overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач 06.08.2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 20.10.2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, внаслідок чого ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. У 2008 році шлюбне життя з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Майнового спору немає, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з відповідачем. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 20.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.11.2018 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті . У судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем фактичного проживання та за місцем реєстрації (а.с. 11). До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 24.04.2019 року о 09-00 год., як не вручений у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с. 26). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони 20.10.2005 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 11 (а.с. 4). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, внаслідок чого ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. У 2008 році шлюбне життя сторін припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Майнового спору немає, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з відповідачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач 06.08.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 23.11.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають вже повнолітнього сина. Шлюбне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. З березня 2017 року вони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство, сім'ї фактично не існує. Вона не має наміру відновлювати сімейні відносини, майнового спору на даний час немає. На підставі викладеного, просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с. 9). До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 12.12.2018 року о 08-30 год., як не вручений у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 18). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.11.1996 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 759 (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають вже повнолітнього сина. В обґрунтування позову позивач зазначила, що шлюбне життя не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. З березня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство, сім'ї фактично не існує. Позивач не має наміру відновлювати сімейні відносини, майнового спору на даний час немає. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач 06.08.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони як [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.11.08 р.. За час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою; сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають на даний час спільно з відповідачем. 12.03.11 р. він [PERSON] - змінив прізвище та ім`я і на даний час є [PERSON] 12.03.11 р. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, поступово вони втратили взаєморозуміння, протязі біля 3 х р. подружнього життя не підтримують та спільного господарства не ведуть, хоча проживають у одному й тому ж будинку. Шлюб існує формально. Вважає, що примирення сторін неможливе. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 02.09.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві надіслано судом у встановленому законом порядку. За станом на 02.10.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, мають двох спільних неповнолітніх дітей сторін, однак, позивач не бажає збереження свого шлюбу та категорично заперечує можливість примирення сторін, а відповідач проти позову не заперечила засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21.11.08 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони як [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Ковеля Волинської області, та [PERSON] уклали між собою шлюб 21.11.08 р., актовий запис № 561. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, виданого 12.03.11 р. відділом драцс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Ковеля Волинської області, змінив своє прізвище та ім`я на [PERSON] . Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач 06.08.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 26.10.18 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось. Відповідач зневажливо до неї ставився, застосовував домашнє насильство, на краще свою поведінку не змінив попри її сподівання. Врешті вона залишила чоловіка. Сторони спільно не проживають з вини відповідача. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 10.08.20 р. позовну заяву було залишено без руху. 21.08.20 р. (вчасно) позивач усунула недоліки позовної заяви. Провадження у справі відкрито 22.09.20 р.. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 01.10.20 р.. 09.10.20 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позов визнає і не має наміру на збереження цього шлюбу. Однак зазначає, що шлюб розпався з вини позивача; що сторони спільно не проживають з початку серпня цього року, коли позивач без пояснень перебралась проживати до іншого чоловіка. Він же належно поводив себе у сімейних стосунках та домашнього насильства щодо позивача не вчиняв. Примирення сторін вважає неможливим. Копію відзиву на позовну заяву з копіями доданих до нього документів позивач отримала під розпис 12.10.20 р.. За станом на 20.10.20 р. позивач відповіді на відзив на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають спільну неповнолітню дитину, але обопільно не бажають збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви і зміст відзиву на позовну заяву, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 26.10.18 р. Ковельським МВ ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 26.10.18 р., актовий запис № 484. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного вище шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач 06.09.19 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 16.11.07 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей - син [PERSON] , 10 [INFO] . н., дочка [PERSON] , 13 [INFO] . н.. Спільне життя сторін не склалось, так як їх переконання з ряду питань життя не співпадають. На протязі останнього року між сторонами виникають часті скандали. Сторони біля 2 х міс. спільно не проживають. Шлюб існує формально. Він має намір на розірвання шлюбу і не вбачає можливостей до примирення. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 27.09.19 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 07.10.19 р.. За станом на 29.10.19 р. відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, зазначає, що наміру на збереження шлюбу не має та просить не надавати строку для можливого примирення сторін. Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов визнає та просить не надавати строку для можливого примирення сторін. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін відповідно до положень ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечила, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 16.11. 17 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 16.11.07 р., актовий запис № 705. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін на даний час є вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач 06.09.2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння з питань подружнього життя, внаслідок чого відповідач влаштовував скандали, в тому числі в присутності дитини, що призвело до втрати почуттів поваги та кохання. Близько двох років вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повністю, дитину просила залишити при ній. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку, у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06.09.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим\~ записом № 566, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Зважаючи на те, що збереження сімї можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач 06.09.2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в частці від доходу відповідача, у розмірі 1/3 від всіх доходів відповідача на протязі трьох років, щомісячно починаючи з дня розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги уточнила та в остаточному варіанті просила розірвати зареєстрований шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач 06.09.2017 р. звернувся до суду з позовом в якому вказала, що вона з 16.11.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просив суд розірвати їх шлюб. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилися, надали суду заяви, з підтриманням та визнанням позовних вимог та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №194449, виданого 16.11.2002 року виконкомом Курахівської селищної ради, сторони перебувають з 16.11.2002 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 30. Подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №428748, виданого 24.12.2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Селидове, та копією свідоцтва про народження І-НО №159696, виданого 25.01.2008 року виконкомом Курахівської селищної ради. Враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, та судом встановлено, що шлюбні відносини припинилися та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач 06.09.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), посилаючись на такі обставини. Він з 14.03.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що кожен з них має різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до виникнення між ними сварок з побутових питань. Шлюбні відносини між ними припинені з 14.05.2017 року, вони з відповідачем проживають окремо. Почуття любові ними втрачено. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з відповідачем. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, вказав що майнового спору немає (а.с.11). Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з 14.05.2017 року, вони проживають окремо. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Бакшеєва. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 14.03.2015 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 14.05.2017 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, часті сварки з різних побутових питань. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Почуття любові сторонами втрачено. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач 06.09.2018 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що вона 26 квітня 2014 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 61. Даний шлюб 28.03.2018 р. було розірвано, що підтверджується рішенням Київського районного суду м, Полтави , справа № 552/1103/18. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей- Руппель [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 30% зі всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. 07.09.2018р. судом відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач прохала позов задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 61. Рішенням Київського районного суду м, Полтави від 28.03.2018 року, справа № 552/1103/18, шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей- Руппель [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в розмірі 30% зі всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову-06.09.2018 р. і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved