Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач 10.06.2020 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 05.02.2015 Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 40. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.02.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами не склалися, та фактично припинилися, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбних відносин з відповідачем є недоцільним, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення сумісного побуту і господарства, виховання дитини. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з тим, що сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.02.2015 Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 40, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного шлюбу, сторони мають малолітню дитину, - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Діти проживає разом із позивачем (а.с.8). Позивач стверджує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи вище викладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований між сторонами 05.02.2015, підлягає розірванню. Вимога [PERSON] про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », відповідає положенням ст. 113 СК України, а тому підлягає задоволенню. Оскільки позов [PERSON] задоволено, при цьому нею сплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн (а.с. 3), суд,

Outcome: approved