overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач 09.06.2021 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 17.10.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, протягом останніх двох років відповідач змінив своє ставлення до неї, почав зловживати спиртними напоями, став агресивним, ображав та принижував її честь і гідність. В березні 2021 року відповідач переїхав проживати до своїх батьків в с.Чижиків. Вони не спілкуються і не підтримують подружніх відносин. Вважає, що їх шлюб існує формально, на примирення не згідна, тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 17.10.2016 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гуменецької сільської ради Пустомиітвського району Львівської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 15.12.2016 року Пустомиітвським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] », яке в попередньому шлюбі було змінене на « [PERSON] », а в подальшому на « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач 09.07.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 01.02.92 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей, один з яких, а саме: син [PERSON], 06 р. н., в даний час є неповнолітнім. Зазначає, що сімейне життя сторін погіршувалось поступово, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Спільне проживання сторін стало неможливим. Відповідач погоджується на розірвання шлюбу. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що шлюб розпався остаточно з вини відповідача та вона категорично заперечує проти можливості примирення сторін, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, врахувавши згоду позивача, розглядає справу відповідно до положень ст. ст. 280 282 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно фактично, мають одну спільну неповнолітню на даний час дитину, але позивач категорично не бажає збереження даного шлюбу, заперечує проти надання судом строку для можливого примирення сторін, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 01.02.92 р. міськвідділом ЗАГСу м. Ковеля Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 01.02.92 р., актовий запис № 37. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище \~«Кульбідюк». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному тому обсязі На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач 09.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 10.05.06 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON], 06 р . н.. Спільне життя сторін не склалось. Між ними почали виникати конфлікти та непорозуміння, що негативно впливало на неповнолітню дитину. Її спроби зберегти шлюб не дали бажаних результатів. Сторони спільно не проживають. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». Позивач та її представник - адвокат у судове засідання не з`явились, хоча, кожна зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили. Попередньо позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлявся судом. За станом на 18.11.19 р. відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін та представника позивача - адвоката. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають неповнолітню дитину, однак, позивач не бажає збереження шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10.05.06 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 10.05.06 р., актовий запис № 177. Згідно з копією свідоцтва про народження, сторони мають вказану вище неповнолітню дитин, народжену за час шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач 09.07.2013 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.10.1981 року Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу . В позові позивач вказала, що сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства, з жовтня 2007 року живуть окремо і їх примирення не можливе. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, зазначила, що сторони довгий час не живуть разом, між ними неприязні стосунки. При розгляді майнового спору в Дзержинськиму районному суді відповідач [PERSON] погрожував, що вразі відсутності поступок з боку дружини при розподілі майна він ніколи не надасть їй згоду на розірвання шлюбу, тому відповідач не маючи бажання помиритися всіляко затягує розгляд справи. [PERSON] проживає за межами України, спілкуватися з відповідачем не бажає, а, отже , примирення між сторонами не можливе. Представник зазначає довгий час розгляду справи та відсутність дій, що свідчать про примирення з боку відповідача за цей час та посилання відповідача у своєму позові про розподіл майна на те, він довгий час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Представник відповідача заперечувала проти розірвання шлюбу, наполягала на особистій участі як позивача так і відповідача при розгляді справи, про те документів, що свідчать про поважність причини неявки [PERSON] не надала. Представник відповідача наполягала на мірах збереження сім»ї та наданні сторонам строку для примирення і вказала, що наявність майнового спору у Дзержинськом суді не впиває на можливість примирення сторін. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розірвати шлюб, оскільки сторони довгий час не проживають спільно, не ведуть спільне господарство, за час провадження справи (більше року) відповідач не робив спроб помиритися та не приймав мір до примирення. Наявність спору про розподіл майна свідчить про відсутність будь-яких можливостей для примирення між сторонами. Суд вважає, що вимоги представника відповідача про надання часу для примирення є способом затягування провадження по справі та засобом і методом психологічного тиску відповідача на позивача у спорі про розподіл майна. З таких обставин суд керується ст..12 та 18 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод « згідно зловживання правами заборонено. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач 09.07.2014р. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудований будинок [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер №2324810100:02:001:0178, яка на лежить йому на праві власності. Позивач та його представник не з'явились, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають, просять їх задовольнити. Представник відповідача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно звіту «НДІпроектреконструкція» Бердянської філії Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України встановлено, що при обстеженні житлового будинку [ADDRESS] деформаційних явищ та прогинів немає. Всі основні будівельні конструкції будинку знаходяться в належному технічному стані, що є безпечними умовами для життя та здоров'я людей. Порушень норм будівництва не допущено (а.с. 7-8). Право виконання технічного обстеження підтверджено державною ліцензією серії АВ №490061 (а.с. 9). За свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.03.2014 року індексний номер: 19667392 власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 10). На підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2014р. власником земельної ділянки за вищезазначеною адресою є [PERSON] (а.с. 11). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] власником є [PERSON] (а.с. 12-14). За ст.376 ЦК України суд може на вимогу власника земельної ділянки за ним право власності не нерухоме майно, яке самочинно збудовано, якщо це не порушує права інших осіб. Встановлено, що у 2008 році по [ADDRESS], на земельній ділянці, яка належала Приморській міській раді, з дозволу органу місцевого самоврядування, було збудовано одноповерхову будівлю будинок №3 загальною площею 94,8 кв.м. Розташований вказаний будинок на земельній ділянці розміром 0,05 га. В подальшому, в 2014р. земельна ділянка передана у власність [PERSON] В поточному році позивач звернувся для реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] Запорізької області до реєстраційної служби Приморського РУЮ в Запорізькій області, однак через відсутність необхідних документів для проведення реєстрації отримав відмову. За роз'ясненням постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.12р., в п. 14 визначено, що на підставі ст. 376 ЦК суд може визнати право власності на самочинне будівництво, якщо особі у встановленому порядку після закінчення самочинного будівництва, надано земельну ділянку, та будівництво здійснено без порушень архітектурних, будівельних, та інших норм. Тому позов обґрунтовано і він підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач 09.07.2014 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06.01.1994р. виконавчим комітетом Лозовеньківської сільської ради народних депутатів Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 1. Від шлюбу мають одну повнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Шлюб виявився невдалим, міцної сім`ї позивач та відповідач не створили, не дивлячись на те, що прожили у шлюбі понад двадцять років. На момент подачі позовної заяви сторони більше двох місяців не проживають разом. Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Відповідач зловживає спиртними напоями та не бажає утримувати сім`ю, через негативну поведінку відповідача позивач змушена була піти з дому. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній, прізвище позивач просила залишити шлюбне. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористався. Ухвалою суду від 02.09.2014р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 06.01.1994року. Від шлюбу мають одну повнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тягар доказування фактичних обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог покладений Законом на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Недоведеність позову є підставою у залишенні його без задоволення. За таких обставин та з огляду на те, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач 09.07.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 08.12.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народила доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб та стягнути судові витрати з відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, пояснила, що примирення з відповідачем не відбулось. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволенні позовних вимог, підтвердив, що примирення не відбулося. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 08.12.2012 року Виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 08.12.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 77. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 21.06.2013 року Виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 52 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги фактичні взаємини подружжя те, що вони шлюбних відносин не підтримують з 27 листопада 2013 року, також судом було надано сторонам строк для примирення терміном шість місяців, але сторони не примирились та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач 09.07.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 23.09.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народила сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб та після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу у її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 23.09.2006 року Виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області, сторони перебувають з 23.09.2006 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 39. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 12.04.2007 року Виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 9, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог [PERSON] про залишення її прізвища «[PERSON]», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач 09.07.2014 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 08.10.1997 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від подружнього життя [INFO] р. у них народилась дочка [PERSON]. Через деякий час спільне життя не склалося, між ними часто виникали непорозуміння та сварки. З жовтня 2013 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносини і не ведуть спільного сімейного господарства. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка до суду повторно не з'явилася, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлена, що підтверджується наявними повідомленнями про вручення їй поштових відправлень (повісток) у судові засідання на 11.08.2014 р. та 09.10.2014 р.. Як передбачено ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.1997 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда, Львівської області, а/з № 402. Судом встановлено, що сторони у зв'язку із непорозуміннями та частими сварками з жовтня 2013 року припинили подружні відносини. На даний час спільного сімейного господарства не ведуть. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, її подальше збереження не відповідало б їх інтересам. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач 09.07.2015 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 16.10.1999 року у Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис №1614. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що між подружжям втрачене почуття взаєморозуміння та поваги, шлюбні відносини припинили своє існування, сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 16.10.1999 року у Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис №1614, про що свідчить свідоцтво про одруження серії «1-ЕЛ» №023762. Свідоцтва про народження серії «1-ЕЛ» №015253 та серії «1-ЕЛ» №026049 свідчать, що у сторін за час шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved