overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач 10.09.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнював (а.с.12,13), посилаючись на наступні обставини. Він [INFO] уклав шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. На підставі цього в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. На даний час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо з квітня 2017 року. Між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Шлюб розривають вперше, суперечок щодо місця проживання дитини, її утримання і розподілу спільного майна не мають. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб, витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на нього. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року вказану цивільну справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 02.11.2018 року о 08.15 год. (а.с.18,19). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21). Позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні, місце проживання дитини просить визначити з матір'ю, зазначив, що кошти на утримання дитини виплачуватимуться добровільно. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.20), позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вказала, що спору з позивачем щодо утримання та виховання дитини немає, кошти на утримання дитини будуть виплачуватись добровільно. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з [INFO] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4,14). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня місяця 2017 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не виникає. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу малолітня дитина залишиться проживати з матір'ю. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач 10.09.2018\~року звернувся\~до суду\~з позовом\~про розірвання\~шлюбу з\~тих підстав,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося,\~одруження виявилось\~невдалим через\~різні погляди\~на сімейне\~життя.\~Сторони не\~підтримують шлюбних\~відносин та\~не ведуть\~спільного господарства.\~Шлюб існує\~лише формально.\~Позивач вважає\~подальше збереження\~сімї неможливим\~та недоцільним.\~Від даного\~шлюбу мають\~неповнолітніх дітей:\~доньку \~[PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив дітей залишити на подальше проживання при матері. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила дітей залишити на подальше проживання при ній. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з'ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В звязку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач 10.09.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), який уточнювала (а.с.13-15), посилаючись на наступні обставини. Вона 08.02.1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, часті сварки, внаслідок чого між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Протягом останніх декількох років стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування з 2016 року, спільне господарство не ведуть. На примирення не згодна. Від шлюбу вони мають двох дорослих доньок, які проживають окремо. Розривати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище не бажає. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 10.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 29.11.2018 року о 09.40 год. (а.с.24,25). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.27), на позовних вимогах наполягає. У заяві зазначила, що шлюбні відносини припинені з 2010 року, майновий спір будуть вирішувати окремо, прізвище просила залишити «Гостра». Відповідач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.28), проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з весни 2017 року, майновий спір існує. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні, що відповідає положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 08.02.1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, за посиланням позивача - з 2010 року (згідно заяви від 28.11.2018 року на а.с.27), за посиланням відповідача - з 2017 року (згідно заяви від 29.11.2018 року на а.с.28). Причиною цього стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, часті сварки. Почуття любові і поваги між ними втрачені. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, буде вирішуватись окремо. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо. Враховуючи те, що відповідач розривати шлюб через органи РАЦС відмовився, суд вважає за необхідне розірвати шлюб в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач 10.09.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON],\~[INFO]. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила неповнолітню дитину залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з'ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач 10.09.2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване пощтове відправлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач 10.09.2020 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 19.08.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, з листопада 2019 року між ними було припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подружнє життя не склалося через виникнення постійних сварок та конфліктів, внаслідок чого ми остаточно втратили почуття поваги та кохання один до одного. Майновий спір будуть вирішувати окремо, дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачкою. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 02.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.19). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на розірвання шлюбу згодна (а.с.11). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 19.08.2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №618 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя не склалось через виникнення постійних сварок та конфліктів, внаслідок чого сторони остаточно втратили почуття поваги та кохання один до одного. З листопада 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Поновлення шлюбних стосунків неможливе. Майновий спір сторони будуть вирішувати окремо, дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачкою. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач 10.09.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 04.05.17 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей - син [PERSON] , 17 р. н., та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають спільно з нею. Зазначає, що подружнє життя сторін припинене остаточно із серпня 2019 р. фактично, так як не склалось. Відповідач прийшов до висновку про помилковість укладення з нею шлюбу і вони прийняли обопільне рішення про припинення шлюбу. Вона з дітьми переїхала проживати до своїх батьків. Сторони мають відмінні погляди на сімейні цінності та життя, втратили почуття один до одного, взаємодовіру, взаєморозуміння, у зв`язку з чим між ними постійно виникають суперечки; відповідач про сім`ю не дбає. Вважає, що збереження шлюбу неможливе. Шлюб розпався фактично та існує формально і сторони не мають наміру примирення. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 12.10.20 р.. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 23.11.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, мають одну спільну неповнолітню дитину, народжену за час їх шлюбу - сина [PERSON] , 17 р. н., позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04.05.17 р. виконкомом Боратинської сільради Луцького району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 04.05.17 р., актовий запис № 12. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина - син [PERSON] , 17 р. н., стверджується копією свідоцтва про народження останнього. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач 10.09.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 06.09.97 р.. За час шлюбу у сторін народилась двоє спільних дітей - син [PERSON] , 04 р. н., та дочка, яка на даний час є повнолітньою. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, так як відповідач зловживає спиртним, на грунті чого між сторонами постійно виникають скандали та непорозуміння. Вони мають відмінні погляди на сімейне життя, різні характери та між ними відсутнє взаєморозуміння. Неодноразові спроби до збереження шлюбу не дали бажаних результатів. Шлюб розпався фактично та існує формально. На даний час сторони шлюбних стосунків не підтримують, хоча проживають спільно. Вважає, що збереження шлюбу неможливе. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище; стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 12.10.20 р.. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 23.11.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, мають одну спільну а даний час неповнолітню дитину, але позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 06.09.97 р. Мельницькою сільрадою Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 06.09.97 р., актовий запис № 4. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач 10.09.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 25.01.14 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей - син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають спільно з нею. Зазначає, що сторони перестали проживати спільно ще за час її другої вагітності - орієнтовно, з березня 2019 р.; повністю припинили шлюбні стосунки між собою. З пологового будинку відповідач її з дочкою не забирав і у подальшому не змінив свого ставлення до неї а їх спільних дітей попри її намагання змінити це на краще. Вважає, що збереження шлюбу неможливе. Шлюб розпався фактично та існує формально і вона не має наміру примирення. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, залишивши їй дошлюбне прізвище; стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 12.10.20 р.. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 23.11.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно досить тривалий час, мають двох спільних неповнолітніх дітей, однак, позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.01.14 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 25.01.14 р., актовий запис № 24. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач 10.10.2013 року звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, а саме просить суд: визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.31). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.32). У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області 10.09.2001 року (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивач є сином померлої [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст.525 ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 р., часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 549 ЦК УРСР визначений строк у шість місяців для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений ст..549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. З дня відкриття спадщини після смерті спадкодавиці пройшло більше ніж 12 років, а позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого законом строку. Посилання позивача на проживання в іншому місті та не вистачання часу та коштів для звернення до нотаріальної контори як на причину пропуску строку судом до уваги не приймаються, оскільки ці обставини не є об'єктивними та поважними причинами, які б пояснювали неподання позивачем заяви до нотаріальної контори протягом настільки тривалого часу. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі ст.ст. 525, 549, 550 Цивільного кодексу України, та

Outcome: dismissed