Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 серпня 2012 року між АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/ZB4F3X/3/001. Відповідно до його умов, відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн., зі строком користування 36 місяців та з сплатою 35 % річних за формою погашення ануїтет. Оскільки [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, позивач просив достроково стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 67245,39 грн., що складається з: 45809,30 грн. - заборгованість за кредитом; 21436,09 грн. - заборгованість за відсотками, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах викладених в заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час слухання справи була повідомлений належним чином (шляхом оголошення в пресі). За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27 серпня 2012 року між АТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/ZB4F3X/3/001. Згідно п. 1.1 договору, кредитор надає позичальнику кредит для споживчих потреб, а також на сплату інших платежів передбачених цим кредитним договором в сумі 50000 гривень зі строком користування кредитними коштами 36 місяців та зі сплатою 35 % річних за формою погашення ануїтет. При наданні кредиту позичальник сплачує на користь кредитора комісію за надання кредиту в розмірі 3500,00 грн. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий у кредитора, з подальшим перерахуванням з цього рахунку комісії за надання кредиту (п. 1.2 та 1.3 договору). Таким чином, сума фактично отриманих грошових коштів на руки відповідачем становить 46039,00 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки №74. Пунктом 1.4 Договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно 20 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту згідно графіку погашення, який є додатком №2 до договору. 08 січня 2013 року, сторони уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою визначили, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно 01 числа кожного місяця, згідно з графіком погашення (додаток №1 до додаткової угоди). За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 20.06.2014 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 67245,39 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. За таких обставин, оцінивши у сукупності дослідженні у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 672 грн. 45 коп.

Outcome: approved