Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду з позовом про зняття арешту та скасування заборони відчуження (звільнити з-під арешту), накладеної постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 27.02.2015р., а саме: квартиру [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що 22.09.2008р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/17847/2/23331, за яким позичальниця отримала кредит в сумі 65000дол.США. В забезпечення виконання зобовязань за цим договором, сторони уклали договір іпотеки №014/17847/2/23331/1, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та внесена заборона відчуження, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №7951731. Для стягнення виконавчого збору було відкрите окреме виконавче провадження в межах якого 11.06.2012р. Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Позивач вважає, що наявність арешту позбавляє його можливості провести перереєстрацію права власності на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі. Представник Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ в судовому засіданні та в письмовому відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідач - [PERSON] в засідання суду не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/17847/2/23331, 22.09.2008р. між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») та [PERSON] було укладено договір іпотеки №014/17847/2/23331/1, згідно п.1.2 якого предметом іпотеки є нерухоме майно, право власності на яке виникне в майбутньому, а саме: квартира [ADDRESS] (а.с.5-6). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та внесена заборона відчуження, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №7951731 (а.с.7-8). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 30.09.2011р. у справі №2-2717/11 задоволено позов ПАТ Ерсте Банк до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту, яка складається з заборгованості по відсотках - 11337,15 дол.США, пені за прострочку сплати відсотків 30741,52 дол. США, пені за прострочку оплати кредиту 1943,73 дол. США, штрафу за факт порушення строків повернення кредиту 1689, 99 дол. США, а всього - 109683,77 дол. США (в гривневому еквіваленті станом на 18.05.2011 року - 875111грн. 03 коп., 1700 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу. На виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист №2-2717/11 від 03.04.2012р. Постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 29.01.2015р. виконавчий лист №2-2717/11 від 03.04.2012р. повернено стягувачу на підставі його заяви (а.с.10). Постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 05.02.2015р. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] виконавчого збору в сумі 87511,10 грн. (а.с.28). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.04.2015р., на підставі постанови Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 27.02.2015р. накладено арешт на нерухоме майно боржника, в т.ч. на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], та оголошено заборону її відчуження (а.с.9, 27). Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог за рахунок реалізації заставленого майна, накладення арешту на предмет обтяження є перепоною для реалізації банком предмета іпотеки, що є порушенням його майнових прав та інтересів. Враховуючи вищенаведене суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved