Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 29.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у сумі 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом кінцевий термін повернення співпадає зі строком дії картки. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 28.06.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 27 852,14 грн. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданих договорів, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент - Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. З урахування викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 852,14 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200,00 грн. та судові витрати, з відповідачів ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] солідарно 10 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Акцент - Банк» у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явивився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 29.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у сумі 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом кінцевий термін повернення співпадає зі строком дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 28.06.2013 року склала 27 852,14 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 7 339,79 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 709,87 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1 302,48 грн. Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент - Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Також є в матеріалах справи є рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.08.2006 року, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, скасовано рішення Калуського міськрайонного суду від 08.04.2013 року та постановлено нове, яким в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитній угоді № б/н від 29.08.2006 року відмовлено. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed