Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 39 470 грн. 84 коп. заборгованості по кредитному договору та судові витрати. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору № б\\н від 09.06.2009 року відповідач отримала кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказують, що підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банкіських послуг. Зазначають, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею та банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Посилаються, що при укладенні кредитного договору керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Вказують, що банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Посилаються, що згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками і іншими витратами згідно умов договору, тому станом на 30.09.2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 39470,84 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 872,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 32230,81 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4250,00 грн., а також штраф відповідно до п.8.6 Умов та приавл надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1867,66 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому та відповіді на відзив (а.с. 102-116, 156-161). Зазначає, що 09.06.2009 року відповідач звернулась в банк із заявою про надання їй кредиту. Відповідач була ознайомлена і погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Погодилась, що заява з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. В той же день їй була видана кредитна картка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Також відповідач отримувала перевипущені кредитні картки, а саме: 17.12.2009 року строком дії до червня 2013 року та 11.10.2013 року зі строком дії до червня 2017 року. Фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманих кредитних карток підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на її ім'я. Вважає, що банком подано позовну заяву в межах строку позовної давності. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позов не визнали, відповідно до наданого відзиву на позовну заяву та заперечень на відзив (а.с.97, 204-204-а). Вважають, що позивачем не надано належних доказів укладеного належним чином договору про надання банківських послуг. Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки вони не містять підпису позичальника. Зазначає, що позивач неодноразово змінював процентні ставки та умови кредиту, але жодних повідомлень відповідачу не надходило. Вказують, що банк не має права стягувати одночасно і пеню і штраф, оскільки подвійна цивільна відповідальність заборонена ст.. 61 Конституції України. Просили застосувати строки позовної давності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 626, статей 627 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 09.06.2009 року [PERSON] звернулась з письмовою анкетою-заявою (б/н) до ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання їй кредиту в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловила згоду з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України). Відповідно до п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.7 Умов і правил надання банківських послуг, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, в тому числі і за допомогою функцій СМС-повідомлень. Так, на мобільний номер [PERSON], який зазначений в заяві-анкеті, були відправлені СМС-повідомлення про те, що з 01.09.2014 року ставка за використання кредитними коштами становитиме 2,9% на місяць та з 01.04.2015 - 3,6% на місяць (а.с.166, 167). Відповідно до п. 6.4 Умов і правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Заяв про дострокове розірвання договору відповідач не подавала, що свідчить про згоду зі змінами Тарифів. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Пунктом 6.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право вимагати виконати зобов»язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Вказана умова договору узгоджується з частиною другою статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З розрахунку заборгованості та довідки про рух коштів вбачається, що відповідач не вносила у встановленому договором розмірі кошти на погашення боргу по кредиту, тому станом на 30.09.2017 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі 39470,84 грн., з яких: по кредиту - 872,37 грн., по відсоткам за користування кредитом - 32230,81 грн., по пені та комісії - 4250,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1867,66 грн. Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц. Таким чином, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені в сумі 4250 грн. 00 коп. слід відмовити. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором б/н від 09.06.2009 в сумі 35 220 грн. 18 коп., з яких: тіло кредиту - 872,37 грн.; відсотки за користування кредитом - 32230,81 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 200,00 грн., штраф (процентна складова) - 1867,66 грн. При цьому банк звернувся до суду в межах строку позовної давності, оскільки остання отримана [PERSON] картка по кредитному договору б/н від 09.06.2009 року має термін дії до останнього дня червня 2017 року. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial