Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач 11.06.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Покликається на те, що 03.06.2006 року [PERSON] народила сина [PERSON] На момент народження дитини офіційно в шлюбі з відповідачем вони не перебували в шлюбі, тому відомості про батька дитини записані зі слів матері. [PERSON] часто пиячила і по 5-7 днів не мешкала дома. 19.07.2013 року відповідачка забрала свої документи та пішла з дому і по теперішній час не поверталася. Дитина постійно мешкала з позивачем і перебувала на його утриманні. Враховуючи викладене, просив визнати батьківство щодо малолітнього [PERSON], внести зміни до актового запису про народження дитини, записавши його батьком. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з вище зазначених підстав, просив суд винести по справі заочне рішення. В судовому засіданні третя особа на стороні позивача представник органу опіки та піклування Селидівської міської ради підтримала позовні вимоги з вище зазначених підстав, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 086087 від 18.07.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, [PERSON] народився 03.06.2006 року, його матірю є [PERSON] Відомості про батька дитини записані зі слів матері в порядку передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно довідки КП «ЖКС м. Гірник» № 416 від 29.05.2014 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], склад сімї: [PERSON] співмешканка та [PERSON] син. Згідно довідки КП «ЖКС м. Гірник» № 419 від 30.05.2014 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом зі своїм сином [PERSON] [PERSON]Є ніде не працює, пенсіонер, характеризується з позитивного боку, скарг від сусідів та спільноти в домоуправління не надходило. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов № 138 від 02.06.2014 року, складеного депутатом Гірницької міської ради [PERSON], в однокімнатна квартира відповідає вимог щодо проживання та має задовільні матеріально-побутові умови. Відповідно до довідки КП «Селидівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.06.2014 року, у [PERSON] [INFO] під час профогляду патології не виявлено. Згідно довідки, виданої Гірницькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів, [PERSON] навчається в даній школі. Хлопчик фізично розвинутий, здоровий, показує середні знання з усіх предметів, в школі поведінка відповідає нормам, з дітьми не конфліктує, з усіма дружить, життєрадісний, добрий, співчуває іншим. Дитину приводить і забирає зі школи завжди батько, хлопчик завжди чистий та охайний, має все шкільне приладдя. Відповідно до довідки УПФУ м. Селидове № 1022 від 29.05.2014 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні, розмір його пенсії за травень 2014 року склав 3799 грн. 78 коп. Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. На підставі вищевикладених обставин та з метою забезпечення необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, діючи в найкращих інтересах дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства найшли своє підтвердження в ході судового засідання та обґрунтовуються матеріалами справи, в звязку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved