Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач 05 грудня 2016 року звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою (а.с. 2-4), яку згодом неодноразово уточнювала (а.с. 33-35, а.с. 42-44, а.с. 52-54) та остаточно просила суд\~ стягнути з відповідача на її користь неустойку за просторочення аліментів на утримання сина в сумі 7\~396,80 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує наступним. Вони із відповідачем мають спільну дитину- Панченко [PERSON], [INFO]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто починаючи з 29.02.2016 року до 25.04.2017 року. На виконання зазначеного рішення 11.04.2016 року видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження (ЄДРВП 50873284). Відповідач належним чином не здійснював виплати по аліментам, в результаті чого, станом на 25.04.2017 року загальна заборгованість складає 5084 грн. 40 коп., що підтверджується розрахунком державного виконавця № 780 від 11.05.2017 року. Після часткової сплати відповідачем заборгованості загальна заборгованість станом на 20.06.2017 року склала 2315 грн.00 коп., яка в подальшому була сплачена відповідачем. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України вона здійснила розрахунок неустойки, яка за період з 29.02.2016 року по 21.08.2017 року становить 7 396 грн. 80 коп. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 7 396 грн. 80 коп. та стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Неустойка за прострочення аліментів утворилася у звязку з несвоєчасною виплатою відповідачем аліментів, хоча мав можливість надавати допомогу, оскільки працює без укладення трудового договору та отримує заробітну плату. Сума неустойки, що підлягає стягненню з відповідача складає 7\~396,80 грн. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви. На адресу суду 28.02.2017 року надійшло письмове заперечення відповідача проти позову (а.с. 19-21) , в якій просить відмовити в позові в повному обсязі, враховуючи ту обставину, що заборгованість утворилася не з його вини. Також зазначає, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що заборгованість утворилася за той час, коли він не мав постійного місця роботи. В той час зазначає, що вживав всіх можливих заходів для сплати аліментів. Як тільки він знайшов роботу, заборгованість ним була сплачена в повному обсязі. Просив суд в задоволенні вимог позивача- відмовити. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 196 СК України передбачено стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на користь одержувача аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено наступне. Сторони від шлюбу мають спільну дитину- Панченко [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 31.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто починаючи з 29.02.2016 року до 25.04.2017 року. На виконання зазначеного рішення 11.04.2016 року видано виконавчий лист (а.с. 9). Відповідно листа начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 23.11.2016 року на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження (ЄДРВП 50873284) (а.с.12). Відповідач належним чином не сплачував аліменти на утримання сина, заборгованість відповідача згідно виконавчого листа № 2/0182/1880, виданого 11.04.2016 року складає 5084 грн. 40 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2/0182/1880, наданої 17.05.2017 року відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції (а. с. 49). У зв'язку з невиплатою відповідачем аліментів утворилася неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів за період з 29.02.2016 року по 21.08.2017 року, яка згідно розрахунку позивача складає 7\~396, 80 грн. Неустойка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Суд погоджується з розрахунком пені позивача, оскільки наведений розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи, суд повинен встановити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Оскільки сума неустойки перевищує суму боргу зі сплати аліментів, виходячі з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір неустойки слід зменшити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів в сумі 5 084 грн. 40 коп. Також на підставі ч.1\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою при подачі позову (а.с.1).

Outcome: partial