Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач 10.12.2013 року звернувся до суду з позовом до Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи: державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області, відділ Держземагенства у Білгород-Дністровському районі Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який за життя склав заповіт на ім'я позивачки. Оскільки спадкодавець не встиг оформити належних документів на все своє майно, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частки житлового будинку [ADDRESS]. Окрім того, позивач зазначає, що її батьку фактично належала 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS], однак її батько [PERSON] не встиг оформити своє право власності внаслідок зайнятості та відсутності фінансової спроможності на виготовлення технічної документації. До того ж, її батько прийняв у спадок після [PERSON] земельні ділянки [NUMBER], масив № 3, [NUMBER], масив № 14, що розташовані на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 2,10 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Однак державний акт ним виготовлений не був. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] - ? частини житлового будинку [ADDRESS] Одеської області, яка складається в цілому з одного житлового будинку - літ. А, житловою площею 34,8 м2, загальною площею 100,9 м2 та споруд № 1-3, встановити факт прийняття спадщини [PERSON] на земельні ділянки під [NUMBER], масив № 3, під [NUMBER], масив № 14, що розташовані на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 2,10 га; визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] Одеської області, яка складається в цілому з одного житлового будинку - літ. А, житловою площею 34,8 м2, загальною площею 100,9 м2 та споруд № 1-3, на земельні ділянки під [NUMBER], масив № 3, під [NUMBER], масив № 14, що розташовані на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 2,10 га. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома( а.с.65) . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу у його відсутність (а.с. 75). Державний нотаріус Білгород-Дністрвоської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі (а.с.74). Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Білгород-Дністровському районі Одеської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.92). У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Удобненської сільської ради Білгород-Дністрвоського району Одеської області 07.12.2012 року.(а.с.46) У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] є донькою померлого [PERSON], яка після одруження із [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7,8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] за життя склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого воно не складалося б, все те, що йому буде належати на день його смерті і на що за законом він має право він заповідав [PERSON] (а.с.11) Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON], позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.45). На підставі заяви [PERSON] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вклади з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями(а.с.54) та на ? часток житлового будинку під [ADDRESS] (а.с.55). Позивачка у своєму позові стверджує, що її батьку [PERSON] дістались у спадок земельні ділянки під [NUMBER], масив № 3, під [NUMBER], масив № 14, які останній прийняв після смерті [PERSON]. У підтвердження вищевикладеного посилається на свідоцтво про право на спадщину за заповітом(а.с.12). Згідно наданих до матеріалів справи документів вбачається державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД№ 069793 на ім'я [PERSON], про те, що він є власником земельної ділянки [NUMBER], масив № 3, земельної ділянки [NUMBER], масив № 14, площею 2,10 у межах згідно з планом (а.с.14). Відповідно до положень ст. 126 Земельного Кодексу України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. За життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на земельні ділянки під [NUMBER], масив № 3, під [NUMBER], масив № 14, що розташовані на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 2,10 га., а також на ? частину житлового будинку під [ADDRESS]. І хоча у своєму позові, [PERSON] стверджує, що ? частину житлового будинку під [ADDRESS] також дісталася [PERSON] в спадок від [PERSON] на підставі заповіту та фактично належало останньому, жодною правовою підставою не підтверджено. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, на момент відкриття спадщини , до складу спадщини, входили усі права та обов'язки [PERSON] , які належали йому на день смерті. Визнання права власності це один із способів захисту права власності. За правилами ст.392ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наведена норма цивільного законодавства дає право саме власнику майна на захист, яке у нього вже є. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У сенсі розуміння до ч.2 ст.1299, ст. 331 ЦК України, зокрема право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, судом встановлено, що при житті спадкодавець [PERSON] не набув у встановленому законом порядку право власності на земельні ділянки під [NUMBER], масив № 3, під [NUMBER], масив № 14, що розташовані на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 2,10 га., а також на ? частину житлового будинку під [ADDRESS], а отже, зазначене майно не є спадковою масою і не спадкується за померлим, так як на день смерті право власності [PERSON] на майно не набув. За таких обставин, суд вважає, що підстав для визнання права власності на спадкове майно за позивачем немає, оскільки в судовому порядку за спадкоємцем може бути визнано тільки право на спадщину, після чого спадкоємець, який прийняв спадщину зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину та здійснити державну реєстрацію такого майна. З огляду на положення статті 1218 ЦК України, вищевказане майно не є спадковою масою і не входить до складу спадщини за померлим, а тому позовні вимоги щодо встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed