Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 17.12.2019 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою і [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 17 12 2019-325, за яким останній отримав кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 90% на рік. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 15.09.2020 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 7842 грн. 70 коп., з них: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2554 грн. 49 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1288 грн. 21 коп. заборгованість за процентами за прострочення виконання грошового зобов`язання, яку позивач просить стягнути на його користь із відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 17.12.2019 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 17 12 2019-325, за яким останній отримав кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 90% річних. Кредитна спілка свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією чеку на отримання готівки від 17.12.2019 року (а.с. 10). З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинив виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом. 05.03.2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порушення умов кредитного договору з вимогою погасити заборгованість (а.с. 11). Станом на 15.09.2020 року в [PERSON] виникла\~заборгованість,\~яка за\~розрахунками позивача становить 7842 грн. 70 коп., з них: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2554 грн. 49 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1288 грн. 21 коп. заборгованість за нарахованими відповідно до п. 8.2 кредитного договору процентами за прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, що порушення зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 7842 грн. 70 коп. ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь яких заперечень з боку відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved