Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначено, що 29 квітня 2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 26\~402,97 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки, відповідач зобов'язання за Генеральною угодою належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість у загальному розмірі 28\~594,56 грн., що складається із: 18\~655,74 грн. - заборгованість за кредитом; 2710,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2238,66 грн. заборгованість з комісії; 4989,74 грн. залишок по несплаченим штрафам, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, місце та день слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п. 2.1 вказаної вище угоди, банк надав позичальнику кредит в сумі 26\~402,97 грн. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, а позичальник взяв на себе обовязок по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в встановлені строки. Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячного платежу в сумі 957,90 грн., в яку входить сума боргу за кредитом, процентам та іншим нарахуванням згідно умов та правил. Кінцевою датою погашення заборгованості визначено не пізніше 30.04.2016 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови Генеральної угоди в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 16.01.2015 рік виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 28\~594,56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, за порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій угоді, умовах та правилах більше ніж на 31 день по зобовязанням, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 4989,74 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню при стягненні з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з тіла кредиту 18\~655,74 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2710,42 грн., заборгованості з комісії 2238,66 грн. та штрафу за п. 2.2 Генеральної угоди 4989,74 грн. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 285 грн. 95 коп.

Outcome: approved