Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.08.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що [PERSON] взяті на себе зобовязання за договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року має заборгованість перед банком в сумі 104597,94, яка складається з наступного: 8682,38 грн. заборгованість за кредитом, 94659,56 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4482,48 грн. заборгованість за пенею та комісією. Вказує, що від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 24948,41 грн., яка була задоволена рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2013 року, різниця становить 79649,53 грн. Крім того, з відповідача підлягають стягненню штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг,з яких: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3982,48 грн. штраф (процентна складова). Отже, за твердженням позивача заборгованість до стягнення становить 84132,01 грн. Виходячи з вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.08.2007 року у розмірі 84132,01 грн. станом на 31.05.2017 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому згідно з прохальною частиною позовної заяви, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (8800021572956/8800021568967), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За положеннями ч. 4 ст. 169 ЦПК України наслідком повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, є вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлення заочного рішення). У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. 224 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що також підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном дії кредитного ліміту, що збігається з терміном дії платіжної картки. Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором [PERSON] взяті на себе зобовязання за договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року має заборгованість перед банком у розмірі 104597,94 грн., з яких: 8682,38 грн. заборгованість за кредитом; 94659,56 грн. заборгованість за відсотками; 1256,00 грн. заборгованість за пеню та комісією. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2013 року, що набрало законної сили, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 23.08.2007 року станом на 30.09.2012 року у розмірі 24948,41 грн. Різниця між заборгованістю за кредитним договором станом на 31.05.2017 року та заборгованістю, що стягнута згідно з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2013 року, становить 79649,53 грн. (104597,94 грн. 24948,41 грн. = 79649,53 грн.). Разом з тим, згідно з розрахунком заборгованості заборгованість відповідача по судовим штрафам станом на 31.05.2017 року становить 4482,48 грн. Таким чином, загальна суму заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 31.05.2017 року становить 84132,01 грн. (79649,53 грн. + 4482,48 грн. = 84132,01), яку банк просить стягнути з відповідача. Згідно з п. 3.3. Розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору являється прямим та безумовним погодженням держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 5.3 Розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг право на зміну розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. За п. 5.5. Розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банка, із розрахунку 360 календарних днів в році. Відповідно до п. 5.5.1. Розділу 2 вищезазначених Умов та правил, за несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель сплачує проценти по завищеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Згідно з п. 5.7. Розділу 2 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем і/чи довіреною особою держателя своїх боргових та інших обовязків по цьому договору. За положеннями п. 8.6. Розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За нормою ст. 526\~ ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порядку вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою визначено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Правовим наслідком порушення зобовязання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.08.2007 року у розмірі 84132,01 грн. (станом на 31.05.2017 року). У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1600,00 грн. судового збору.

Outcome: approved