Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що між ними був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання від 01.10.2009 р. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач надав теплову енергію за період з 01.12.2012 р. по 30.09.2013р. на суму 1779,04 грн., за яку відповідач не сплатила. За період з 01.12.2013 р. по 30.09.2013р. відповідачу нараховано 2,00 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 26,95 грн. - 3% річних.Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. В судове засідання позивачка не з'явилася, представила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судовоме не з'явилася, про причини неявки до суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. 01.10.2009 р. між ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» (правонаступник - ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль») та [PERSON] був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно з умовами договору про теплопостачання постачальник взяв на себе зобов'язання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а останній зобов'язався своєчасно оплачувати теплову енергію. Пунктом 3.1.1 договору передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно проводити оплату за опалення та гаряче водопостачання в строк до 10 числа наступного за розрахунковим місяця за фактично спожиту теплову енергію згідно рахунків «Постачальника». Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Зобов'язання з постачання теплової енергії позивачем виконані. Нарахування відповідачу сум оплат за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2009 р. по 01.04.2011р. проводилося згідно з тарифами у відповідності до рішень виконкому ММР від 22.01.2010р. № 46 та від 24.12.2010р. № 1518. Таким чином, позивач надав теплову енергію за період з 01.12.2012 р. по 30.09.2013 р. на суму 1779,04 грн., яку відповідач не сплатив . В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 21.01.2014 р., з врахуванням перерахунку за опалювальні періоди з 01.12.2012 р. по 30.09.2013 року, складає 1779,04 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За період з 01.12.2012 р. по 30.09.2013 р. відповідачу нарахована 2,00 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 26,95грн. - 3% річних. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Тому слід стягнути з відповідача на користь позивача борг за теплову енергію загальним розміром 1807,99 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved