Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач 05 травня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому вказала, що вона являлась вкладником КС «Добробут» згідно депозитного договору КСД-01538 від 26.07.2008 року сума депозитного вкладу 84 746,85 грн. Відповідач була позичальником в КС «Добробут». 09 грудня 2011 року між сторонами було укладено договір-переуступки, а саме, позивач зі свого депозитного рахунку КС № 001574 від 26.07.2008 року погасив борг відповідача на суму 6286 грн. на 18 місяців. За один рік сума боргу 5439 грн. по 349 грн. в місяць. Також відповідачка зобов'язана погашати 1% від простроченої суми боргу за кожен прострочений день. Відповідно до умов договору-переуступки відповідачка була зобов'язана погасити борг у встановлені терміни, але борг сплачувала нерегулярно і до 17.12.2013 року було сплачено 3350 грн., залишок боргу 2936 грн. Позивач була призначена керуючою територіального відокремленого відділення № 2 КС «Добробут», наказ від 01.10.2013 року. Додаткова угода (пролонгація) до кредитного договору від 19.01.07 продовжена до 20 січня 2014 року, згідно з заявою позичальника [PERSON]. Однак відповідач перестала сплачувати борг, на дзвінки перестала відповідати. Позивач просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 10 474 грн. та моральну шкоду 1500 грн. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що 26 липня 2008 року між Кредитною спілкою «Добробут» та [PERSON] було укладено договір № КСД-001574 про внесення внеску (вкладу) члена Кредитної спілки на депозитний рахунок на строк 9 місяців «Перспектива». Згідно умов вказаного договору вкладник вносить внесок (вклад) члена КС на депозитний рахунок в національній валюті України (гривня) на строк 9 місяців в готівковій або безготівковій формі, відповідно у касу або на поточний рахунок КС, у сумі 80 000 грн., строком дії з 26 липня 2008 року по 26 квітня 2009 року (а.с.11). 09 грудня 2011 року, члени КС «Добробут» за взаємною згодою та [PERSON] та [PERSON] уклали договір, що [PERSON] зі свого депозитного рахунку-договору КСД-001574 від 26.07.2008 року погасила борг [PERSON] перед КС «Добробут». Згідно умов договору переуступки [PERSON] зобов'язана відшкодувати погашений борг [PERSON] 4623 грн. до 09.07.2013 року (а.с.6). Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, в порушення ст.60 ЦПК України, позивачем не надано належних доказів в підтвердження обставин на які він посилається, зокрема, доказів, які підтверджували заявлені вимоги. Отже, позов в частині стягнення боргу є необґрунтованим, матеріалами справи не підтверджується та задоволенню не підлягає. Стосовно позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 1500 грн., то вказані вимоги також не підлягають задоволенню за нижченаведеним. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Зміст даної статті свідчить про те, що єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Однак, суду не надано жодного доказу щодо скоєння відповідачем правопорушення по відношенню до позивача. Тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд відмовляє в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги майнового характеру оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed