Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» 25.03.2016 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень позивач посилався на те, що 04.12.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-301/830/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на загальну суму 69237,00 швейцарських франків терміном до 04.12.2037 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, 04.12.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Разом з тим, відповідачі свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконали, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 12.02.2016 року склав 69957,46 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 1877700,76 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 55276,16 швейцарських франків, що еквівалентно 1483645,74 грн.; заборгованість за відсотками 14681,30 швейцарських франків, що еквівалентно 394055,02 грн. Позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 69957,46 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 1877700,76 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 55276,16 швейцарських франків, що еквівалентно 1483645,74 грн.; заборгованість за відсотками 14681,30 швейцарських франків, що еквівалентно 394055,02 грн., та судові витрати. У своїй заяві представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 04.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 18-22), та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-301/830/2007, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 69237,00 швейцарських франків на придбання нерухомості терміном до 04.12.2037 року, а позичальник зобовязався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с. 5-13). Кредитні кошти в сумі 69237,00 швейцарських франків були надані [PERSON] 04.12.2007 року, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 2 від 04.12.2007 року (а.с. 139). З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, 04.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 18-22), та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-301/522/2007, згідно умов якого поручитель зобовязалась перед позивачем відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 14-16). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 12.02.2016 року складає 69957,46 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ від 12.02.2016 року становить 1877700,76 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 55276,16 швейцарських франків, що еквівалентно 1483645,74 грн.; заборгованість за відсотками 14681,30 швейцарських франків, що еквівалентно 394055,02 грн. (а.с. 138). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 2 статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на станом на 12.02.2016 року складає 69957,46 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ від 12.02.2016 року становить 1877700,76 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 55276,16 швейцарських франків, що еквівалентно 1483645,74 грн.; заборгованість за відсотками 14681,30 швейцарських франків, що еквівалентно 394055,02 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 28497,08 грн. покладається на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved