Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач 01.07.2015 року звернувся з вказаною позовною заявою до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аванс у сумі 21 178 гривень; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка отримала від нього 09.062015 року аванс за продаж йому квартири №1, яка розташована по вулиці Привокзальна, 26, у місті Роздільна Одеської області, в сумі 1000 доларів США, що станом на 25.06.2015 року по курсу гривни до долара США складає 21178 гривень (2117,8020 гривень за 100 доларів США). До теперішнього часу відповідачка аванс не повернула, тому позивач просить стягнути з неї вказані кошти у примусовому порядку. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позов та просили його задовольнити у повному обсязі. Заперечення на позов не визнали та просили не враховувати їх, як такі, що не основані на законі. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки кошти, які отримала [PERSON] 09.06.2015 року є завдатком, а не авансом, а оскільки договір купівлі-продажу квартири не відбувся з вини позивача (у звязку із його безпідставною відмовою від покупки квартири), то завдаток, згідно закону, не підлягає поверненню. З боку відповідача були здійснені всі дії для підготовки квартири до продажу, а саме: за кошти, отримані, як завдаток, замовлено технічний висновок про вартість квартири, отримано висновок опікунської ради про можливість продажу нерухомого майна (бо в квартирі зареєстрована малолітня дитина), на вимогу позивача була переглянута ціна продажу, але позивач з надуманих причин відмовився купляти квартиру, став вимагати повернення завдатку, погрожувати відповідачу по телефону через невідомих їй осіб. Частину коштів [PERSON] внесла, як завдаток за придбання іншого житла для своєї сімї. Відповідач вважає, що своїми діями позивач порушив її права та інтереси та буде в іншому провадженні вимагати відшкодування збитків, завданих їй позивачем. Також просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом, оскільки вартість нерухомого майна, на яке накладено арешт значно перевищує ціну позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, оглянувши матеріали ЖЕО №3260 від 18.06.2015 року з висновком №2389, дослідивши всі докази про справі у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власницею двокімнатної квартири загальною площею 45,90 м2, яка розташована у [ADDRESS], на підставі договору дарування квартири від 15 квітня 2008 року серії ВКК №219930, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON]. Право власності відповідача на вказану квартиру підтверджується документами, які долучені до матеріалів справи. Як вбачається із заяви та письмових пояснень [PERSON] працівникам міліції від 18.06.2015 року, а також із висновку №2389 з розгляду скарги від 22.06.2015 року, вона визнала, що мала намір продати вказану квартиру [PERSON] та отримала в 09.06.2015 року від позивача 1000 доларів США у якості завдатку. Отримання 1000 доларів США 09.06.2015 року від [PERSON] відповідачем також підтверджується розпискою (а.с.46), де зазначено, що [PERSON] отримала аванс 1000 доларів США за продаж квартири. Договір купівлі-продажу укладений не був, а аванс [PERSON] [PERSON] не повернула, оскільки вважає, що останній безпідставно відмовився придбати її квартиру, чим спричинив їй збитки, сума та розмір яких ще не встановлена. [PERSON] заперечує спричинення збитків [PERSON] та вимагає повернення йому авансу у сумі еквівалентній 1000 доларів США, станом на 25.06.2015 року, та судових витрат по справі. Судом допитані свідки: [PERSON], яка підтвердила суду, що дійсно позивач мав намір придбати квартиру відповідача, але у квартирі був запах сирості, та вона не радила йому цього робити; [PERSON], який підтвердив суду, що квартира [PERSON] була у доброму стані, позивач дав завдаток відповідачу у розмірі 1000 доларів США і про це він знає від самої [PERSON],а при передачі грошей він присутній не був, а також знає, що позивач відмовився купляти квартиру в результаті чого [PERSON] понесла збитки; [PERSON] підтвердила, що позивач звертався до неї, як ріелтора, з проханням допомогти у пошуку обєкту нерухомості для придбання, вона показала йому декілька квартир та будинків і йому сподобалася квартира відповідача, яку позивач вирішив купити, при передачі грошей вона не була присутня і чому купівля не відбулася не знає. Ніхто із свідків, як з боку позивача, так і з боку відповідача не підтвердив суду, що сплачена грошова сума виступала способом забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до ст.570 ЦК завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання. Правила ст.571 ЦК про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися, що має місце в даному випадку. Оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору [PERSON] 1000 доларів США (еквівалентно 21178 гривень по курсу НБУ) є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. Отже на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки 21178 гривень сплаченого ним авансу. Відповідно до ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається,що [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень,які підлягають стягнення на його користь. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] надала заперечення на позов, які не вмотивовані, надумані, суперечать вимогам ЦК України, не доведені матеріалами справи та доказами, дослідженими у судовому засіданні і тому ці заперечення судом не приймаються до уваги. При ухваленні рішення суд, згідно п.8 ч.1 ст.214 ЦПК України, вирішує питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду 21.07.2015 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS], вартістю 6747 гривень, що належить [PERSON]. Представник відповідача надала суду Звіт про оцінку майна, тобто спірної квартири, станом на 12 червня 2015 року, згідно якого вартість даного нерухомого майна складає 249008 гривень (без урахування ПДВ), тобто суд застосував забезпечення позову не співмірне із розміром заявлених позовних вимог і тому таке забезпечення позову підлягає скасуванню.

Outcome: approved