Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

ПАТ «УніверсалБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому, уточнивши його 20 січня 2016 року, і просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №06/2314/к-07 від 06 червня 2007 року в сумі 19459, 70 доларів США, що складається із заборгованості по сумі кредиту - 14154, 79 доларів США, заборгованості по відсоткам - 2635,08 доларів США, заборгованості по пені - 2669,83 доларів США на користь ПАТ «УніверсалБанк»; звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 4047 від 07.06.2007 року - земельну ділянку, яка належить на праві власності [PERSON] загальною площею 0, 0652 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Договір купівлі - продажу № 884 від 14.03.2007 року, та житловий будинок загальною площею 51, 7 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу № 884 від 14.03.2007 року , зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів № 1963490 від 14.03.2007 року, шляхом продажу з публічних торгів (аукціону) у межах процедури виконавчого провадження, з встановленням початкової ціни предмету іпотеки не нижче 686 000 грн . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2016 року позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/2314/к-07 від 06.06.2007 року в сумі 16 789, 87 дол. США. та 69 098 грн. 50 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №4047 року від 07.06.2007 року, а саме: земельну ділянку належну [PERSON] загальною площею 0, 0652 га., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Чернігівською міською радою 17.05.2007 року на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу за № 884 від 14.03.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 840; житловий будинок належний [PERSON] загальною площею 51,7 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу за № 884 від 14.03.2007 року, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів № 1963490 від 14.03.2007 року та зареєстрованого в Чернігівському МБТІ 21.03.2007 року, реєстраційний № 18070439, номер запису: 8767 в книзі № 68, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотримання вимог Закону України «Про іпотеку» та встановленням початкової ціни не нижче 686 000 грн., вирішено питання про судовий збір. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2016 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. На думку [PERSON] рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач передчасно звернувся з вимогами щодо стягнення на предмет іпотеки, оскільки кредитний договір між позивачем та третьою особою розірвано не було, відповідно зобов'язання третьої особи щодо сплати боргу та відсотків триває до 05 червня 2017 року. Суд першої інстанції не врахував відсутність у матеріалах справи доказів направлення позивачем та отримання будь-яких повідомлень про зміну строків виконання зобов'язання, які встановлені у кредитному договорі та у іпотечному договорі. На думку [PERSON] одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї і тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості зі звернення стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки є неправильним. Задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання. Позивачем по справі не було надано жодного доказу, який би підтверджував вчинення дій спрямованих на виконання рішення суду про стягнення з третьої особи суми заборгованості та відповідно жодних доказів неможливості провести належне виконання цього рішення. В апеляційній скарзі [PERSON] зазначає, що ціна іпотеки, яка вказана в оскаржуваному рішенні у розмірі 686000,00 грн. не є дійсною та повинна була бути переглянута на момент ухвалення рішення по справі. Початковою ціною не може бути сума, яка фактично дублює суму визначену в договорі іпотеки у розмірі 548738,00 грн. зазначену при укладанні договору іпотеки у 2007 році. Третя особа [PERSON] якого не виявлено за місцем його проживання, був викликаний до суду в порядку ч.3ст.76 ЦПК України не з»явився до суду, виходячи із положень ст.305 ЦПК України дана обставина не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 06.06.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 34-42), та [PERSON] укладений кредитний договір № 06/2314/к-07, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 50 000 дол. США., терміном повернення до 05.06.2017 року, зі сплатою 13,7 % річних (а.с.8-14). Відповідно до п.п.6.1.1. 4.5. кредитного договору позичальник зобов»язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов»язання згідно даного договору. Підпунктом 4.5. кредитного договору сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту, пізніше 25-го числа наступного за звітним місяцем, який є невід»ємною частиною даного договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит )позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається. Позичальник [PERSON], не належно здійснює платежі (не відповідно до умов договору) в рахунок погашення кредиту від 06 червня 2007 року та нарахованих по ньому відсотках, чим порушув прийняті на себе договірні зобов»язання. Згідно із ст.599 ЦК України зобов»язання припиняються виконанням,проведеним належним чином. Відповідно до заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2015 року, позов Пат»Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON],[PERSON] на користь ПАТ »Універсал Банк» 15962 долари США 98 центів, вирішено питання про судові витрати (ас.231-232). Згідно з повідомленням старшого державного виконавця центрального відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції, за час знаходження виконавчих листів виданих Новозаводським районним судом м.Ченігова про стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] боргу за кредитним договором в сумі 15962,98 доларів США, кошти з боржника не стягувалися (а.с.228,229). Таким чином, наявність зазначеного заочного судового рішення про стягнення з боржника ([PERSON].) на користь банку(кредитора) заборгованості за кредитним договором№06/2314к-07 від 06 червня 2007 року, за відсутності його реального виконання не призвело до належного виконання зобов»язання відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. З урахуванням уточнень представника ПАТ «Універсал Банк» станом на 15.01.2016 року, заборгованість по договору про надання кредиту № 06/2314/к-07 від 06.06.2007 року перед ПАТ «Універсал Банк» становить: за кредитом - 14 154, 79 дол. США, заборгованість по відсоткам - 2 635, 08 доларів США, заборгованості по пені - 69098 грн. 50 коп., яка на час розгляду справи залишається не погашеною (а.с. 155-158,182). Пунктом 1.2.1. договору іпотеки № 4047 від 07.06.2007 року укладеного між ВАТ»Банк Універсальний» та [PERSON] встановлено, що [PERSON] передає позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельна ділянка заг. площею 0,0652 га., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Чернігівською міською радою 17.05.2007 року на підставі договору купівлі - продажу. Пунктом 1.2.2. договору іпотеки № 4047 від 07.06.2007 року житловий будинок загальною площею 51,7 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки, зареєстрованої в Державному реєстрі правочинів № 1963490 від 14.03.2007 року. та зареєстрованої в Чернігівському МБТІ 21.03.2007 року, реєстраційний № 18070439, номер запису: 8767 в книзі № 68. Відповідно до п.4.1 Договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником кредитного договору та/або даного договору, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи(стаття 575 ЦК України) Відповідно до статті 1 ЗаконуУкраїни»Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов»язання нерухомим майном,що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку»в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав,встановлених статтею 12цього Закону. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Виходячи з правової позиції Верховного Суду України в справі с №6-1080 цс 15 від 03 лютого 2016 року, звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов»язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов»язанням одночасно із зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов»язанням,оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов»язанням відсутня. Тому посилання в апеляційній скарзі [PERSON] про фактичне подвоєння суми заборгованості , яка належить до виплати кредиторові є безпідставними Суд першої інстанції у зв'язку з відсутністю фактичного стягнення за відповідним рішенням суду про стягнення кредитної заборгованості, направленням позивачем письмових вимог відповідачу як поручителю про необхідність усунення порушення основного кредитного договору, на всі вказані ним адреси, щодо необхідності сплати простроченої заборгованості за вищевказаним кредитним договором(ас.176,178), враховуючи що здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав про звернення стягнення на передане [PERSON] майновим - поручителем, іпотеко держателю майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №06/2314/к-07. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №06/2314/к-07 на предмет іпотеки за договором іпотеки №4047 від 07.06.2007 року. При цьому колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі [PERSON] стосовно суттєвого заниження вартості іпотечного майна при зверненні стягнення. Так в матеріалах справи міститься висновок суб»єкта оціночної діяльності від 09 вересня 2015 року про вартість об'єкта оцінки, згідно якого визначено ринкову вартість домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0652 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд за зазначеною адресою у розмірі 686000 грн. (а.с.161). Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».Визначення судом першої інстанції початкової ціни предмету іпотеки для його подальшої реалізації у грошовому вираженні відповідає процедурі передбаченою частиною шостою статті 38 зазначеного Закону та правовим позиціям викладеним у постановах Верховного суду України від 07жовтня 2015 року №6-1935цс15 та від 21 жовтня 2015 року №6-1561цс15 . Проте правильно встановивши наявність підстав для задоволення позовних вимог Пат»Універсал Банк» щодо звернення стягнення на передане [PERSON] в іпотеку нерухоме майно, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення зазначив тільки загальний розмір вимог, не навівши розрахунок суми заборгованості за кредитним догвором, що суперечить положенням п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин,і за яким в обов»язковому порядку в резолютивній частині рішення має зазначатись:загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Оскільки виявлені порушення норм матеріального права не впливають на головний висновок суду першої інстанції про права та обов»язки сторін у справі, рішення суду в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором №06/2314/к-07 від 06.06.2007 року необхідно змінити , шляхом викладення абзацу 2 резолютивної частини зазначеного рішення в редакції яка відповідає п.42 зазначеної постанови Пленуму Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, із залишенням рішення без змін в іншій частині

Outcome: partial