Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач 01.06.2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею - 0,7175 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623680400:03:000:0155, , що знаходиться на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №127401 від 09.12.2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] .. До кола спадкоємців першої черги ніхто не увійшов, оскільки [PERSON] був одинокий. До кола спадкоємців другої черги входить його мати, [PERSON] , проте вона відмовляється від прийняття спадщини. До кола спадкоємців п`ятої черги увійшов лише він. До складу спадкової маси увійшла земельна ділянка. Він проживав разом з спадкодавцем на момент його смерті та фактично успадкував вищевказану земельну ділянку. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, втрачено, неможливо реалізувати його право на спадкування через нотаріальну контору. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Новояричівської селищної ради Кам`янка-Бузького (Львівського) району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася та подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258, 1265 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.12.1963 року; копію свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 17.05.1957 року; копію свідоцтва про народження [PERSON] , № [NUMBER] від 09.05.1955 року; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2019 року; копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №127401 від09.12.2011 року; довідку Новояричівської селищної ради №664 від 28.12.2020 року; акт обстеження умов проживання Новояричівської селищної ради Борщовицького старостинського округу №663 від 28.12.2020 року; заяви відповідача та третьої особи про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст.82 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавці з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набули право власності на спадкове майно; те, що позивач являється єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом, який на час смерті спадкодавця проживав разом з ним у зв`язку з чим прийняв спадщину та претендує на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач та третя особа визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved