Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат, зазначивши, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 16.01.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Погодившись на всі умови та правила надання банківських послуг відповідач не додержувалася належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого її загальна заборгованість перед позивачем станом на 11.09.2017 року становить 15025,49 грн. В добровільному порядку відповідач борг не погашає, тому ПАТ КБ «ПраватБанк» просив стягнути дану заборгованість з відповідача та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена за місцем своєї реєстрації. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 16.01.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б\\н, відповідно до якого позивач взяла на себе зобов'язання надати відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8), а відповідач зобов'язувалася повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що являється Договором згідно ст.634 ЦК України. Згідно п. 2.1.1.5.5 кредитного Договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Договору - у випадку невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору, сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобов'язанням. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Однак, відповідач не додержувалася належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого її загальна заборгованість перед позивачем станом на 11.09.2017 року становить 15025,49 грн., яка складається з: - тіло кредиту - 3259,20 грн.; - нараховано відсотків за користування кредитом - 3437,06 грн.; - нараховано пені - 7137,54; - штрафи на загальну суму 1191,69 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.7). Відповідно до п.1.1.7.11 Договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий самий термін. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що строк дії Договору, укладеного 16.01.2012 року було продовжено, а отже, розрахунок заборгованості за кредитним договором, зроблений відповідачем станом на 11.09.2017 року, відповідає умовам Договору та закону. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Виходячи із наведеного, на підставі вивчених наявних у справі доказів, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, що понесені позивачем у розмірі 1600,00 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved