Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач 09.01.2020 року звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначила, що її батькові, [PERSON] , належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . [INFO] батько [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . На випадок своєї смерті померлий батько [PERSON] , вчинив заповіт, посвідчений Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області 12.02.1999 року, зареєстрований в реєстрі за №4, згідно якого вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями заповів їй. Окрім неї, спадкоємцем першої черги, є ще її рідна сестра [PERSON] , яка є відповідачем у справі, проте враховуючи те, що є наявний заповіт тільки на позивача, спадкування відбувається за заповітом, а тому її сестра не може спадкувати, так-як є спадкоємцем за законом. Їх матір і дружина батька - [PERSON] померла [INFO] . Вказує, що вона прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так-як, на момент смерті батька вона постійно проживала разом з ним та була і продовжує бути зареєстрованою в житловому будинку [ADDRESS] . Відповідач по справі, спадщини після смерті батька не прийняла, оскільки разом з ним на момент смерті не проживала, зареєстрована в спадковому будинку не була, заяви до нотаріальної контори на протязі шести місяців не подавала. Позивач звернулася із заявою до нотаріального контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] та оформлення спадкових прав в порядку спадкування за заповітом. Нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті батька [PERSON] №35/2019. Вказує, що нею також виготовлено технічний паспорт на спадковий житловий будинок, на підтвердження факту його реального існування та відсутності самочинного будівництва. Однак, нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , в силу того, що вона не пред`явила оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно , зокрема житловий будинок. Посилаючись на вищенаведене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] Судові витрати у справі залишити за нею. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити в повному об`ємі. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд установив таке. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахування того, що до суду надійшла заява від відповідача, у якій вона зазначає, що заявлений позов визнає повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст.534 Цивільного кодексу УРСР, що діяла на час виникнення спадкових правовідносин, а нині ст.ст.1217,1222, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповіт є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як вбачається із свідоцтва про смерть, виданого Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області 02.07.1999 року, актовий запис №35, [INFO] помер [PERSON] . Позивач та відповідач у справі є рідними доньками померлого [PERSON] , що вбачається із наявних в матеріалах справи їх свідоцтвах про народження. Судом встановлено, що померлому за життя належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідками №99 та №100, виданими Торчинською селищною радою 25.11.2019 року, викопіровкою з будівельного кварталу №28 від 04.12.1975 року, справою на індивідуальне будівництво по [ADDRESS] , в якій міститься: рішення виконавчого комітету Торчинської селищної ради депутатів трудящих Волинської області №5 від 18.03.1962 року, проект забудови земельної ділянки, акт про виділення меж земельної ділянки в натурі від 14.03.1962 року. Згідно заповіту, посвідченого Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області 12.02.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №4, [PERSON] заповів позивачу належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Таким чином, за наявності заповіту, спадкування має здійснюватися за заповітом, а відтак, позивач по справі є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом. Інші спадкоємці, які б мали право на спадкування за законом, є рідна сестра позивача - відповідач по справі. Пережилого з подружжя померлого [PERSON] немає, оскільки його дружина і матір позивача та відповідача - [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області 03.11.1995 року, актовий запис №62. Як вбачається із довідки №98/1.11.2/19, виданої Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області від 25.11.2019 року, а також записами з будинкової книги, на момент смерті [PERSON] , позивач постійно проживала разом з ним та була і продовжує бути зареєстрованою в житловому будинку [ADDRESS] . В силу ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, а нині ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майно. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто в установленому законом порядку. На підставі заяви позивача нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті батька [PERSON] №35/2019, що стверджується копією витягу у Спадковому реєстрі від 28.11.2019 року. Факт наявності в натурі спадкового будинку без самочинного будівництва стверджується технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленим КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 09.12.2019 року. За наслідками розгляду документів, поданих позивачем, нотаріус видав позивачу постанову №258/02-31 від 23.12.2019 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на вказаний вище спадковий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та роз`яснив, що оформити спадкові права можливо лише в судовому порядку, пред`явивши відповідний позов про визнання права власності на спадкове майно. Відсутність реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] , підтверджується довідкою, виданою комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 09.12.2019 року. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON] , яка, в установленому законом порядку, прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, а тому слід визнати за нею право власності на спадкове майно на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved