Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): 10.10.2015 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Однак, з самого початку їх одруження життя не склалось, часто виникали різні непорозуміння, скандали тощо. Від шлюбу у сторін народилось двоє синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від місяця березня 2020 року разом не проживають, діти повністю знаходяться на утриманні і вихованні матері, відповідач як батько не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Зазначає, що вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] і отримує допомогу в розмірі 860 грн., будь-яких інших доходів не має, а тому сталось вкрай важке матеріальне становище, так як на її утриманні та вихованні двоє малолітніх дітей, а відповідач є працездатним, має достатні доходи та змогу надавати допомогу на утримання дружини та дітей, матеріально забезпечений і має таку можливість так-як його дохід дозволяє сплачувати аліменти щомісячно. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 4500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття та стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , який народився [INFO] трьох років. Позиція відповідача: 04.11.2020 року за вх.№3827/20-Вх. на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач повідомив, серед іншого, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення з огляду на наступне: при фактичному припиненні шлюбних відносин, усі кошти, які були збережені ним під час спільного проживання (1100 дол.США та 740 Євро) залишив дружині, що підтверджується звукозаписом засідання опікунської ради; позивачка добровільно відмовляється від коштів, одягу та інших речей, які передаються для синів; в липні, серпні та вересні ним здійснювались перекази в сумі 2000 грн.; вказує, що є безробітним, не має доходу, що підтверджується довідкою №3579 від 27.10.2020р. та копією трудової книжки; час від часу знаходить неофіційні підробітки, щоб заробити кошти на проживання та по можливості надсилає позивачці кошти на утримання дітей; на праві власності рухомого чи не рухомого майна не має; проживає у квартирі зі своєю матір`ю, сестрою і її сім`єю, а орендувати житло окремо не має матеріальної змоги; в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно, тобто по 1000 грн. на кожну дитину; твердження щодо не приймання участі у вихованні дітей є надуманим і не відповідає дійсності, навпаки позивачко. Чиняться перешкоди у його спілкуванні з дітьми. Щодо аліментів на утримання [PERSON] , то просить суд відмовити у задоволенні вказаної вимоги в повному обсязі, оскільки не має матеріальної змоги сплачувати такі на її утримання. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 02.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.15/. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. В судовому засіданні відповідач поданий позов про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] визнав частково, а саме зазначив, що готовий платити аліменти в сумі 2 000 гривень, тобто по 1000 грн. на кожну з них щомісячно, і просить врахувати його матеріальне становище, яке на даний час є скрутним. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 10.10.2015 року, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2015 року /а.с.6/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 08.08.2016 року, [PERSON] , народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 03.08.2020р., [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.8/. Як вбачається з довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області №349 від 08.09.2020р., за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.9/. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області №04.1/659 від 17.09.2020, [PERSON] дійсно одержує допомогу при народженні дитини з 01.07.2020-31.07.2023рр. в сумі 860, 00 грн. /а.с.10/. Згідно з довідки ПП «Східний масив» від 21.10.2020 року [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з яким зареєстровані: [PERSON] (мати), [PERSON] (сестра) та [PERSON] (син сестри) /а.с.25/. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №3579 від 27.10.2020р., інформація про доходи [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2020 року станом на 22.10.2020р. відсутня /а.с. 26/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, що передбачено ч.1 ст.76 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом беззаперечно встановлено, що від шлюбу у сторін [PERSON] та [PERSON] народились діти: син - [PERSON] та син - [PERSON] , які проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, а відповідач періодично допомагає їй, однак даних коштів не вистачає на утримання дітей, а відтак, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. У добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивач та відповідач не вирішили. На підставі наведеного, враховуючи, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання синів - [PERSON] та [PERSON] , беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, що дає суду підстави вважати, що останній отримує або має можливість отримувати регулярний дохід, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків, а також беручи до уваги той факт, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в сумі 2 000 гривень, тобто по 1000 грн. на кожну з них щомісячно, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задаволення в цій частині, а саме: слід стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 17 вересня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього, поясненнями представника позивача [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що позивачка ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] , [INFO] , і отримує допомогу в розмірі 860 грн., а відтак згідно з ч.2 ст.84 СК України потребує від чоловіка - [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним трьох років. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на дружину, суд виходив з наступного. Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті визначає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи вище вказані норми закону, слід дійти висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Такий правовий висновок, вказаний і Верховним Судом в постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 202/712/17, провадження № 61-28943св18, які є обов`язковими для врахування всіма судами України. Однак позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачці, а тому відсутня обов`язкова умова, передбачена ч.4 ст.84 СК України, для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки у зв`язку з тим, що з нею проживає дитина, яка не досягла трьох років. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь держави 840, 80 грн. судового збору в частині стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: partial