Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач 06.05.2016 року звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Прокоф?єва [PERSON] про захист прав споживачів (а.с. 1, 16), який згодом уточнювала, остаточно просила припинити виконання сторонами зобовязань за договором, внаслідок відмови від договору про виконання робіт, укладеного 10.07.2013 року, стягнути з відповідача суму заборгованості за невиконаним договором в розмірі 9 840,00 грн., 3 % річних в розмірі 778,00 грн. та індекс інфляції в розмірі 17 731,00 грн. Свої вимоги мотивує наступним. 10.07.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір підряду на виконання робіт по встановленню опалення. Згідно з умовами вказаного договору ФОП Прокоф?єв [PERSON] був зобов?язний здійснити монтаж опалювальної системи у її квартирі. Термін початку роботи 10 липня 2013 року, термін закінчення роботи 10 серпня 2013 року. За вказані послуги, нею, відповідно до товарних чеків, було сплачено суму у розмірі 9 840,00 грн. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконав у повному обсязі. Відповідач фактично здійснив демонтаж опалювальної системи у її квартирі і завірив її, що найближчим часом надасть повний пакет дозвільних документів. Так відповідно до п. 2.1,2.2.,2.3,2.4,2.5 зазначеного договору підряду, відповідач зобовязався підготувати пакет документів на встановлення системи опалення у її квартирі, здійснити узгодження правовстановлюючих документів зі всіма зацікавленими службами міста, виконати усі роботи по монтажу системи опалення кватири з технічно-економічними показниками в строки, обумовлені вказаним договором, узгодити дату врізки газу та установки газового лічильника за рахунок замовника; по закінченню робіт надати замовнику пакет правовстановлюючих документів на систему опалення та гарантійні зобовязання на виконані роботи. До теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором не виконав. Вона неодноразово зверталася до відповідача з приводу виконання договору чи повернення сплачених нею коштів за договором, однак безрезультатно. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 10.07.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду на виконання робіт по встановленню опалення. (а.с. 2). Згідно з умовами вказаного договору відповідач - ФОП Прокоф?єв [PERSON] був зобов?язний здійснити монтаж опалювальної системи у квартирі позивача з 10 липня 2013 року до 10 серпня 2013 року. За вказані послуги, позивачем було сплачено відповідачу суму у розмірі 9840,00 грн., що підтверджується товарними чеками (а.с. 3-4). Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконав у повному обсязі. Відповідач фактично здійснив демонтаж опалювальної системи у квартирі позивача і завірив, що найближчим часом надасть повний пакет дозвільних документів. Так відповідно до п. 2.1,2.2.,2.3,2.4,2.5 зазначеного договору підряду, відповідач зобовязався підготувати пакет документів на встановлення системи опалення у її квартирі, здійснити узгодження правовстановлюючих документів зі всіма зацікавленими службами міста, виконати усі роботи по монтажу системи опалення кватири з технічно-економічними показниками в строки, обумовлені вказаним договором, узгодити дату врізки газу та установки газового лічильника за рахунок замовника; по закінченню робіт надати замовнику пакет правовстановлюючих документів на систему опалення та гарантійні зобовязання на виконані роботи. До теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором не виконав, гроші сплачені позивачем за Договором від 10.07.2013 року у розмірі 9840,00 грн. не повернув. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виконати умови договору, але безрезультатно. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне Договір підряду на виконання робіт по встановленню опалення від 10.07.2013 року, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем Прокоф?євим [PERSON] розірвати та стягнути з відповідача сплачені позивачем кошти у розмірі 9 840,00 грн. У відповідності до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за прострочення виконання зобовязання. Розмір неустойки за кожен день прострочення відповідачем зобовязання за Договором від 10.07.2013 року становить (9840 грн. х 3% х 963 дні прострочки станом на 01.05.2016 р. :365:100) = 778,00 грн. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача індексу інфляції в розмірі 17 731,00 грн. суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 2 статті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Однак позивачем не зазначено яке грошове зобов'язання не виконав відповідач за умовами договору підряду від 10.07.2013 року для застосування положень ст. 625 ЦК України. А самі правовідносини, які склалися між сторонами не є грошовим зобовязанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин, на них не поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Тільки після розірвання договору за рішенням суду та стягнення з відповідача шкоди на користь позивача, у відповідача виникає грошове зобов'язання перед позивачем. Тому суд вважає, за необхідне в цій частині позову відмовити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial