Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , що діє в своїх інтересах та неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення та вселення. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так, [PERSON] (далі-Позивач) є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності виникло на підставі Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 08.02.2018р. та Постанови Апеляційного суду Одеської області від 25.10.2018 року. Вищевказаними рішеннями судів встановлено наступні обставини. Після смерті свекра, [PERSON] , (дата смерті [INFO] ), залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Вищезазначена квартира, загальною площею 26,5 кв.м, належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 06.10.2008 року, про що зроблено відповідний запис № 12-36338. Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] був його син - [PERSON] . У встановлений законом строк, чоловік, [PERSON] , звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відповідно підтверджується копією заяви по спадковій справі № 755/2013 від 13.08.2013 року, але отримати свідоцтво не зміг. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. по цивільній справі №523/15715/13-ц був встановлений факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1975 року по 29 липня 2013 року. Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013 року було скасовано та заяву було залишено без розгляду, у зв`язку з наявністю спору про право. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року позов [PERSON] про зміну черговості спадкування було задоволено, а також надано [PERSON] право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою від 05.03.2014 року заочне рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15.01.2014 року по справі №523/19580/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування було скасоване. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 08.09.2014 року було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування. Вищевказаним рішенням встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син відповідач у справі, який своєчасно звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.01.2015 року, рішення суду першої інстанції залишено в силі, в задоволенні апеляційної скарги [PERSON] відмовлено. Однак на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013 , року, яким було встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] більше п`яти років та на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2014 року, яким [PERSON] , спадкоємцю четвертої черги, було надано право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги [PERSON] , державним нотаріусом Ласурія Я.Ю. на ім`я [PERSON] , спадкоємця першої черги, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.02.2014 року, реєстровий №2-75, після смерті [PERSON] та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2015 року по цивільній справі №523/1712/15-ц було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.02.2014 року, реєстровий №2-75, видане державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Ласурія Я.Ю. на ім`я [PERSON] , на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , скасувавши (вилучити) державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію за [PERSON] права спільної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Однак, будучи обізнаною про наявність судового спору, а також користуючись наявністю у неї реєстрації права власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2014 року, реєстровий №2-75, виданого державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Ласурія Я.Ю., 15.06.2015 року відповідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю. у реєстрі за № 210, [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS] . 18.06.2015р. [PERSON] подарував 1/2 частку квартири [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] (актовий запис №11975 від 20.11.2015 року), після смерті якого спадкоємцем першої черги є позивачка його дружина, [PERSON] , яка прийняла спадщину. Суворовським районним судом міста Одеси та Апеляційним судом Одеської області встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом, після померлого [PERSON] , є його дружина - [PERSON] , яка своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачка стверджує, що вона намір вселитись в квартиру, але відповідач не впускають її в квартиру, а також на її вимоги у добровільному порядку звільнити належну Позивачу квартиру категорично відмовляють. Крім того, з відповіді КП «ЖКС «Пересипський» від 22.10.2019 року, - в спірній квартирі [ADDRESS] крім Відповідача [PERSON] , яка незаконно вселилась в зазначену квартиру, незаконно вселені і зареєстровані також малолітня донька Відповідача [PERSON] , а також сама [PERSON] , через яку саме й створилась дана ситуація. На підставі викладеного, позивачка просить усунути перешкоди [PERSON] (ШН: [NUMBER] ) у здійсненні права власності квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення із зазначеної квартири: [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ), малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та вселити [PERSON] ( [NUMBER] ) до належної їй квартири [ADDRESS] . Пояснення сторін в судовому засіданні. В процесі розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що після того, як позивачка набула право власності на спірну вона намагались вселитись в квартиру, проте відповідачі відмовились її впускати до квартири, а також не бажають її звільняти. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бикова О.В. позовні вимоги не визнала у повному обсязі, оскільки відповідачка [PERSON] поживає у квартирі [ADDRESS] майже тридцять років, оскільки спільно проживала з колишнім її власником [PERSON] , який помер [INFO] . Представник відповідача вважає, що [PERSON] разом з [PERSON] набули право користування квартирою, оскільки вони були членами сім`ї померлого власника квартири [PERSON] та були вселені за його згодою. Відповідачка [PERSON] , що діє в своїх інтересах та від імені а в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи неодноразово повідомлялась за місцем реєстрації, проте судову кореспонденцію не отримує. Суд вважає, що відповідачці [PERSON] достовірно відомо про існування даної справи, оскільки вона отримала копію позовної заяви, а також перебуває з відповідачкою [PERSON] у родинних відносинах. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Встановлені судом обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2018р., яке було залишено без змін Постановою Апеляційного суду Одеської області від 25.10.2018 року, а також постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2020р.. у цивільній справі №523/10342/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Полякова Тетяна Юріївна про витребування майна та визнання право власності в порядку спадкування за законом, а також за позовною заявою [PERSON] до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, - позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Полякова Тетяна Юріївна про витребування майна та визнання право власності в порядку спадкування за законом було задовольнити частково та - витребувано у [PERSON] (іпн. [NUMBER] ) на користь [PERSON] (іпн. [NUMBER] ) - 1/2 частину квартиру [ADDRESS] шляхом припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 301025251101), що їй належить на підставі договору дарування від 18.06.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю., зареєстрованого у реєстрі за № 221; - визнано за [PERSON] (іпн. [NUMBER] ) право власності на квартиру [ADDRESS] , що складається з однієї житлової кімнати площе 15,8 кв.м., загальною площею 26,5 кв.м.., (реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 301025251101) у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] ; - Решту позовних вимог [PERSON] щодо скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - залишено без задоволення. Даним рішення також позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації - Управління житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради від 06.10.2008р. № 211950, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , яке видане Управлінням житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради 06.10.2008р. за № 211950 на ім`я [PERSON] - залишено без задоволення у повному обсязі. В процесі розгляду даної справи було встановлено, що виконкомом Ленінської районної ради депутатів трудящих 29 жовтня 1974 року [PERSON] було видано посвідчення № [NUMBER] на право зайняття службової жилої площі за адресою: [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати житловою площею 15.9 м. кв.. Розпорядженням органу приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради № 211950 від 06 жовтня 2008р. квартиру [ADDRESS] було передано в порядку приватизації у приватну власність [PERSON] . На підставі цього розпорядження, Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, було видано свідоцтво про право власності па житло від 06 жовтня 2008 року № [NUMBER] . Право власності на нерухоме майно зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] був його син [PERSON] . У встановлений законом строк, [PERSON] звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори із заяво про прийняття спадщини, що відповідно підтверджується копією заяви по спадковій справі № 755/2013 від 13.08.2013 року, але отримати свідоцтво не зміг. Вищевказані обставини були викликані діями [PERSON] . Так, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. по цивільній справі № 523/15715/13-ц був встановлений факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1975 року по 29 липня 2013 року. Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. було скасовано та заяву було залишено без розгляду, у зв`язку з наявністю спору про право. Однак, користуючись наявністю рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р., яким був встановлений факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року (справа 523/19580/13-ц) позов [PERSON] про зміну черговості спадкування було задоволено, а також надано [PERSON] право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 05.03.2014р. заочне рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15.01.2014 року по справі №523/19580/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування було скасовано. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 08.09.2014р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування було відмовлено. Вищевказаним рішенням встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця - відповідач у справі, котрий своєчасно звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачка також своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.01.2015 року, рішення суду першої інстанції залишено в силі, в задоволенні апеляційної скарги [PERSON] відмовлено. Однак на підставі рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. (справа №523/15715/13-ц), яким було встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] більше п`яти років та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2014р. (справа №523/19580/13-ц) яким [PERSON] , спадкоємцю четвертої черги, було надано право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги [PERSON] , державним нотаріусом Ласурія Я.Ю. на ім`я [PERSON] , спадкоємця першої черги, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.02.2014р., реєстровий № 2-75, після смерті [PERSON] та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2015р. по цивільній справі №523/1712/15-ц було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.02.2014р., реєстровий №2-75, видане державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріал ьної контори Ласурія Я.Ю. на ім`я [PERSON] , на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , скасувавши (вилучити) державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за [PERSON] право спільної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 12.03.2014р., а [PERSON] та [PERSON] з 19.06.2015р. (а.с. 33) Отже реєстрація в квартирі відповідачів була здійснення фактично на підставі реєстрації за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2014р., реєстровий № 2-75, після смерті [PERSON] , яке було видано державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Ласурія Я.Ю.. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч. 3 ст. 64 ЖК України якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. У відповідності з ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 156 ЖК України встановлено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , а також малолітня [PERSON] не були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] .. Окрім того, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. по цивільній справі №523/15715/13-ц, яким був встановлений факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1975 року по 29 липня 2013 року було скасовано ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014р.. На підставі викладеного суд вважає, що оскільки [PERSON] , [PERSON] , а також неповнолітня [PERSON] не були членами сім`ї колишнього власника квартири [PERSON] , а тому гарантії, які встановлені положеннями ч.2 ст. 65 ЖК України, ч. 1 ст. 156 ЖК України до них не можуть бути застосовані. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 3 ст. 116 ЖК України встановлено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] , а також малолітня [PERSON] без законних підстав проживають у квартирі [ADDRESS] , оскільки фактично вселились та зареєструвались в квартирі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2014р., реєстровий № 2-75, після смерті [PERSON] , яке було видано державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Ласурія Я.Ю., яке було визнано в судовому порядку недійсним. В судовому засіданні також встановлено, що між позивачкою та відповідачами не було досягнуто будь-якої домовленості або письмового договору, згідно якого відповідачам надавалось право проживання квартирі [ADDRESS] . Окрім того, позивачка не має можливості користуватись квартирою, оскільки відповідачі в квартиру її до квартири не допускають, що не дає можливості позивачці користуватись належній їй на праві власності квартирою. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , що діє в своїх інтересах та неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення та вселення підлягають задоволенню, а тому необхідно ухвали рішення яким: вселити [PERSON] ( [INFO] , іпн. [NUMBER] ) до квартири [ADDRESS] виселити [PERSON] ( [INFO] , іпн. [NUMBER] ), спільно з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення; виселити [PERSON] ( [INFO] ) з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Суд вважає, що право малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , відповідно до положень ст. 29 ЦК України, пов`язане з правом її матері [PERSON] , оскільки малолітня вселилась до квартирі спільно з матір`ю. Враховуючи той факт, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] без законних підстав, а малолітня [PERSON] , [INFO] вселилась до квартири без погодження колишнього власника квартири [PERSON] , то вона підлягає виселенню спільно з матір`ю без надання іншого приміщення. В порядку розподілу судових витрати необхідно стягнути з [PERSON] ( [INFO] , іпн. [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , іпн. [NUMBER] ) судові витрати: судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок, витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень, всього у розмірі 8536 гривень 80 копійок, у рівних частках, тобто по 4268 гривень з кожного.

Outcome: approved