Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду про стягнення з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 3485 доларів США. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 13.03.2007 року укладено кредитний договір МІ-31-07, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 140 000 доларів США строком до 12.03.2012 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленого кредитним договором. Погашення заборгованості повинно було здійснюватися щомісячно. У разі порушення зобов'язання за кредитним договором, відповідачем Банку сплачуються відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав, а саме видав [PERSON] кредит, а останній в свою чергу, свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями, станом на 28.09.2016 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 713 472,15 доларів США, яка складається з : 1) 92 697,47 доларів США - заборгованість за кредитом; 2) 233380,45 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 387394,23 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 4) 3485,00 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Від цією суми віднімається 120 993,16 доларів США, яка була стягнута рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.11.2011 року. Таким чином, сума заборгованості становить 592 478,99 доларів США. Однак позивач просить стягнути лише частину заборгованості, а саме 3485 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] було укладено договір поруки з [PERSON] та [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором, однак вимога була залишена без задоволення. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не прибули, однак про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 13.03.2007 року укладено кредитний договір МІ-31-07, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 140 000 доларів США строком до 12.03.2012 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленого кредитним договором. Погашення заборгованості повинна була здійснюватися щомісячно, у разі порушення зобов'язання за кредитним договором, відповідачем Банку сплачуються відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. При укладенні Кредитного договору відповідач був повідомлений про умови кредитування в Банку. Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобов'язувався повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісії, а у разі порушення ним своїх договірних зобов'язань - додаткові проценти та штраф. [PERSON] власним підписом погодився з умовами та правилами кредитного договору. 13.03.2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати перед Банком за виконання зобов'язань, взятих на себе [PERSON] за кредитним договором, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань. Однак, в порушення умов Кредитного договору, [PERSON] своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 28.09.2016 року існує заборгованість по відсоткам за кредитом у розмірі 3485,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.09.2016 р. - 25,822 грн. за 1 долар США, складає 89982,70 грн. Незважаючи на попередження про виникнення простроченої заборгованості по кредиту та необхідності її погашення відповідачі суму заборгованості не погасили. Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування відповідачами не заявлено. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості, копією кредитного договору, копією договору поруки, копією вимог та повідомлень, копіями паспортів та податкових номерів відповідачів, копією витягу статуту ПАТ КБ «Приватбанк», копією банківської ліцензії, копією дозволу. Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судові рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Тобто стягнення заборгованості проводиться за курсом НБУ 100 доларів США - 2726,27 грн. станом на 07.02.2017 р., тобто заборгованість в розмірі 3485 доларів США складає 95 001,10 грн., що перевищує еквівалент курсу валют станом на 28.09.2016 р. Оскільки зазначений обмінний курс станом на 28.09.2016 р. є складовою частиною позовних вимог і він не перевищує розмір обмінного курсу, встановленого НБУ на день винесення рішення у справі, суд не може вийти за межі позовних вимог та застосовує такий курс для визначення суми заборгованості, що підлягає стягненню. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, тобто порука є способом забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до положень статей 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, проти чого останній не заперечує, а відповідачі, в свою чергу, не виконують умов Кредитного договору та договору Поруки. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Згідно доданого до позовної заяви платіжного доручення, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем при подачі позову судові витрати в рівних частинах - в розмірі 459,33 грн., з кожного.

Outcome: approved