Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач 11.02.2014р. звернулася до суду з позовом до гаражного кооперативу «Парус», в якому просила, визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила про те, що гараж був побудований нею з її чоловіком [PERSON] в період шлюбу з 1987р. по 1990р. Членом гаражного кооперативу був її чоловік, [PERSON], який [INFO] помер. У визначений законом строк вона звернулася до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. КП ДБТІ відмовило їй у оформленні права власності на гараж. Тому вона просить суд задовольнити її вимоги. Позивач надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву в якій позов позивача не визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у праві. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно з довідкою № 4 від 12.03.2011р. виданою ГК «Парус», [PERSON] є членом гаражного кооперативу « Парус» на підставі рішення виконкому за 1996 рік і мав гараж [ADDRESS] , побудований ним в 1990 році. (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 20). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] Рішенням КП «ДМБТІ» від 22.02.2011р. [PERSON] відмовлено в державній реєстрації права власності на гараж [ADDRESS] (а.с. 12-13). Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення даних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу чи товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває право власності на це майно. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» із змінами № 15 від25.05.1998 року - член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.( ст.. 15 Закону України « Про власність».). У відповідності до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, [PERSON] не набув у визначеному законодавством порядку право власності на гараж [ADDRESS] і не зареєстрував його в органі, який здійснює реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялося внаслідок його смерті. У зв'язку з тим, що право власності на гараж [PERSON] у встановленому законом порядку набуто та оформлено не було, суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказаний гараж. Враховуючи вищенаведені норми та те, що [PERSON] у встановленому законом порядку при житті не набув право власності та не зареєстрував його у відповідному органі який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed