Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № DNH4KS30050061 від 16.08.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3220,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «Приват Банк» у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 21.09.2015 року має заборгованість - 61013,32грн., яка складається з наступного: 9282, 80 грн. по процентам за користування кредитом; 51730,52грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 21875,70 грн., яка була задоволена заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача. Дане і стало підставою для звернення до суду. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому. Просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином поштовими повідомленнями. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.08.2005 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KS30050061, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3220,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-9). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. (а.с. 8-9). Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 21.09.2015р. виникла заборгованість перед банком по кредитному договору в розмірі 61013,32грн. (а.с.6-7). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNH4KS30050061 від 16.01.2005 року в сумі 21187грн. 70 коп. (а.с.4-5). Норми ст.ст. 509, 623 625 ЦК України зазначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості у розмірі 39137,62 грн. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ Про судовий збір суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 1218,00грн.

Outcome: approved