Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач 09 вересня 2016 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позивач у своєму позові посилалася на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 01 грудня 2006 року. Від сумісного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У своїй заяві від 28 грудня 2016 року позивач просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у заяві від 28 грудня 2016 року просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно. У запереченнях посилалась на те, що відповідач добровільно надав допомогу на утримання дітей, що підтверджується квитанціями. Крім того, відповідач придбав квартиру за договором купівлі-продажу від 25 червня 2010 року, яка була передана у власність: 2/3 частини [PERSON], 1/3 частина [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2006 року (а.с. 9). Від сумісного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Діти сторін [PERSON] та [PERSON] малолітні, знаходяться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] та [PERSON]. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей з дня подання позову, тобто з 09 вересня 2016 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial