Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач 07.09.2021 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що вона проживала із відповідачем [PERSON] в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дитині не надає. Вона не має можливості самостійно утримувати дитину, дитині потрібні кошти для придбання одягу, лікування, продуктів харчування, належного відпочинку, придбання підручників тощо. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 08.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 23.11.2021 витребувано докази. Ухвалою суду від 16.12.2021 вирішено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, у зв`язку із сімейними обставинами. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання та через оголошення на веб-сайті суду, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд перевіривши викладені у позовні заяві обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.08.2008 виконкомом Ненадихівської сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 9, відповідно до якого батьком є [PERSON] (відповідач), матір`ю є [PERSON] (а. с. 5). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, що наданий відповідно до ухвали суду про витребування доказів, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 28.08.2008. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12.04.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 35). Факт проживання спільної дитини сторін з позивачкою та знаходження на її утриманні підтверджується: довідкою № 1100, виданою 07.09.2021 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради [PERSON] , про те, що вона має такий склад сім`ї: [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2015 року народження (а.с. 2) та довідкою № 1089, виданою 06.09.2021 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради [PERSON] , про те, що на повному утриманні сім`ї знаходяться діти: [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2015 року народження (а.с. 3). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідач не надав суду доказів того, що не має можливості сплачувати кошти на утримання дитини, перебування на утриманні інших осіб, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дітей. Суд, з урахуванням обставин справи, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07.09.2021. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Оскільки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved