Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» з 05.10.2011р., звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором від 05.05.2010р. про відкриття картрахунку, згідно якого, відповідачка отримала від банка платіжну картку, на яку банк перерахував 8000 грн. у вигляді кредитного ліміту із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка зняла кошти з карткового рахунку, та деякий час погашала суму нарахованих їй процентів до середини грудня 2015 року, Після чого, відповідачка умови договору про відкриття картрахунку не виконує, тому, за нею утворилася заборгованість, яка станом на 31.05.2016р. становить 13968,72 грн., а саме: заборгованість за кредитом 7867,38 грн., заборгованість по % за користування кредитом 4359,97 грн., заборгованість по пені та комісії 600 грн. та сума штрафу /фіксована частина/ 500гр., та сума штрафу /% складова/ 641,37 грн. Тому, банк звернувся з позовом до суду для стягнення з відповідачки, як позичальника, вищевказаної суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно договору від 05.05.2010р. про відкриття картрахунку, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачкою [PERSON], відповідачка отримала від банку платіжну картку, на яку банк перерахував 8000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних /а.с.4-6/. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка зняв кошти з карткового рахунку, та деякий час, до середини грудня 2015 року погашала суму кредиту та нарахованих їй процентів. Після чого, відповідачка умови договору про відкриття картрахунку не виконує, тому, за нею утворилася заборгованість, яка станом на 31.05.2016 р. 13968,72 грн., а саме: заборгованість за кредитом 7867,38 грн., заборгованість по % за користування кредитом 4359,97 грн., заборгованість по пені та комісії 600 грн. та сума штрафу /фіксована частина/ 500гр., та сума штрафу /% складова/ 641,37 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.3/. Відповідно до вимог ст.11 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повних та всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Представник позивача наполягає на тому, що між сторонами укладено договір від 05.05.2010 р., який діє до теперішнього часу, тому, просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла через невиконання відповідачем умов та правил кредитування /а.с.7-30/. Згідно ч.1 ст. 526 та ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У звязку з чим, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені представленими по справі доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню і судові витрати, які складаються із суми судового збору.

Outcome: approved