Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивовано тим, що 04.06.2008року АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №050/25-1578/1. Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», 14.06.2010 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно- правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підстав письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностям відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», мав законні підстави для кредитування в іноземні: валюті. Відповідно Кредитного Договору, Позичальник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 26.05.2017 року, має прострочену заборгованість за кредитом - 29 691,64 дол. США, за відсотками 28 806,56 дол. США. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за Кредитним договором 04.06.2008року, між Кредитором та Іпотекодавцем, яким є - [PERSON], укладено Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: Земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вінницько-Хутірська сільська рада, кадастровий номер 0520681000:01:001:0171 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 253 752,00 гривень, що за курсом Національного Банку Україна станом на 04 червня 2008 року, становить 52 298,44 доларів США. Відповідно до п. 4.1. 4.2 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобовязання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов договору іпотеки. У разі порушення Іпотекодавцем Основного договору та/або умов Іпотечного договору, іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобовязання за Кредитним договором та/або зобовязань, передбачених Іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Відповідно до п.п.4.5.1, 4.5.2 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору Відповідачу було направлено Вимогу, а саме: Вимогу про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту. Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Просять звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: Земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вінницько-Хутірська сільська рада, кадастровий номер: 0520681000:01:001:0171 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується, Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №426931 виданим 07.05.2008 року управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на підставі договору дарування земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №1051 від 03.10.2007 р. ВЕХ №628610, та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010881000244 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 050/25-1578/1 від 04.06.2006 року, заборгованість - 58 498,20 дол. США, а саме: за кредитом - 29 691,64 дол. США; по відсотках - 28 806,56 дол. США на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № 29092010130002, СДРПОУ 00039019, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майні, під час проведення виконавчих дій. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час\~ розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері\~ договірних зобовязань, а саме з договору кредиту,\~ що регулюються\~ відповідними нормами Цивільного Кодексу України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до норм ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кретитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит\~ та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові наслідки. Судом встановлено, що 04.06.2008року АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №050/25-1578/1 (а.с.5-8). Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», 14.06.2010 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно- правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підстав письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностям відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», мав законні підстави для кредитування в іноземні: валюті. Відповідно Кредитного Договору, Позичальник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за Кредитним договором 04.06.2008 року, між Кредитором та Іпотекодавцем, яким є - [PERSON], укладено Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: Земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вінницько-Хутірська сільська рада, кадастровий номер 0520681000:01:001:0171 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 253 752,00 гривень, що за курсом Національного Банку Україна станом на 04 червня 2008 року, становить 52 298,44 доларів США. Відповідно до п. 4.1. 4.2 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобовязання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов договору іпотеки. У разі порушення Іпотекодавцем Основного договору та/або умов Іпотечного договору, іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобовязання за Кредитним договором та/або зобовязань, передбачених Іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Відповідно до п.п.4.5.1, 4.5.2 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору Відповідачу було направлено Вимогу, а саме: Вимогу про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту. Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Станом на 26.05.2017 року сума кредитної заборгованості складає за прострочену заборгованість за кредитом - 29 691,64 дол. США, за відсотками 28 806,56 дол. США (а.с.20-23). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що\~ відповідач\~ не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України\~ №14 від 18.12.2009р.\~ « Про судове рішення у цивільній справі» у разі\~ пред'явлення\~ позову\~ про\~ стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим\~ Національним\~ банком\~ України\~ на\~\~ день\~\~ ухвалення рішення. Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України офіційний курс гривні до іноземної валюти станом на 15.11.2017року становить 100 доларів США 26,4963грн., отже враховуючи те, що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 58498,20доларів США, що станом на день винесення рішення еквівалентно 1\~549\~985,86грн. Норми ст.ст. 509, 526, 623 - 625 зазначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не було виконано у встановлений строк. У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.\~ Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про\~ звернення\~ стягнення\~ на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір\~ вимог\~ та всі його складові,\~ що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо\~ забезпечення\~ збереження\~ предмета\~ іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації\~\~\~ предмета\~\~ іпотеки\~\~ шляхом\~\~ проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;\~ пріоритет та\~ розмір\~ вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна\~\~ предмета\~\~ іпотеки\~\~ для\~\~ його\~\~\~ подальшої реалізації. Згідно п. 42 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 ЗУ «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатися: загальний розмір вимог та всі його складові, що\~ підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом\~ проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотеко держателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на це вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Крім того, Верховний Суд України висловив правову позицію у постанові від 16.09.2015 року, справа №6-61цс15, що положеннями частини першої статті 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 ЗУ «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 ЗУ «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Згідно п. 1.3 договору іпотеки сторонами визначена оцінка предмета іпотеки, яка становить 253\~752,00грн., а тому саме ця вартість предмету іпотеки підлягає зазначенню у резолютивній частині рішення суду. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 22 831,84грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, з гідно ст. ст. 509, 526, 551, 589, 590, 623-625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055\~ ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», Постанови Пленуму Верховного суду України\~ №14 від 18.12.2009р.\~ « Про судове рішення у цивільній справі»,

Outcome: approved