Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 16 липня 2013 року відповідач [PERSON] за договором № б/н отримав кредит в розмірі 1 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що така разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконував, у такого станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 38 320,92 грн., з яких 3 924,10 грн. заборгованість за кредитом; 28 797,63 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 298,19 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 801 грн. штраф (процентна складова), тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав позичальнику 3 924,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році та щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді, у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 5-31). Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такого станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 38 320,92 грн., з яких 3 924,10 грн. заборгованість за кредитом; 28 797,63 грн. заборгованість за процентами; 3 298,19 грн. заборгованість за комісією та 2 301 грн. заборгованість по судовим штрафам (а. с. 4). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно анкети-заяви від 16 липня 2013 року відповідач [PERSON] погодився з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Так, згідно п. 2.1.1.5.6. вказаного договору у випадку невиконання зобовязань за договором, клієнт зобовязаний на вимогу банка виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), виплати винагороди банку. У відповідності до п. 2.1.1.7.6 даного договору при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми боргу по кредитному ліміту з урахування нарахованих та прострочених процентів і комісій (а. с. 5-31). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, то зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за договором про надання банківських послуг від 16 липня 2013 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved