Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ZRRWAN02000140 від 15.02.2007 року в розмірі 439016 гривень 97 копійок. Представник позивача позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явилась. У зв'язку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке в подальшому змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 13-14) та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRRWAN02000140 (а.с. 6-8). Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 45400 гривень на придбання автомобіля, 34 для оплати реєстрації застави та 10690 гривень на сплату страхових платежів (а.с. 8). Кредит надавався строком на 5 років - з 15.02.2007 року по 14.02.2012 року. Відповідач зобов?язувалась щомісячно погашати кредит, сплачуючи 1187 гривень 55 копійок. В цю суму входив кредит, відсотки за користування кредитом та комісія. Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того при порушенні відповідачем строків оплати кредиту пунктом 4.1. договору передбачено сплату пені в розмірі 0,15% від суми платежу, але не менше однієї гривні, за кожен день прострочення (а.с. 7 зворот). Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 4-5) та платіжного доручення (а.с. 9) відповідач скористалась наданими їй кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала. Станом на 24 грудня 2014 року її заборгованість становить 439016 гривень 97 копійок, яка складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 51165 гривень 76 копійок, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 126991 гривня 67 копійок, - заборгованості з комісії в розмірі 2119 гривень 92 копійки, - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 258739 гривень 62 копійки. У зв'язку з цим суд позов задовольняє і стягує з відповідача вищевказану заборгованість. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved