Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулась в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] а користь ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» кошти в розмірі 105\~159 гривень 63 копійки. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.11.2016 між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ТОВ «ГПЛ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №00970а6пп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 02.03.2017 о 09 годині 00 хвилин на 12 км + 250 м а/д Харків-Золочів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON] власник автомобіля - ТОВ «ГПЛ» та автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер 1424ХАЖ, яким керував водій [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER], що був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту за №00970а6пп. Згідно Постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 18.04.2017, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2197383 від 22.03.2017 та умов Договору страхування №00970а6пп від 28.11.2016, розмір страхового відшкодування склав 105\~159 гривень 63 копійки, яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На підставі до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до ПАТ «СК «АХА Страхування» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER] - ТОВ «ГПЛ», внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.03.2017. З метою досудового врегулювання спору ПАТ «СК «АХА Страхування» 24.07.2017 було направлено на адресу [PERSON] претензію за вих.№СУ/003942/4-1, яка не була одержана [PERSON], лист повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Однак з боку [PERSON] не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. В судове засідання представник позивача не зявився, просив справу слухати без його присутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, \~сторони \~та \~інші \~особи, \~які \~беруть \~участь \~у \~справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення \~суду \~про \~причини \~неявки \~вважається, \~що сторони та інші особи, \~які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За відсутності заперечень представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Матеріалами справи встановлено, що 28.11.2016 між позивачем ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ТОВ «ГПЛ» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №00970а6пп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно договору ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» зобовязалось у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.04.2017 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. З зазначеної постанови вбачається, що 02.03.2017 о 09 годині 00 хвилин на 12 км + 250 м а/д Харків-Золочів водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер 1424ХАЖ не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим завдав матеріальний збиток. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з вищенаведеного вина [PERSON] в скоєні ДТП не потребує доказування. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п.1.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду або якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Власник автомобілю Renault Master, державний реєстраційний номер [NUMBER], представник ТОВ «ГПЛ» звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» з заявою про настання страхового випадку. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2197383 від 22.03.2017 та умов Договору страхування №00970а6пп від 28.11.2016, розмір страхового відшкодування склав 105\~159 гривень 63 копійки. За умовами договору страхування №00970а6пп від 28.11.2016 АТ «СК» АХА Страхування» було складено страховий акт №АХА2197383 від 22.03.2017 на підставі рахунку-фактури №АД-172 від 10.03.2017 та сплачене страхове відшкодування в розмірі 105\~159 гривень 63 копійки, що підтверджується платіжним дорученням №318\~359 від 23.03.2017. 24.07.2017 ПрАТ «СК «АХА Страхування» в особі представника ТОВ «СТАРК Україна» звернулось до [PERSON] з претензією про регресні вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі 105\~159 гривень 63 копійки гривень 75 копійок. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст.993 ЦК України\~до страховика,\~який виплатив страхове\~відшкодування за договором майнового\~страхування,\~у межах\~фактичних\~витрат переходить право вимоги, яке страхувальник\~або\~інша\~особа,\~що одержала страхове відшкодування, має до особи,\~відповідальної за завдані збитки. Оскільки ПАТ «СК «АХА Страхування» сплатило ТОВ «ГПЛ» страхове відшкодування у розмірі 105\~159 гривень 63 копійки, а тому воно підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» в порядку регресу. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 1600 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved