Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач 11.07.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 29 листопада 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З травня 2017 року шлюбні відносини між ними припинено, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 29 листопада 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.11.2014 року, актовий запис № 189 (а.с.9). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.6,7,8). Діти проживають разом з матір'ю - [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню малолітніх дітей. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 640 грн. 00 коп. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved