Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

ПАТ КБ «Український фінансовий світ» звернулось до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 139,51 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив. 26.03.2012 р. ПАТ КБ «Український фінансовий світ» та [PERSON], підписали кредитний договір № 008/2059 Кс, відповідно до якого, банк надає Позичальнику кошти у сумі 80 000,00 грн. на строк з 26.03.2012 р. до 25.03.2017 р. зі сплатою 23,5% річних. Відповідно до договору Позичальник зобовязався погашати наданий Банком кредит згідно графіком погашення. З моменту отримання кредитних коштів Відповідачем здійснено лише часткову оплату кредиту, згідно з кредитним договором,а починаючи з 01.06.2014 р. відповідач не виконує зобовязань взятих на себе за умовами кредитного договору, щодо повернення кредитних коштів, що підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку відповідача за кредитним договором. У звязку з цим, у відповідача виникла заборгованість по кредитному договору, яка згідно із розрахунком загальної заборгованості за кредитним договором, станом на 28.01.2016 р. складає 62 139,51 грн., з яких: -42 546,36 грн. сума поточної заборгованості за тілом кредиту. -15 860,93 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами. -3 732,22 грн. сума пені, нарахованої за прострочення сплати процентів. Постановою правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року № 717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «УФС» . Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 листопада 2014 року № 119 розпочато з 13 листопада 2014 року процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» (а.с.44), рішенням від 05 листопада 2015 року № 201 строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» продовжено на два роки по 12 листопада 2017 року. Суд погоджується із позивачем, що загальновідомим є той факт, що Указом Президента № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Одночасно суд враховує наступне. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд також враховує приписи ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», за якими договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» також встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано до суду заяву про видачу готівки та виписку з особового рахунку. Проте, позивачем до позовної заяви не додано оригіналу чи належним чином засвідченої копії вказаного кредитного договору із додатками. Враховуючи вищевикладене, судом не може бути встановлено дату для звернення позивача до суду з позовом до відповідача в частині стягнення 42 546,36 грн. заборгованості за кредитом, не довівши наявності у нього порушеного права, яке б підлягало захисту на час звернення з позовом, оскільки відсутні первинні документи, а саме оригінал кредитного договору який підтверджував дату повернення коштів до 25.03.2017 року. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні вимоги в цій частині. Також, у зв'язку з невиконанням належним чином, прийнятих на себе відповідачем зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати процентів в сумі 15 860,93 грн. та пеню,нараховану за прострочення сплати процентів в сумі 3 732,22 грн. З наданої позивачем банківської виписки вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати процентів становить 15 860,93 грн. (з урахуванням часткової сплати) та заборгованість за пеню становить 3 732,22 грн. (з урахуванням часткової сплати). Згідно ч.2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Враховуючи вищевикладене судом не може бути визначено розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором № 008/2059 Кс від 26.03.2012 р., оскільки в наданій позивачем інформації з автоматизованої банківської системи відсутні необхідні дані. Встановити необхідну інформацію з договору немає можливості у звязку з відсутністю оригіналу кредитного договору. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні стягнення заборгованості відповідача зі сплати процентів у розмірі 15 860,93 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 3 732,22 грн. за прострочення сплати процентів суд зазначає наступне. Згідно ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, Донецька область, м. Курахове, віднесено до вказаного переліку. Останнє відоме місце реєстрації відповідача Донецька область, м. Курахове, вул. Кірова, 76, тому відносно нього необхідно застосовувати норми вищезазначеного закону. Враховуючи вищезазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором не підлягає задоволенню. Таким чином, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Outcome: approved