Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15 343 грн. 05 коп. та судові витрати у справі. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № PLRORX06727873 від 16.08.2006 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 2 197 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, визначеним кредитним договором. За умовами зазначеного договору боржник зобовязувався щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобовязання не виконав. 22.12.2009 [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Станом на дату смерті заборгованість становить 15\~343 грн. 05 коп. Спадкоємцем за законом є його брат [PERSON] 20.01.2017 до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, проте борг за кредитним договором не повернуто, тому були вимушені звернутися до суду із відповідним позовом. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, позивач свого представника до суду не направив. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю, проти винесення заочного рішення останній заперечень не має. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав повністю та прохав у задоволенні відмовити. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16.08.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № PLRORX06727873 (що складається із заяви позичальника та умов надання банківських послуг а.с.7, 8-11), на підставі якого останній отримав кредит у сумі 2\~197 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2007. Як вбачається з матеріалів справи ЗАТ КБ «ПриватБанк» було перейменоване у Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у зв'язку із зміною типу банку і є його правонаступником. 22.12.2009 боржник [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №557 від 24.12.2009 (а.с.37). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Суд зазначає, що у разі смерті фізичної особи, боржник за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, таким чином відбувається заміна боржників за зобовязанням. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на день смерті боржника, а саме 22.12.2009, заборгованість складає 15\~343 грн. 05 коп. (а.с.6). Як убачається з матеріалів справи позивачем була направлена претензія кредитора до Комсомольської державної нотаріальної контори (а.с.15-17). Разом з тим, позивачем 20.01.2017 було направлено лист-претензію брату померлого боржника [PERSON], згідно яких позивач предявив свої вимоги до останнього щодо повернення заборгованості за кредитним договором (а.с.18, 20). З відповіді, наданої Комсомольською державною нотаріальною конторою від 13.12.2016, убачається, що нотаріальна контора одержала претензію кредитора та повідомила, що після померлого 22.12.2009 [PERSON], було видано свідоцтво про право на спадщину, проте іншої інформації надати не вбачається можливим (а.с.19). На запит суду від 01.06.2018, Горішньоплавнівська державна нотаріальна контора ГТУЮ у Полтавській області повідомила, що згідно даних спадкової справи спадщину у встановленому законом порядку після померлого [PERSON] прийняла його мати [PERSON], якій видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.62), що також підтверджується відповідними письмовими доказами, наданими відповідачем (а.с.64-69). Зокрема, за відповіддю Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області від 05.06.2018 вбачається, що згідно даних спадкової справи за №33/2013, заведеної в Горішньоплавнівській державній нотаріальній конторі 05.02.2013 (за заявою кредитора ПАТ КБ «Приватбанк») до майна померлого 22.12.2009 [PERSON] Володимировчиа спадщину у встановленому порядку прийняла мати померлого [PERSON] ([ADDRESS]), якій 12.07.2016 видано свідоцтво про право на спадщину на належну померлому 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Вартість спадщини згідно даних технічного паспорту становить 42\~155 грн. 50 коп. Заяви про прийняття спадщини від іншим спадкоємців в спадковій справі відсутні. Як вбачається з документів наданих відповідачем, квартира на праві спільної сумісної власності належала померлому [PERSON] та його матері [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкоємцем померлого [PERSON] значиться [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину належної померлому1/2 частку квартири [ADDRESS]. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не приймав спадщину після померлого боржника за кредитним договором № PLRORX06727873 від 16.08.2006, а доказів зворотного позивачем не надано. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Суд вказує, що відповідно до ч.2\~ст.51\~ЦПК України\~якщо\~позов подано\~не до\~тієї особи,\~яка повинна\~відповідати за\~позовом,\~суд у\~разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у ч.2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Тобто, обовязковою умовою для заміни первісного відповідача належним відповідачем є клопотання позивача. При цьому суд вказує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Outcome: dismissed