Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в Тлумацький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір від 25.04.2008 року № 223543-CRED, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредит у сумі 30000,00 грн. на термін до 20.10.2009 року. [PERSON] одержала кредитні кошти, але прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконувала, допустила виникнення заборгованості станом на 04.09.2016 року в розмірі 26705,31 грн., яка складається з наступного: 4987,60 грн. заборгованість за кредитом; 20207,93 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 250,0 грн. - штраф (фіксована частина); 1259,78 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. А тому, просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів загальну суму боргу за кредитним договором та договором поруки в розмірі 26705,31 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2016 року провадження по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було закрито, у звязку із смертю відповідачки (поручителя). Представник позивача в судове засідання не зявився, проте до позовної заяви додав письмове клопотання про те, що позов підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити та розгляд справи провести у його відсутність. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий курєр». Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] в письмовій формі було укладено Кредитний договір № 223543-CRED (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] (Відповідачка) кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн. на строк до 20.10.2009 року. Згідно п.1.1 Кредитного договору [PERSON] зобовязався надати позичальнику строковий кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221420760, відкритий ПриватБанком для позичальника згідно договору № 223543-CRED від 25.04.2008 року в дату укладення даного договору, а позивальник зобовязав повернути одержаний кредит, сплатити відсотки, штрафи, пені та винагороди в терміни та обємах, що встановлені даним договором, а також виконати інші зобовязання згідно даного договору в повному обсязі. У відповідності до п.1.5 Кредитного договору кредит було видано на споживчі цілі (а.с. 9-12). [PERSON] (Відповідачка) одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти в сумі 30000,00 грн., що підтверджується її заявою (а.с. 12 зворот). У відповідності до п.п. 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. Кредитного договору, [PERSON] (Відповідачка) зобовязалась сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у відповідності з Графіком та п.п. 2.3.8., 2.3.9., 3.1., 3.2., 3.3. даного Договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Проводити погашення кредиту в порядку і в терміни згідно Графіку погашення кредиту та відсотків, наведеного в Додатку №1, який є невідємною частиною даного Договору (а.с. 11). Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом [PERSON] (Відповідачка) зобов'язана сплачувати позивачу відсотки у розмірі 32,00 % річних, які підлягають сплаті з моменту зарахування коштів на картрахунок в розмірі суми, що вказана в п. 1.3. даного Договору, до дати погашення кредиту, згідно Графіку та п.п. 2.4.1., 3.3., 3.4. даного Договору у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди. Також згідно 3.2. Кредитного договору відповідно до ст. 212 ЦК України при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань по погашенню кредиту, згідно Графіку та п.п. 1.4., 2.3.1., 3.3. данного Договору або порушення п. 2.2.8. данного Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 60% річних, розраховані від суми залишку непогашеної, згідно Графіку, заборгованості за ктредитом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, порушенні п. 2.2.8. даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню у розмірі 0,2% від суми непогашенного платежу за кожен день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Також згідно п. 5.10. Кредитного договору при порушенні Позичальником строків платежів за будь-яким із грошових обовязків, передбачених даним договором, більш ніж на 120 днів, у звязку з чим [PERSON] примушений буде звернутись до суду, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 5.7. Кредитного договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафів, за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідачка прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного його погашення не виконувала та відповідно до розрахунку позивача допустила виникнення заборгованості станом на 04.09.2016 року в розмірі 26705,31 грн., яка складається з наступного: 4987,60 грн. заборгованість за кредитом; 20207,93 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 250,0 грн. - штраф (фіксована частина); 1259,78 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. 06.09.2016 року на адресу відповідачки [PERSON] було направлено повідомлення про виконання грошових зобов'язань за кредитним договором у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання повідомлення та попереджено, що у випадку напогашення заборгованості [PERSON] буду змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та збитків (а.с. 5-8). Однак, як боржником (відповідачем по справі) заборгованість по кредитному договору не була погашена у вказані у повідомленні строки. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та про наявність заборгованості за кредитним договором № 223543-CRED від 25.04.2008 року, та те, що відповідачка не подала суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 174, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved