Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач 02.06.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 30023,80 грн., що виникла за договором фінансового лізингу №140812-1/ФЛ-Ф-А укладеного 12.08.2014 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.08.2014 року між сторонами було укладено договір фінансового лізингу №140812-1/ФЛ-Ф-А, за умовами якого відповідачу було передано в платне користування транспортний засіб марки «Хонда Акорд», (предмет лізингу), а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу за черговими лізинговими платежами у розмірі 17751,71 грн., суму штрафу у розмірі 11277,00 грн., пеню у розмірі 634,90 грн. та 30 % річних у розмірі - 360,19 грн., що разом становить 30023,80 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні 08.10.2015 року представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 35, 39), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12.08.2014 р. між сторонами було укладено договір фінансового лізингу №140812-1/ФЛ-Ф-А, за умовами якого відповідачу було передано в платне користування транспортний засіб марки «Хонда Акорд», (предмет лізингу), а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі згідно графіку плати (а.с.5-12, 13). Судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором фінансового лізингу №140812-1/ФЛ-Ф-А укладеним 12.08.2014 року, передавши відповідачу предмет лізингу, що підтверджується актом прийому передачі лізингу у користування за договором №140812-1/ФЛ-Ф-А фінансового лізингу від 12.08.2014 року (а.с.22). Позивач зазначає, що починаючи з 05.04.2015 р. відповідач належним чином не сплачує лізингові платежі, так 05.04.2015 року (8 період лізингу) утворилась заборгованість у розмірі 1039,94 грн., та 05.05.2015 року (9 період лізингу) утворилась заборгованість у розмірі 16711,77 грн. За даний період за вищенаведену заборгованість було нараховано пеню та відсотки. Статтею 2 договору лізингу передбачений порядок розрахунків за послуги надані позивачем. Пунктом 2.7. договору лізингу визначено, що у разі, якщо лізингоодержувач (відповідач) прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 ЦК України сторони погодили, що лізингоодержувач зобов'язаний сплачувати 30 процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Відповідно до п. 7.1.1 договору лізингу, за порушення обов'язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві (позивачу), понад вказану пеню. Згідно п. 7.1.3 договору лізингу, за ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилученні) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов пунктів 2.15, 2.16, 4.1.2, 5.2, 10.2 Загальних умов - сплачує штраф у розмірі 1 (один) відсоток Остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень. Як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на 05.05.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить: прострочена основна заборгованість за черговими лізинговими платежами - 17751,71 грн., пеня - 634,90 грн., проценти річних - 360,19 грн. та заборгованість по сплаті штрафу за порушення п. 5.2. та п. 7.1.3 Загальних умов - 11277,00 грн., а всього: 30023,80 грн. (а.с. 2-3). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що надані позивачем послуги фінансового лізингу відповідач належним чином не оплачує, умови договору не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг в розмірі 30023,80 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 300,24 грн. (а.с.4). На підставі наведеного та

Outcome: approved