Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди квартири від 03.02.2010 року, який укладено між [PERSON] та [PERSON] Гарєвичем, стягнути з Відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.01.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та Приватним підприємством «Константа» було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №660/002-302, та 24.02.2008 р. між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: восьмикімнатну квартиру №17 та місце стоянки №17, що знаходяться за адресою м. Одеса, пров. Сабанський, буд. 2. 03 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди квартири без згоди Позивача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, якою позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, просив закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, викликаний належним чином, про поважність причин неявки до суду не повідомив Третя особа до суду не зявилась, повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено. Суд в порядку ст. 169 ЦПК України вирішує закінчити розгляд справи постановленням заочного рішення на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. 24.01.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та Приватним підприємством «Константа» було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії №660/002-302. В якості забезпечення виконання зобовязання по вищезазначеному договору 24.02.2008 між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: восьмикімнатна квартира №17 та місце стоянки №17, що знаходяться за адресою м. Одеса, пров. Сабанський, буд. 2. 03 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON] Гарєвичем був укладений договір оренди квартири, відповідно до умов якого Орендодавець передає в найм Орендарю, а Орендар приймає в строкове платне користування приміщення, квартиру під №17, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Сабанський провулок, буд. №2. Згідно п. 2.1.4 Іпотечного договору Іпотекодавець без письмової згоди Іпотекодержателя, що оформлюється додатковою угодою до цього Договору, не має права відчужувати Предмет іпотеки, а також передавати його в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. В силу ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Правочин щодо передачі предмета іпотеки в оренду чи користування, вчинений без згоди іпотекодержателя, є недійсним в силу прямих вказівок закону (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»), а відтак, такий правочин є нікчемним в розумінні ч. 2 ст. 215 ЦК України . Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved