська» Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 листопада 2003 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №1285./а.с.4/ Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]./а.с.5/ Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач 07 лютого 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. Просила стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно. В судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог та остачточно просить стягувати аліменти з відповідача в розмірі 500 грн. щомісячно. Пояснила , що вона в даний час працює швачкою на фабриці та отримує заробітну плату в розмірі близько 1500 грн., інших доходів не має. Відповідач має мінливі заробітки, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але, будучи працездатним має реальну можливість допомагати дитині. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази , вважає , що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується , що її батьком є відповідач. (арк.с. 3 ) Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач 07 лютого 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно. В судове засідання не з'явилась , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі , позов підтримує повністю , не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначила, що дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але, будучи працездатним має реальну можливість допомагати дитини. Відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, заперечень по суті позову не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження [PERSON] підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 3 ). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Також суд погоджується і з розміром аліментів, які просить позивач стягнути з відповідача - 700 грн. Будь - яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач 07 лютого 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 31 серпня 2001року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, серії[NUMBER], актовий запис №671. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з січня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.(а.с.10) В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. (а.с.9) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 31 серпня 2001 року. Шлюб був зареєстрований. Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, серії[NUMBER], актовий запис №671./а.с4/ Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. /а.с.5,6/ Встановлено, що з січня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач 07 лютого 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015р. Від шлюбу мають сина [PERSON], 03.09.2014р.н. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обовязки, перестали бути повязані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю визнав. Заслухавши відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 листопада 2015 року, актовий запис №188. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, більше трьох місяців не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач 07 серпня 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] ; у належному йому будинку зареєстрований відповідач, але фактично не проживає у ньому з 2019 року без поважних причин, тому позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. 20 серпня 2020 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу Судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копій договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №1404 (а.с.12), Витягу з державного реєстру правочинів №580016 від 27 грудня 2004 року (а.с.13), Витягу Березанської філії Миколаївського ММБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6177662 від 11 січня 2005 року (а.с.14), технічного паспорту на житловий будинок від 20 вересня 2004 року (а.с.15-17), довідки Коблівської сільської ради Березанського району від 31 липня 2020 року (а.с.11), позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , у якому зареєстрований відповідач - зять позивача, але не проживає у вказаному житлі з 15 червня 2019 року без поважних причин, що підтверджується довідкою та актом Коблівської сільської ради про фактичне не проживання відповідача (а.с.9-10). Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більше одного року без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved