Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

ПАТ «Криворіжгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON], , який уточняли, вказавши, що позивач згідно з Законом України «Про нафту та газ», Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 р. № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» із змінами та доповненнями, постанови Національної комісії регулювання енергетики № 938 від 05.07.2006 р. «Про затвердження Типового договору про надання послуг з газопостачання» та договору надання населенню послуг з газопостачання, позивач зобовязаний постачати, як газозбутова організація, природний газ населенню, а відповідач сплачувати його вартість. 25.04.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7001105, згідно п. 25 якого величина заборгованості на 01.05.2007 року становить 1294,12 грв. 25.04.2012 року позивач звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ. На момент подачі заяви про видачу судового наказу договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. 22.06.2014 року ухвалою суду за заявою відповідача судовий наказ № 411/5857/12 від 25.04.2012 року скасовано. В період з 01.10.2006 року по 30.09.2014 року було поставлено природній газ на загальну суму 22414,34 грв. Відповідач за даний період сплатив 19094,58 грв. Таким чином, станом на 30.09.2014 р. борг за спожитий природній газ складає 3319,76 грв. Вказану суму, а також 1717,29 грв. інфляційних витрат, 553,92 грв. 3% річних та судовий збір у розмірі 243,60 грв. позивач просить стягнути з [PERSON] В судовому засіданні 14 04 2015 року представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, надалі надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засідання 14 04 2015 року з позовом не погодився, просив у задоволенні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності. Надалі надав заяву про розгляд справи у його відсутність. У відповідності до ст. 197 ЦПК України 17 06 2015 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Криворіжгаз» такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та є власником будинку № 31 по вул. Ширван-Заде в м. Кривому Розі. Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (л.с. 3 - довідка ). 25 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7001105, згідно п. 25 якого величина заборгованості на 01.05.2007 року становить 1294,12 грв. (л.с. 5-7 - договір). Відповідач [PERSON] не в повному обсязі оплачував послуги за спожитий природний газ, у звязку з чим виникла заборгованість за період з 01.10.2006 року по 30.09.2014 у розмірі 3319,76 грв. (л.с. 4 - розрахунок). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності повинна здійснюватися за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 3 ст. 118 ЦК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2012 року судовий наказ від 25.04.2012 року, що виданий за заявою ПАТ «Криворіжгаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 3057,39грв. та судового збору у розмірі 109,40 грв. скасований (л.с.11 ухвала). Оскількивідповідач [PERSON] отримував послуги за природний газ, однак не в повні мірі оплачував надані послуги, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Криворіжгаз» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Разом з тим стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач не заявив клопотання про поважність причин пропуску строку позовної давності та його поновлення, відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності. За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності та задовольнити позовні вимоги частково в межах трирічного строку з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, враховуючи, що цими діями позивача перебіг строку позовної давності було перервано. За ухвалою суду позивачем зроблено розрахунок заборгованості з урахуванням попереднього звернення з заявою про видачу судового наказу . Відповідно до даного розрахунку заборгованість починаючи з 01 05 2009 року ( в межах 3-річного строку ) складає 711 грв. , інфляційні витрати складають 101 грв. 33 коп., та 3 % річних - 20 грн. 55 коп. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грв. 60 коп., у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial