Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

ПАТ «ФІДОБАНК», який є правонаступником ВАТ «ЕрстеБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.08.2008р. за № 014/10614/2/20981 укладеного між ВАТ «ЕрстеБанк» та [PERSON] в розмірі 78000 доларів США зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12.50% річних, згідно якого відповідач отримав кредит для придбання 2-х кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя вал Ладозька 24 кв. 121, з кінцевим терміном повернення 04.08.2028р. В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки від 05.08.2008.р за №014/10614/2/20981, відповідно до умов якого, [PERSON] було передано в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО - [PERSON] 05.08.2008р за реєстровим №3085. 25.02.2010р. між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON]В до кредитного договору від 05.08.2008 укладено додаткову угоду №1. Однак, відповідач не в повному обсязі виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача, і станом на 04.03.2015р., відповідно курсу НБУ, заборгованість за кредитним договором від 05.08.2008р. за № 014/10614/2/20981 становить 2145317,03гр., що складається з: заборгованості за кредитом 68290,68 доларів США., простроченої заборгованості за тілом кредиту 3106,51 доларів США, простроченої заборгованості по відсоткам 16004,81 доларів США. та пені за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату відсотків 57782,66гр. На початку березня 2015 року на адресу відповідача було направлено лист - вимогу про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором у звязку з його порушенням, за результатами якого, в добровільному порядку заборгованість погашена не була. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника, суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог банку наполягала та не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] жодного разу в судові засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у звязку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України., згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору від 05.08.2008р. за № 014/10614/2/20981 між ВАТ «ЕрстеБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 78000 доларів США. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12.50% річних, для придбання 2-х кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя вал Ладозька 24 кв. 121, з кінцевим терміном повернення кредиту 04.08.2028р. /а.с.14-18/. В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки від 05.08.2008.р за №014/10614/2/20981, відповідно до умов якого [PERSON] було передано в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом ЗМНО 05.08.2008р за реєстровим №3085 /а.с.47-49/. 25.02.2010р. між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON]В до кредитного договору від 05.08.2008 №014/10614/2/20981 укладено додаткову угоду №1 /а.с.19-21/.. Згідно п. 1.1 статуту, ПАТ «ФІДОБАНК» є правонаступником прав та обовязків ВАТ «Ерсте банк» /а.с.6/. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не в повному обсязі виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача, і станом на 04.03.2015р., відповідно курсу НБУ, заборгованість за кредитним договором від 05.08.2008р. за № 014/10614/2/20981 становить 2145317,03гр., що складається з: заборгованості за кредитом 68290,68 доларів США., простроченої заборгованості за тілом кредиту 3106,51 доларів США, простроченої заборгованості по відсоткам 16004,81 доларів США. та пені за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату відсотків 57782,66гр./а.с.58-76/. 05 березня 2015р. на адресу боржника [PERSON] Банком була направлена вимога про дострокове добровільне погашення заборгованості за кредитним договором та інших нарахувань, яка станом на дату розгляду справи відповідачем виконана не була. /а.с.25/. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем здійснювалися платежі до листопада 2012р, після чого - періодично, а починаючи з травня 2013р. заборгованість за кредитом взагалі не виплачувалася /а.с.26/. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, строковї заборгованості за тілом кредиту заборгованості по відсоткам за користування кредитом, строкової заборгованості по відсоткам, пені за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату відсотків є обґрунтованими та такими, що підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню і судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні із позовом до суду відповідно ЗУ «Про судовий збір» 3654гр./а.с.3/.

Outcome: approved