Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2011 року, яка утворилася станом на 30 червня 2017 року, в розмірі 36 865 грн 99 коп, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 12 квітня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 2 500 грн 00 коп у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору [PERSON] був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов»язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати комісії. Однак свої зобов»язання за договором від 12 квітня 2011 року [PERSON] не виконав, у зв»язку з чим за ним станом на 30 червня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 36 865 грн 99 коп, яка включає в себе: 1 687 грн 22 коп заборгованість за кредитом; 29 347 грн 06 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 3 600 грн 00 коп заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 1 731 грн 71 коп (процентна складова). Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з»явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] (а.с. 31) надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. У вказаній заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує (а.с. 60). Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти того, що 12 квітня 2011 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір та йому були надані кошти в розмірі 2 500 грн 00 коп у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Він дійсно не виконував умови вказаного кредитного договору та, через матеріальне становище, яке склалося в його сім»ї, не вносив обов»язковий платіж. Згоден з розміром нарахованої йому заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 687 грн 22 коп, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 29 347 грн 00 коп та розміром пені, яка нарахована йому за несвоєчасне виконання зобов»язань за кредитним договором в розмірі 3 600 грн 00 коп. Проте прохає звільнити його від сплати штрафу в розмірі 2 231 грн 71 коп, так як штраф нарахований за ті ж самі порушення умов кредитного договору, за які йому було нараховано пеню. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір (а.с. 4). Відповідачу за його анкетою-заявою 12 квітня 2011 року, був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 500 грн 00 коп (а.с. 4). За умовами кредитного договору базова процентна ставка за користування кредитними коштами на час укладення кредитного договору була встановлена в розмірі 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 58) При укладенні кредитного договору [PERSON] зазначив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 4). Позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав йому картку та ПІН-код до неї. Кошти за договором від 12 квітня 2011 року були перераховані на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 55, 56). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов»язання за кредитним договором від 12 квітня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом Голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 6 березня 2010 року № СП-2010-256, передбачено, що особа, яка отримала кошти в кредит, зобов»язана погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 25). За умовами кредитного договору [PERSON] брав на себе зобов»язання щомісяця до 25 числа місяця, що слідує за звітним, з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 12 квітня 2011 року, вносити обов»язковий платіж в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн 00 коп та не більше залишку заборгованості (а.с. 5). Однак взяті на себе за кредитним договором від 12 квітня 2011 року зобов»язання відповідач не виконував належним чином (а.с. 55, 56), у зв»язку з чим станом на 30 червня 2017 року за ним утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 1 687 грн 22 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 29 347 грн 06 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] нарахована пеня в розмірі 3 600 грн 00 коп (а.с. 56). З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 пільгового періоду» витікає, що пеня нараховується за несвоєчасне погашення заборгованості при наявності прострочення за кредитом чи процентами. (а.с. 5). За таких обставин суд вважає, що [PERSON] нарахована саме пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 3 600 грн 00 коп, а не комісії як зазначено у позовній заяві. [PERSON] згоден з розміром нарахованої йому заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитними коштами та розміром нарахованої пені, не заперечує проти їх сплати на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строку платежу за будь-яким із грошових зобов»язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн 00 коп + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с. 25). Відповідачу [PERSON] крім пені, нарахований також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована ставка) та 1 731 грн 71 коп (процентна складова). Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання може зебезпечуватися неустойкою. Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Позивач прохає стягнути з [PERSON] за порушення умов кредитного договору від 12 квітня 2011 року, зокрема, за порушення зобов»язань із погашення кредиту, як пеню, так і штраф, які є одним видом забезпечення виконання зобов»язань. В той же час, ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і теж саме правопорушення. За таких обставин, суд вважає, що сума нарахованого ПАТ КБ «ПриватБанк» штрафу за порушення умов виконання кредитного договору від 12 квітня 2011 року, не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2011 року, яка утворилася станом на 30 червня 2017 року, у вигляді заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 687 грн 22 коп, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 29 347 грн 06 коп та пеню в розмірі 3 600 грн 00 коп, всього 34 634 грн 28 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач прохав стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 36 865 грн 99 коп, а суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 34 634 грн 28 коп. Тобто позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені на 93,9 % (34 634 грн 28 коп : 36 865 грн 99 коп х 100) ПАТ КБ «ПриватБанк» поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 600 грн 00 коп (а.с. 1), та витрати, пов»язані з викликом відповідача через оголошення у пресі, - газеті «Сумщина» в розмірі 290 грн 00 коп (а.с. 49-51), всього 1 890 грн 00 коп. За таких обставин з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрат, пов»язаних з викликом відповідача через оголошення у пресі, в розмірі 1 774 грн 71 коп (1 890 грн 00 коп х 93,9 %).

Outcome: partial