Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» покладений обовязок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статтями 67, 68 Житлового Кодексу України та пунктами 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами щомісяця не пізніше 10 наступного за розрахунковим місяцем. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (о/р 70047047). За вказаною отримує послуги з тепло-водопостачання, які їй надає Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», але ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання. 23.07.2009 року між підприємством та відповідачем був укладений договір № 25251 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Пунктом 9 вказаного Договору передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Станом на 01.11.2016 року відповідач має заборгованість за надані Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» послуги з опалення та гарячого водопостачання в сумі 8407,14 грн. Строк позовної давності вважається перерваним, оскільки за весь період надання послуг відповідачем періодично проводились оплати. Однак вони не відповідали нарахованим сумам і носили нерегулярний характер. Попередження з вимогою погасити борг, пропозиції укласти договір на його реструктуризацію позитивного результату не дали. Позивач звертався до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.04.2014 року у справі № 712/4006/14-ц ВП «Черкаська ИЕЦ» в особі ПАТ «Черкаське хімволокно» було відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу відносно відповідача в порядку ст. 100 ЦПК України. Ухвала позивачем не оскаржувалась. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» борг, який виник станом на 01.11.2016 року в сумі 8407,14 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час, день розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.04.2014 року ПАТ «Черкаське хімволокно», яке діяло в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ», було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON]\~\~заборгованості за спожиту теплову енергію, на підставі ст. 100 ЦПК України. Тобто, на підставі ч. 2 ст. 101 ЦПК України, у заявника виникло право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні. Також в судовому засіданні встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», покладений обовязок із забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статями 67, 68 ЖК України та пунктами 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (о/р 70047047). За вказаною отримує послуги з тепло-водопостачання, які їй надає Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», але ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання. 23.07.2009 року між підприємством та відповідачем був укладений договір № 25251 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Пунктом 9 вказаного Договору передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З оборотної відомості особового рахунку по нарахуванню і оплаті за опалення та підігрів води гр. [PERSON] (о/р 70047047) вбачається, що станом на 01.11.2016 року має заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» за надані їй послуги з централізованого опалення та підігріву води в сумі 8407,14 грн., оскільки проведені нею оплати за надані послуги не відповідали нарахованим сумам та носили нерегулярний характер. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Статтями 14, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В судовому засіданні встановлено, що попередження з вимогою погасити борг, пропозиції укласти договір на його реструктуризацію позитивного результату не дали. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] отримує послуги з централізованого опалення та підігріву води, які їй надає ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», але всупереч вимогам чинного законодавства здійснює їх оплату частково (останній платіж здійснено в вересні 2016 року), що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг до позивача не зверталася, до того ж відповідачкою не надано суду доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих їй послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обовязку з надання вищевказаних послуг, а тому приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», заборгованості за спожиту теплову енергію станом на 01.11.2016 року в сумі 8407,14 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1378 грн. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved