Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідачки заборгованість по відсотках за кредитним договором від 16 травня 2006 року в сумі 26633 грн. 58 коп. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 16 травня 2006 року [PERSON] цього ж дня отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, зазначеного на ній. [PERSON] отримала картку №4149605902450147 зі строком дії до 30 квітня 2011 року. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості шляхом внесення коштів на карту або шляхом договірного списання, передбаченого п.п.4.6 Умов і правил надання банківських послуг. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит. Відповідач в порушення ст.ст.526, 527, 530 ЦК України належним чином не виконала умов договору. 11 листопада 2008 року Кролевецьким районним судом на підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк» від 13 жовтня 2008 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] 10412 грн. 46 коп. Указана сума заборгованості була розрахована банком за станом на 13 жовтня 2008 року. В подальшому оскільки відповідачка в повному обсязі не погасила заборгованості, з 13 жовтня 2008 року до 2 квітня 2013 року (дати погашення заборгованості, стягнутої за судовим наказом) їй були нараховані до сплати відсотки за користування кредитом в сумі 26633 грн. 58 коп. Сальдо простроченої заборгованості за кредитом утворилося з 31 грудня 2007 року і остаточно кредит вийшов на прострочку, тобто настав час сплати сальдо кредиту (сплинув строк виконання основного зобовязання) 30 березня 2012 року, а з 31 березня 2012 року почався перебіг позовної давності, який, за позицією позивача, закінчиться 31 березня 2015 року. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та заявила про застосування позовної давності. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У справі встановлено, що 16 травня 2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] уклали кредитний договір без номера на суму 10000 грн. (а.с.9-13). Згідно з умовами даного договору банк зобовязався надати [PERSON] кредит в указаній вище сумі, а позичальник - погасити кредит, сплатити відсотки та інші, передбачені договором платежі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення §1 гл.71 ЦК України щодо позики. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором, що вона сама не заперечувала, зазначивши, що сплачувала кошти частково не завжди в обумовленій сумі. У звязку з невиконанням кредитного договору належним чином та у повному обсязі банк продовжував нараховувати їй відсотки за користування кредитом, які підлягають стягненню з відповідачки. При цьому, визначаючи розмір заборгованості по відсотках, оцінюючі надані сторонами докази, суд враховує у т.ч. складений позивачем розрахунок заборгованості з даними щодо дат та сум нарахування відсотків та їх сплати [PERSON]; довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», де вказано строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; дані відносно виконання відповідачкою судового наказу від 11 листопада 2008 року та її усну заяву про застосування позовної давності. Як встановлено з матеріалів справи 11 листопада 2008 року Кролевецьким районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 16.05.2006 року в сумі 10412 грн. 46 коп. (а.с.5). За повідомленням відділу ДВС Кролевецького РУЮ та згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 25 лютого 2013 року стягнуті з [PERSON] за судовим наказом кошти було перераховано на рахунок стягувача за платіжним дорученням від 21 лютого 2013 року №429 (а.с.37, 38). Як вбачається з викладених у позові пояснень позивача, відсотки, які він просить стягнути з [PERSON], нараховано ним за період з 13 жовтня 2008 року (дати звернення із заявою про видачу судового наказу) до 2 квітня 2013 року (як стверджує позивач - дати надходження коштів на рахунок банку за судовим наказом). Частину перерахованих за судовим наказом коштів в сумі 949 грн. 18 коп. банк зарахував боржникові в рахунок погашення відсотків 2 квітня 2013 року, про що свідчить складений позивачем розрахунок (а.с.42-53). Однак грошові кошти в сумі 10412 грн. 46 коп., стягнуті з [PERSON] за судовим наказом, у т.ч. 949 грн. 18 коп., є виключно виконанням судового рішення, а тому не можуть розцінюватися як добровільне виконання кредитного зобовязання, зокрема і як чергове погашення відсотків за кредитом. Згідно з даними цього ж розрахунку останнє чергове добровільне внесення боржницею відсотків за кредитним договором було здійснене 9 липня 2009 року. І саме це погашення відсотків свідчить про визнання [PERSON] існуючого між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного зобовязання за станом на 9 липня 2009 року. Щодо заяви відповідачки про сплив позовної давності, суд керується положеннями статей 256-268 ЦК України. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено вище, сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, зокрема згідно з довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» строк внесення щомісячних платежів - 25 число місяця, наступного за звітним. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України). Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Враховуючи, що за умовами договору погашення кредитних щомісячних платежів повинно здійснюватись позичальником частинами до 25 числа місяця, наступного за звітним, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Таким чином, з урахуванням заяви відповідачки про застосування позовної давності, виходячи з викладених вище встановлених обставин, у т.ч. щодо строків погашення щомісячних платежів, та положень цивільного законодавства, розглядаючи заявлений позивачем період нарахування відсотків: з 13 жовтня 2008 року до 2 квітня 2013 року, суд дійшов наступного висновку: - за жовтень 2008 року сплата відсотків мала бути здійснена боржником до 25 листопада 2008 року (як це вбачається з довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна») + три роки передбаченої ст.257 ЦК України тривалості позовної давності, строк звернення до суду закінчився 25 листопада 2011 року. Далі: Місяць, за який мають бути сплачені % Час, до якого боржник повинен сплатити нараховані % Сплив позовної давності за листопад 2008 року до 25 грудня 2008 року 25 грудня 2011 року за грудень 2008 року до 25 січня 2009 року 25 січня 2012 року за січень 2009 року до 25 лютого 2009 року 25 лютого 2012 року за лютий 2009 року до 25 березня 2009 року 25 березня 2012 року за березень 2009 року до 25 квітня 2009 року 25 квітня 2012 року за квітень 2009 року до 25 травня 2009 року 25 травня 2012 року за травень 2009 року до 25 червня 2009 року 25 червня 2012 року за червень 2009 року до 25 липня 2009 року 25 липня 2012 року за липень 2009 року до 25 серпня 2009 року 25 серпня 2012 року за серпень 2009 року до 25 вересня 2009 року 25 вересня 2012 року за вересень 2009 року до 25 жовтня 2009 року 25 жовтня 2012 року за жовтень 2009 року до 25 листопада 2009 року 25 листопада 2012 року за листопад 2009 року до 25 грудня 2009 року 25 грудня 2012 року за грудень 2009 року до 25 січня 2010 року 25 січня 2013 року за січень 2010 року до 25 лютого 2010 року 25 лютого 2013 року за лютий 2010 року до 25 березня 2010 року 25 березня 2013 року за березень 2010 року до 25 квітня 2010 року 25 квітня 2013 року за квітень 2010 року до 25 травня 2010 року 25 травня 2013 року за травень 2010 року до 25 червня 2010 року 25 червня 2013 року за червень 2010 року до 25 липня 2010 року 25 липня 2013 року за липень 2010 року до 25 серпня 2010 року 25 серпня 2013 року за серпень 2010 року до 25 вересня 2010 року 25 вересня 2013 року за вересень 2010 року до 25 жовтня 2010 року 25 жовтня 2013 року за жовтень 2010 року до 25 листопада 2010 року 25 листопада 2013 року за листопад 2010 року до 25 грудня 2010 року 25 грудня 2013 року за грудень 2010 року до 25 січня 2011 року 25 січня 2014 року За січень 2011 року відсотки мали бути сплачені до 25 лютого 2011 року, позовна давність тут спливає 25 лютого 2014 року; оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 30 січня 2014 року, то його вимога про стягнення відсотків, починаючи з січня 2011 року, заявлена в межах позовної давності. Отже, згідно з наданим позивачем розрахунком з січня 2011 року до 29 березня 2013 року нараховано відсотки в сумі 18,87 грн. + 550,2 грн. + 551,84 грн. + 19,04 грн. + 590,88 грн. + 571,82 грн. + 19,06 грн. + 552,76 грн. + 19,06 грн. + 552,76 грн. + 38,12 грн. + 590,88 грн. + 533,7 грн. + 38,12 грн. + 533,7 грн. + 57,19 грн. + 571,82 грн. + 571,82 грн. + 19,06 грн. + 590,88 грн. + 533,7 грн. + 533,7 грн. + 19,06 грн. + 76,24 грн., що в цілому за вказаний період складає 14826 грн. 22 коп. заборгованості по відсотках за кредитним договором без номера від 16 травня 2006 року, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. В іншій частині вимог ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення відсотків за період з 13 жовтня 2008 року до грудня 2010 року включно на решту суми 11807 грн. 36 коп. із заявлених позивачем 26633 грн. 58 коп. необхідно відмовити у звязку зі спливом позовної давності тривалістю три роки. Щодо позиції позивача про сплив строку виконання основного зобовязання 30 березня 2012 року, початку перебігу позовної давності - з 31 березня 2012 року та закінчення - з 31 березня 2015 року, вона не обґрунтована і не доведена, а отже, не підлягає врахуванню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 148 грн. 27 коп. судового збору. Відповідно до ст.ст.256, 257, 260, 261, 267, 526, 549-551, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial