Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (далі - Прокурор) звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що розпорядженням голови Вовчанської РДА від 12.12.2012 року № 788 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Революційної (на даний час Бугаївської) сільської ради Вовчанського району Харківської області. В подальшому, розпорядженням голови Вовчанської РДА від 26.12.2012 року № 820 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Революційної (на даний час Бугаївська) сільської ради Вовчанського району Харківської області та передано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023). На підставі вищевказаного розпорядження [PERSON] 29.12.2012 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №896604, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 632168641007790. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартість земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023) складає 94 000 грн. Прокурор вважав, що зазначені розпорядження органу державної виконавчої влади є незаконними та підлягають скасуванню, а правочин - визнанню недійсним, посилаючись на те, що земельна ділянка площею 2 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023), яка перебуває у приватній власності [PERSON] частково накладається на земельні ділянки, які перебувають в постійному користуванні ДП «Вовчанське лісове господарство» в межах виділу 4 кварталу 100 та виділу 1 кварталу 101 Рубіжанського лісництва, площа перетину із вказаними землями в межах виділу 4 кварталу 100 складає - 0,211 га та в межах виділу 1 кварталу 101 складає - 0,1539 га, а загалом площа земель лісогосподарського призначення вказаного держлісгоспу, які перебувають у приватній власності [PERSON] становить - 0,3649 га. Таким чином, земельні ділянки в межах виділу 4 кварталу 100 та виділу 1 кварталу 101 Рубіжанського лісництва на момент виникнення спірних правовідносин, тобто прийняття головою Вовчанської РДА розпорядження від 26.12.2012 року № 820 про надання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, перебували у постійному користуванні ДП «Вовчанське лісове господарство» та відносились до земель державного лісового фонду (лісогосподарського призначення). Просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Вовчанської РДА № 788 від 12.12.2012 року «Про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства»; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Вовчанської РДА № 820 від 26.12.2012 року «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області»; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] площею 2 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023) серії ЯМ №896604, скасувавши його державну реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 29.12.2012 за № 632168641007790; зобов`язати [PERSON] повернути на користь держави земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023); судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не з`явився,повідомлявся судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Представник Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Представник відповідача Вовчанської РДА в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії розпорядження РДА від 12.12.2012 року № 788 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Революційної (на даний час Бугаївської) сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с.19). Відповідно до копії розпорядженням голови Вовчанської РДА від 26.12.2012 року № 820 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Революційної (на даний час Бугаївська) сільської ради Вовчанського району Харківської області та передано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023) ( а.с.20). На підставі вищевказаного розпорядження [PERSON] 29.12.2012 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №896604, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 632168641007790 (а.с. 21-22). Відповідно до копії звіту про експертну грошову оцінку вартість земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023) складає 94 000 грн. 00 коп. (а.с. 35-37). Згідно ч. 1 ст. 18 та ч. 1 ст. 19 Земельного Кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Як зазначено у ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цих кодексом або за результатами аукціону. Даними листа директора ДП «Вовчанського ЛГ» № 09-05/640-18 від 16 жовтня 2018 року встановлено, що земельна ділянка площею 2 га (кадастровий номер 6321686400:02:000:0023), яка перебуває у приватній власності [PERSON] частково накладається на земельні ділянки, які перебувають в постійному користуванні ДП «Вовчанське лісове господарство» в межах виділу 4 кварталу 100 та виділу 1 кварталу 101 Рубіжанського лісництва, площа перетину із вказаними землями в межах виділу 4 кварталу 100 складає - 0,211 га та в межах виділу 1 кварталу 101 складає - 0,1539 га; погодження на вилучення земельної ділянки загальною площею 0,3649 га, яка розташована в межах в межах виділу 4 кварталу 100 та виділу 1 кварталу 101 Рубіжанського лісництва з постійного користування держлісгоспу та передачі її у власність [PERSON] не надавалось ( а.с 32-33). Згідно ч. 1 ст. 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до вимог ст. 210 ЗК України, угоди, укладені з порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду. Згідно ст. 21 Земельного Кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: - визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; - визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; - відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; - притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що розпорядження РДА від 12.12.2012 року № 788 та від 26.12.2012 року № 820 є незаконним, та такими, що прийняті поза меж повноважень органу місцевого самоврядування, та без урахування усіх обставин, що мають істотне значення для прийняття такого рішення, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки вищезазначена земельна ділянка частково відносяться до земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське Лісове господарство», а також в зв`язку з тим, що розпорядження РДА були винесені з порушеннями чинного законодавства, суд вважає, що Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] є недійсним, а земельна ділянка підлягає поверненню у держану власність. Відповідно до ст. 378 Цивільного Кодексу України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 2 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів, судові витрати відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 8810 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2665 від 20 листопада 2018 року (а.с.1), а тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів по 4405 грн. 00 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved