Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач 10.11.2020 року звернувся до суду з позовом, уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2019 року [PERSON] підписано договір № 95494021000 від 23.07.2019 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 50260 грн., з яких 50000 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. - на оплату платежу відповідно до договору добровільного страхування. 23 грудня 2020 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, просить стягнути заборгованість у розмірі 41168 грн. 70 коп., з яких : 9111 грн. 51 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 28032 грн. 94 коп. -строкова заборгованість за кредитом, 3984 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст.1048 ЦК України), 39 грн.40 коп. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст.625 ЦК України), судовий збір у розмірі 2102 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. 20.09.2021 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог у зв`язку з мобілізацією відповідача, а саме: основний борг - 37444 грн. 45 коп, борг по нарахованим і несплаченим процентам - 4034 грн. 25 грн., разом 41168 грн.70 коп. Просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність . В судовому засіданні відповідач заперечувала проти позову, зазначила, що не згодна з сумою нарахованих банком відсотків, оскільки з 25.06.2020 року вона була мобілізована, тому з цієї дати нарахування процентів, пені та комісія повинно було бути зупинене. Крім того, нею частково погашалась заборгованість. Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 11.05.2021 року позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» задоволено. Ухвалою суду від 18.08.2021 року заочне рішення від 11 травня 2021 року скасовано, призначено справу до розгляду в загальному порядку на 22 вересня 2021 року. Розгляд справи відкладено на 21.10.2021 року у зв`язку з визнанням явки представника позивача обов`язковою. У справі оголошено перерву до 08.11.2021 року у зв`язку з витребуванням доказів. Розгляд справи відкладено на 25.11.2021 року у зв?язку з неявкою позивача та ненадходженням документів відповідачу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.07.2019 року [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] (а.с.26-29 т.1) Відповідно до п.3.1. вказаного договору сума кредиту становить 50260 грн. 00 коп. Кредит надано відповідачу для особистих потреб, а саме : в сумі 50000 грн. 00 коп. на споживчі цілі шляхом перерахуванням в безготівковій формі на поточних рахунок позичальника [NUMBER] , в сумі 260 грн. - на оплату страхового платежу. Відповідно до п.2.5 договору строк повернення платежу не пізніше 23.07.2022 року. Відповідно до п.3.8 договору процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 55 % річних. Позичальник не виконує умови кредитного договору - не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених договором. Загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) становить 41168 грн. 70 коп., з яких : 9111 грн. 51 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 28032 грн. 94 коп. -строкова заборгованість за кредитом, 3984 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст.1048 ЦК України), 39 грн.40 коп. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст.625 ЦК України) (а.с.83-87 т.1 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правила споживчого кредитування (розділ І) передбачають право банку вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором у разі порушення позичальником зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті процентів більш ніж на 1 місяць. Відповідно до пункту 4.1 Правил за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Відповідно до п.3.11 Договору позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього Договору та Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно розрахунку станом на 21.10.2021 року загальний розмір заборгованості становить 38109 грн. 77 коп., з яких основний борг по тілу кредита-34085 грн. 52 коп, строкові відсотки - 3984 грн.85 коп., прострочені відсотки - 39 грн. 40 коп. В період 2021 року відповідачем було сплачено грошові кошти в сумі 3058 грн. 93 коп., які були зараховані позивачем в погашення боргу по тілу кредиту (а.с.3-7 т.2) Враховуючи, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору, в результаті чого виникла зазначена заборгованість, суд вважає, що право позивача є порушеним та підлягає захисту. Суд вважає необхідним частково задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 38109 грн. 77 коп. Суд вважає безпідставним посилання відповідача на неправомірне нарахування відсотків, штрафних санкцій та пені після її мобілізації до Збройних сил України. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Сторонами визнається той факт, що відповідачка була мобілізована 25.06.2020. Доказів, які б підтверджували дату призову відповідачки на військову службу сторони не надали, однак на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню як такі, що визнаються учасниками справи та щодо достовірності яких у суду відсутній обгрунтований сумнів. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості проценти за користування кредитом нараховувались позивачці до 24.06.2021 включно. Після 25.06.2021 проценти за користування кредитом не нараховувались (а.с. 5 т. 2). Вимога про стягнення штрафних санкцій та пені не заявлені у даному позові. За таких обставин, суд не вбачає порушень вимог законодавства щодо соціального захисту військовослужбовців у наданому позивачем розрахунку заборгованості, у тому числі по нарахованим відсоткам. В обгрунтування заперечень проти позову позивачка також посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до п. 6 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» якого 6. у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Суд зазначає, що вказані норми не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки заявлені вимоги не включають вимог про стягнення нарахованих у період дії карантину штрафів, пені та інших платежів за прострочення виконання зобов?язань. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1945,81 грн., сплачений при зверненні до суду, пропорційно задоволеним вимогам. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, як що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. При зверненні з позовом у позовній заяві представником АТ «Укрсиббанк» за довіреністю Продан І.С. було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн. В подальшому клопотання про стягнення цих витрат було підтримано представником Іванченко Н.В., головним юрисконсультом Східного Центру стягнення боргів Департаменту стягнення боргів з АТ «Укрсиббанк» . Докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалась би адвокатом, детального розрахунку виконаних робіт та наданих послуг представниками позивача надано не було, тому у задоволенні клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: partial