Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивувало тим, що 26.10.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №85765а6е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб КІА Greed, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 14.06.2017 року об 11-15 год. в м. Запоріжжя, пр.Соборний, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КІА Greed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля - [PERSON] , та автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля [PERSON] . Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль КІА Greed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що був застрахований позивачем. Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] . ПДР України, про що було зроблено відповідну відмітку в Європротоколі. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2214213 від 21.06.2017 року, страхового акту «Пряме врегулювання» збитку № АХА2214204 від 21.06.2017 року та умов Договору страхування № 85765а6е від 26.10.2016, розмір страхового відшкодування склав 15 586,03 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення. Відповідно до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, склав 0,6229. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 8301,13 грн. було відшкодовано позивачем за ПрАТ СК «Арсенал Страхування» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АК/5429998, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА221214204 від 21.06.2017р. Не відшкодованими на дату подання позову залишилися 7 284,90 грн. (із розрахунку 15586,03 грн. - 8301,13 грн. = 7 284,90 грн.). На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 7284,90 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір у розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 10.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст.223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 26.10.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №85765а6е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб КІА Greed, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 14.06.2017 року об 11-15 год. в м. Запоріжжя, пр.Соборний, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КІА Greed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля - [PERSON] , та автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власник автомобіля [PERSON] . Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль КІА Greed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що був застрахований позивачем. Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] . ПДР України, про що було зроблено відповідну відмітку в Європротоколі. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2214213 від 21.06.2017 року, страхового акту «Пряме врегулювання» збитку № АХА2214204 від 21.06.2017 року та умов Договору страхування № 85765а6е від 26.10.2016, розмір страхового відшкодування склав 15 586,03 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення. Відповідно до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, склав 0,6229. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншоїр особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля КІА Greed, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.06.2017 року об 11:15 в м. Запоріжжя, пр..Соборний. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Skoda Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу № АК/5429998, що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АК/5429998). Полісом № АК/5429998 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 8301,13 грн. було відшкодовано позивачем за ПрАТ СК «Арсенал Страхування» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АК/5429998, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА221214204 від 21.06.2017р. Не відшкодованими на дату подання позову залишилися 7 284,90 грн. (із розрахунку 15586,03 грн. - 8301,13 грн. = 7 284,90 грн.). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи правої щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користі третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Зазначеної вище позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15. Відповідно до п. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: approved