Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач 02.12.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з ј частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування позову вказував, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у нього змінився сімейний стан, оскільки він одружився з [PERSON] та від цього шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] . Зміна у його сімейному стані призвели також до змін у матеріальному, адже донька [PERSON] проживає з ним та перебуває на його утриманні. Його матеріальний стан є тяжким. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила, про що надала відзив. У відзиві відповідач вказувала на недоведеність позивачем факту погіршення його матеріального стану, перебування на його утриманні доньки від іншого шлюбу. Зазначала, що позивач є злісним неплатником аліментів, не сплачує аліменти на утримання їх доньки, яка має ряд захворювань. Вважала обставини вказані позивачем на обґрунтування своїх вимог недоведеними та недостатніми для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання їх спільної доньки. У ході судового засідання відповідач свої заперечення проти позову підтримала та просила відмовити в його задоволенні. Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому в доповнення обґрунтувань позовних вимог вказував на те, що він не працює, має значну заборгованість за аліментами. Підтвердив факт несплати аліментів на утримання доньки [PERSON] з 2015 року, що пояснював скрутним матеріальним станом. Вважав факт його повторного одруження та народження в цьому шлюбі доньки [PERSON] беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач заперечень на відповідь на відзив не надала. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач просила в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, подані сторонами в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 10). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] », стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказана обставина визнана сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. На підставі зазначеного рішення суду, видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Саксаганському відділі ДВС м. Кривого Рогу Головного ТУЮ у Дніпропетровській області ВП № 60426141. У рамах даного виконавчого провадження 28.10.2019 прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, через наявність заборгованості зі сплати аліментів за період з 12.07.2012 по 01.11.2019 у сумі 93524,65 грн, що підтверджується відповідною постановою (а.с. 27). [PERSON] 27.09.2014 одружився з [PERSON] та має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження та паспортом [PERSON] (а.с.6-7, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ч.ч.\~5-6\~ст.\~81\~ЦПК України,\~докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Позивач стверджував, що донька [PERSON] проживає з ним та перебуває на його утриманні, що значно впливає на його матеріальний стан, погіршуючи його. Однак, незважаючи на роз`яснення позивачу його обов`язку доказування, він не надав суду належних та допустимих доказів вказаних фактів, зокрема довідки з місця проживання, документів щодо підтверджують відсутність працевлаштування, відсутності доходів. Надані позивачем копії згоди [PERSON] на виїзд їх доньки [PERSON] до України разом з батьком [PERSON] не підтверджує факту такого виїзду, а надана суду копія паспорта малолітньої [PERSON] для виїзду за кордон, не містить відміток про в`їзд останньої на територію України. Надана позивачем характеристика на дитину [PERSON] , не містить дати її видання, копія характеристики не завірена. Позивачем не надано суду будь-яких доказів його тяжкого матеріального стану, зокрема відсутності працевлаштування, відсутності або отримання доходів незначному розмірі. Разом з тим, в ході судового засідання він повідомив, що на момент розгляду справи вже працевлаштувався. Твердження позивача про те, що до 2015 року він сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] , а припинив їх сплачувати у зв`язку з скрутним матеріальним станом, зумовленим виниклою заборгованістю, перед судом не підтверджено. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , після ухвалення вище вказаного судового рішення продовжує проживати з матір`ю, окремо від батька, та перебуває на утриманні матері, має ряд захворювань: хронічний пієлонефрит, пупкова грижа, гігрома тилу лівої стопи, що підтверджується довідкою з місця проживання відповідача та відповідними медичними довідками (а.с. 26, 31-36). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.\~181\~СК України,\~способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~ Аналіз вказаних норм законодавства дає суду можливість зробити висновок, що зменшення або збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду, є правом, а не обов`язком суду. У кожному конкретному випадку, суд вирішує вказане питання залежно від встановлених ним обставин справи, які свідчать про наявність значних змін у сімейному або матеріальному стані отримувача чи платника аліментів. Безпосередньо дослідивши в судовому засіданні подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що обставини по справі, в їх сукупності, не свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача на утримання їх доньки [PERSON] . Сам факт повторного одруження позивача та народження у вказаному шлюбі доньки [PERSON] , без доведення перед судом істотності таких змін у його сімейному житті, зокрема проживання дитини з ним та перебування її на його утриманні, відсутності будь-яких доказів погіршення його матеріального стану, який був би значним, з урахуванням стану здоров`я дитини [PERSON] , на думку суду не може бути достатньою підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка проживаючи окремо від батька, має законне право на належне утримання від нього. Оскільки відповідачу відмовлено у задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплаченим ним при поданні позову до суду, йому не відшкодовується.

Outcome: dismissed