Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

ПАТ «СК «Український страховий стандарт» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування, яке виплачено за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.01.2011 р. в розмірі 14 813,87 гривень та витрат по сплаті судового збору у сумі 229,40 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що після ДТП, яка сталася 22.10.2011 р., [PERSON] у встановленому Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку звернувся та повідомив представника страхової компанії [PERSON] про подію. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, заслухавши пояснення відповідача та його представника, допитавши свідків, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 25.01.2011 р. між ПАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АА/2046208, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника пов»язану з експлуатацією автомобіля FORD, реєстраційний номер [NUMBER]. 22.10.2011 р. в м.Запоріжжя на вул..Вороніна відбулась ДТП, в якій мало місце зіткнення забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] з автомобілем RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.11.2011 р. [PERSON] визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У відповідності з 3,4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Подія, що сталась 22.10.2011 р. в м.Запоріжжя по вул..Вороніна за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком, відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 24.11.2011 р. ФОП [PERSON] на замовлення АТ «СК «АХА «Страхування» було проведено автотоварознавчу експертизу, згідно якої вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], становить 24 876,02 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована в ПАТ «СК «Український страховий стандарт», відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», 26.02.2012 р. позивачем було отримано претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу від АТ «СК «АХА Страхування» у розмірі 15 313,87 грн. Позивачем складено страховий акт № 107-392/12 ЦВ. На підставі вказаного акту та претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу від АТ «СК АХА Страхування», відповідно до норм ст.37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем платіжним дорученням № 1165 від 24.09.2012 р. перераховане страхове відшкодування в розмірі 14 813,87 грн. Відповідно до підпункту «г» п.38.1.1 ст.38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 цього Закону. В порушення вимоги, встановленої п.33.1.4 ст.33 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники ДТП зобов»язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох днів, письмового повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди, відповідач не повідомив страховика, з яким уклав договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що ПАТ «СК «Український страховий стандарт» отримало право регресної вимоги до [PERSON] в частині стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 14 813,87 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи відповідача та його представника були перевірені судом в процесі розгляду справи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] працював у нього водієм, в один із вихідних днів він дозволив відповідачу зійти з маршруту, оскільки останній повідомив йому про те, що сталась ДТП. Як зі співробітником страхової компанії «Український страховий стандарт» він спілкувався з [PERSON]. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що в момент ДТП, яке сталося восени приблизно два роки тому, вона перебувала в автомобілі разом з [PERSON]Саме вона за телефоном, який вказаний в полісі повідомила страхову компанію про ДТП, після чого були викликані співробітники ДАІ. Згідно п.33.1.4 ст.33 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники ДТП зобов»язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох днів, письмового повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Ч.2 ст.59 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів письмового повідомлення позивача про ДТП, що сталася 22.10.2011 р., а показання свідків не є належним доказом у даній справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, у зв»язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, суд вважає необхідним, у порядку ст..88 ЦПК України, стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved