Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач 03.05.2018 звернулася до суду з позовною заявою та просила розірвати шлюб укладений з відповідачем у справі, зареєстрований 17.02.1989 Покровським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 119, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що вона з відповідачем шлюбних стосунків не підтримує, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин є застосування щодо неї чоловіком фізичного насильства. Стверджувала, що їх шлюб розпався остаточно, відновлювати стосунки вона наміру не має, збереження шлюбу вважає неможливим. Майновий спір між сторонами відсутній, але відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в позасудовому порядку, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала заяву\~ про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити позов (а.с.16). Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с.15,20). Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.1989 Покровським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 119 (а.с.8). Зі свідоцтва про одруження серії І-КИ № 417006 від 17.02.1989 вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище «Дятлева» на «Бойченко» (а.с.4). Неповнолітніх дітей подружжя не має, про що вказувала у позові позивач. Відповідач до суду не зявилася та доказів протилежного суду не надав. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що причиною розірвання шлюбу є застосування чоловіком щодо неї фізичного насильства, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач до суду повторно не зявився та свою думку щодо розірвання шлюбу не висловив. Майновий спір між сторонами відсутній, про що вказала у позові позивач, а відповідач доказів протилежного суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд,\~аналізуючи вищевикладене,\~приймаючи до\~уваги те,\~що шлюб\~між подружжям\~існує лише\~формально,\~сторони проживають\~окремо,\~шлюбні відносини\~та ведення\~спільного господарства\~між ними\~припинено,\~зберегти їх\~сім'ю\~на майбутнє\~неможливо,\~а подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~буде суперечити\~інтересам позивача,\~вважає за\~необхідне шлюб,\~зареєстрований 17.02.1989\~Покровським районним\~у місті\~[PERSON]\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Дніпропетровській\~області,\~актовий запис\~№ 119,\~-\~розірвати,\~після розірвання\~шлюбу відповідачу\~залишити прізвище\~«Бойченко»,\~яке вона\~змінила після\~реєстрації шлюбу. Крім того, згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с.1).

Outcome: approved