Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач 06.07.2016 р. звернулась до суду з позовом до ДП «Селидіввугілля», про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю особи, пов'язаної із професійним захворюванням в якому зазначив, що її чоловік [PERSON] перебував у трудових відносинах із відповідачем. 27.05.2015 року її чоловік - [PERSON] звільнений за станом здоров'я, та [INFO] він помер. Позивач вважає, що причиною смерті її чоловіка є наслідки раніше отриманого професійного захворювання. Вказані обставини спричинили їй моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях у зв'язку із його втратою, що призвело до емоційного та психологічного потрясіння, порушило її нормальні життєві стосунки, у зв'язку із втратою чоловіка змінився нормальний спосіб життя. Просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта Україна» Стренченко Ф.І. у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить суд відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області Шашков В.В. у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення проти позову та заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 07.02.1987 року Українською міською радою м.Селидове Донецької області. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта Україна» з 05.09.2011 року, про що свідчить запис №42 копії трудової книжки [NUMBER]. 27.05.2015 року [PERSON] звільнено з ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта Україна» на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров'я, запис №45. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 23.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] помер [INFO].. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням. Відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серія АБ № 0039496 від 05.11.2015 р., виданої МСЕК м. Краматорська, [PERSON] встановлено вперше ступінь втрати професійної працездатності 70% з 05.11.2015 р. по 01.12.2016 р. Згідно довідки до акту медико-соціальною експертною комісією АВ №0607485 від 05.11.2015 року, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності по професійному захворюванню. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 42 Закону України «Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року (зі змінами) передбачено, що причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Згідно підпункту 4 пункту 11 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1317 такими органами є міські, міжрайонні, районні медико-соціальні експертні комісії. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю [PERSON] та його професійним захворюванням позивачем не надано та визнає неналежним доказом надані позивачем висновок експерта Селидівського відділення Донецького обласного бюро судово - медичної експертизи № 195 та акт судово- медичного дослідження (гістологічного) №2841, оскільки вказані висновки не містять даних щодо предмета доказування. Таким чином, у суду немає правових підстав для задоволення позову [PERSON] до ДП «Селидіввугілля» ВП «шахта Україна», третя особа - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю особи, пов'язаної із професійним захворюванням. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров,я, а також смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed