overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач 10 квітня 2015 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона з 04 листопада 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю.(а.с. 13). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], народився [INFO] року та його батьком є відповідач по справі (а.с. 4). Неповнолітня дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області № 207 від 03 квітня 2015 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно закону відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач 10 квітня 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у якому проживає [PERSON] як наймач вказаного житлового приміщення; у належному позивачеві будинку зареєстрований син позивача [PERSON] , але з 2013 року не проживає за вказаною адресою, тому позивач просив визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 02 травня 2019 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та згоду з позовом. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з положень статті 405 ЦК України, яка регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач 10 квітня 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1996 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] . Сімейне життя подружжя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Вже понад два роки сторони разом не проживають, спільний побут не ведуть. Позивач переконана, що подальше спільне життя та примирення є неможливим, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. В зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований Новозбур`ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 21, та залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їхньому повному задоволенні з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 10 серпня 1996 року, актовий запис №21. Сторони являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач 10 листопада 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010 року. Від сумісного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №515 /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач 10 листопада 2015 року звернулась з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], померлої 24 січня 2015 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 24 січня 2015 року. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернулася в силу того, що вона мешкає за межами України. Ці причини вважає поважними в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] померла 24 січня 2015 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №405539, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області 31 січня 2015 року) (а.с.5). Позивач є спадкоємцем за законом як дочка спадкодавця (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року (свідоцтво про народження серії І-УР №656324, видане Загнітківською сільською радою Кодимського району Одесьокї області 18 липня 1960 року, згідно якого матір»ю народженої 11 травня 1960 року [PERSON] є [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №463397, видане Загнітківською сільською радою Кодимського району Одесьокї області 05 вересня 1981 року, згідно якого, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «Суботовська») (а.с.6). Як убачається з паспорту громадянина України для виїзду за кордон, [PERSON] перебуває на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова (а.с.4). Отже, судом установлено, що позивач мешкає за межами України. Відтак, та обставина, що позивач мешкає за межами України, суд визнає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач 10 листопада 2017 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідачів. З підстав, передбачених ст.391 Цивільного Кодексу України просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю. Пояснив, що ДП « Малинське лісове господарство » є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку ніхто не проживає. З 2013 року будинок знаходиться в аварійному стані та непридатний для проживання. Довідкою виконавчого комітету Гранітненської селищної ради підтверджується, що відповідачі зареєстровані у спірному будинку, однак фактично за даною адресою з 2013 року не проживають. Оскільки реєстрація відповідачів в вищезазначеному будинку створює перешкоди позивачу у розпорядженні даним будинком, а саме є необхідність списання та ліквідації даного об'єкту нерухомості, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування цим будинком та зняти їх з реєстрації місця проживання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 391 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Даний будинок рахується Лісовим Кордоном, перебуває на балансі Державного підприємства « Малинське лісове господарство » . З 2013 року будинок знаходиться в аварійному стані та непридатний для житла. Підготовлені документи в Державне агентство лісових ресурсів України для отримання дозволу на списання та ліквідацію будинку. ( а.с. 5 ). Відповідачі в спірному будинку, починаючи з січня 2013 року не проживають. Дані обставини підтверджуються актом складеним комісією Гранітненської селищної ради. ( а.с.7). З врахуванням викладеного суд вважає, що поданий позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в дольовому порядку в розмірі 3200 грн. по 1066,67 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач 10 лютого 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно. В судове засідання не з'явилась , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі , позов підтримує повністю , не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначила, що дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але, будучи працездатним має реальну можливість допомагати дитині, [PERSON] в даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, заперечень по суті позову не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження [PERSON] підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 5 ). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований , в даний час перебуває в місцях позбавлення волі , має мінливі заробітки, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Також суд погоджується і з розміром аліментів, які просить позивач стягнути з відповідача - 450 грн. Будь - яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач 10 лютого 2015 року звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача З уточненням позовних вимог просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини відповідно до рішення Малинського районного суду від 21 листопада 2012 року в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 листопада 2011 року до повноліття дитини і стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Пояснив, що з часу винесення рішення суду він сплачував аліменти на утримання сина в повному розмірі, однак з 30 вересня 2014 року він звільнений з роботи за власним бажанням і в даний час у нього не має можливості офіційно працевлаштуватись. Працює неофіційно, має мінливі заробітки. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. Відповідно до статті 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них . Судом встановлено, що відповідно до рішення Малинського районного суду від 21 листопада 2012 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 листопада 2011 року до повноліття дитини. З 30 вересня 2014 року [PERSON] звільнений з посади чергового по залізничній станції Коростенської дирекції залізничних перевезень на підставі ст. 38 КЗпП України і в даний час не працює. Оскільки змінився матеріальний стан позивача, який в даний офіційно не працевлаштований та має мінливі заробітки, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. є обґрунтованими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач 10 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2006 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2006 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №956 /а.с.3/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6).. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач 10 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2008 року. Від сумісного подружнього життя дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2008 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №627 /а.с.6/. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з січня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved