Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач 08.10.2020 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача- Державного підприємства «Український науково- технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 37\~320,19 грн , яка виникла за період з 01.01.2020 року по 01.07.2020 року, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 44\~758,70 грн, моральну шкоду в розмірі 25\~000 грн. та судовий збір в розмірі 1681,60 грн. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в трудових правовідносинах з 18.08.2003 року по 01.07.2020 року , була прийнята на посаду головного технолога відділу водопостачання та очистки промстоків. В порушення вимог ст.. 115 КЗпП України відповідач нараховує заробітну плату , але не виплачує її в повному обсязі, через що виникла заборгованість. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги свого довірителя підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Подав відзив на письмову заяву, в якому зазначив, що не визнає вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 25\~000 грн, тому що вважає їх безпідставними . Крім того, зазначає про те, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.08.2020 року на користь позивача стягнуто моральну шкоду в розмірі 25\~000 грн за затримку у виплаті заробітної плати. Суд, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування заявлених вимог та заперечень на позовні вимоги , вивчивши матеріали справи у сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підтверджені належними доказами, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судовим розглядом справи встановлено та не заперечується сторонами, що позивач перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем до 01.07.2020 року ( дата звільнення). Відповідно до даних довідки від 10.09.2020 року № Б-02/545 , про розмірі нарахованої та не виплаченої заробітної плати за період з 01.01.2020 року по 01.07.2020 року, сума заборгованості становить 37\~197,41 грн. Відповідно до вимог ст.. 115 КЗпП України , заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Таким чином, факт нарахування та невиплати позивачу заробітної плати у визначеному вище розміру знайшов своє документальне підтвердження. В обгрунтування вимог в частині стягнення середнього заробітку \~ \~ \~ \~ за час затримки розрахунку при звільненні, позивач вказує на те, що відповідач оформивши її звільнення та видавши трудову книжку, не виконав свій обов`язок із проведення з працівником розрахунку в день звільнення , через що є підстави для застосування до відповідача відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, що передбачено вимогами ст.. 117 КЗпП України. Позивачем наведений розрахунок , з якого вбачається, що загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 44\~758,70 грн ( середньоденна заробітна плата в сумі 639,41 грн та кількість робочих днів- 70 ). Відповідач вимоги позивача в цій частині не оспорює. Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із послідуючими змінами Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вимогами ст.. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування и власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В обґрунтування вимог в частині відшкодування моральної шкоди, розмір якої позивачем оцінено в сумі 25\~000 грн, зазначається про те, що оскільки відповідач протягом тривалого часу не виплачує заробітну плату, позивачу доводиться постійно докладати додаткових зусиль для організації життя своєї сім`ї, обмежувати себе в елементарних речах, економити на харчах та одязі, позивача грошові кошті у друзів та знайомих, що приводить до постійного хвилювання. Через відсутність грошових коштів не має можливості вчасно повертати позику, через що страждає репутація як порядної та чесної людини. Злісна невиплата відповідачем заробітної плати заподіює позивачу величезні моральні страждання. В своїх запереченнях на позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди відповідач вказує на те, що рішенням суду від 05.08.2020 року по справі № 638/2747/20 за позовною заявою [PERSON] з відповідача на користь позивача за затримку виплати заробітної плати за попередній період було стягнуто моральну шкоду в розмірі 25\~000 грн. Крім того вказує на те, що позивач , як пенсіонер, має й інше джерело доходів. Розмір відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат, з урахуванням стану здоров`я позивача, тяжкістю вимушених змін у житті. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір вимог позивачем завищено, а достатніх та належних доказів на підтвердження суми відшкодування, суд вважає, що позивачем не надано достатніх та належних доказів в обґрунтування заявленого розміру грошової компенсації моральної шкоди. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи, а тому підлягають частковому задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial