Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором №ZPAARX00300068 від 16.11.2006р. про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, що укладався строком до 15.11.2007р. Згідно цього договору відповідачка отримала від банка кредит на суму 2908,84гр. у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідачкою умови кредитного договору не виконані, у зв'язку з чим, за нею утворилася заборгованість, яку представник позивача підтвердив в ході судового слідства, і станом на 13.02.2014р. сума заборгованості складає - 30834,07гр., що складається з: заборгованості по кредиту - 1197,29гр., заборгованості по процентам - 10227,85гр., пені - 17464,45гр., а також: суми штрафу /фіксована частина/ - 500гр. та процентної складової - 1444,48гр. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідачки, як позичальника, суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Відповідачка жодного разу в судові засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією за адресою, за якою вона зареєстрована, що підтверджується довідкою адресно-довідкового сектору ДМС України в Запорізькій області. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав: відповідно договору № ZPAARX00300068 від 16.11.2006р. про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», уклав з відповідачкою [PERSON] договір на надання їй грошових коштів в сумі 2908,84гр. у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, строком до 15.11.2007р. /а.с.5/. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачкою умови договору не виконувалися, тому, за нею утворилася заборгованість, яка станом на 13.02.2014р. сума заборгованості складає - 30834,07гр., що складається з: заборгованості по кредиту - 1197,29гр., заборгованості по процентам - 10227,85гр., пені - 17464,45гр., а також: суми штрафу /фіксована частина/ - 500гр. та процентної складової - 1444,48гр., що підтверджується розрахунком банка /а.с.4/. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Судом встановлено, що після укладення договору, відповідачка частково погашала заборгованість по тілу кредиту та процентам, а потім, за нею утворилася заборгованість перед банком, яку вона до теперішнього часу, в добровільному порядку не погашає. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та процентів, є законними, обгрунтованими та такими, що підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню. А що стосується нарахованої пені, то суд вважає її неправомірною, бо відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника, вказані в кредитному договорі, є несправедливими, тому, що, приводять до нарахування непропорційно великої суми компенсації /пені, або штрафних санкцій/. У зв'язку з чим, згідно до вимог ст.551 ЦК України, розмір пені може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших підстав, які мають істотне значення. Тому, вимоги позивача, в частині стягнення суми пені, повинні бути зменшені до -2000гр. Крім того, вимоги банку про стягнення з боржника штрафу в розмірі /фіксована частина/ - 500гр. та процентної складової /5% від суми заборгованості/ - 1444,48гр., як передбачено п.5.3 «Умов надання споживчого кредиту», не грунтуються на законі. Відповідно вимог ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Тобто, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Тому, заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідачки двох видів штрафу, нарахованих відповідно до п.5.3 «Умов надання споживчого кредиту», є безпідставним намаганням застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність за один і той же вид порушення договірного зобов'язання, що суперечить ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, відповідно до ст.215 ч.2 ЦК України, є нікчемною і не може бути застосована до відповідачки. Тому, заборгованість відповідачки перед банком повинна складати /1197,29гр. + 10227,85гр. + 2000гр./ - 13425,14гр. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню і судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні із позовом до суду: сума судового збору, але, у зв'язку із зменшенням суми стягнення за позовними вимогами, сума судового збору підлягає зменшенню, і складатиме - 243,60гр.

Outcome: approved