Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

ПАТ КБ „Приват Банк звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в користь ПАТ КБ „ПриватБанк 13488.96 долар США та судові витрати в розмірі 4376 грн.49 коп. Представник ПАТ КБ „Приват Банк посилається на ті обставини, що 13 серпня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 16660 (долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення до 05 липня 2027 року. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 21.09.2015 року відповідач має заборгованість по кредиту 13488.96 (долар США), а саме, заборгованість за кредитом - 11921.10 (долар США).; заборгованість по процентах 735.56 (долар США).; заборгованість по комісії - 108.80 (долар США); пеня-70.16 (долар США); штраф (фіксована частина) 11.56 (долар США); штраф (процентна складова) 641.78 (долар США). Просив позов задовольнити, при цьому подав суду письмову заву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення Судом встановлено, що 13 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 16660 (долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення до 05 липня 2027 року. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на вересень 2015 року заборгованість по кредиту становить 13488.96 (долар США). Згідно ст. 60 ЦПК України \~ кожна сторона \~ зобовязана довести \~ ті обставини, \~ на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ \~ Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобовязання, за змістом якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved