overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач 06 червня 2016 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 06.07.2013 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від спільного шлюбу народився син [PERSON]. Відповідач матеріального забезпечення не надає. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, про причини не явки суду не повідомив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.07.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку 06.07.2013. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 13.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, де батьками зазначені[PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач 06 червня 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 12 серпня 2014 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя відсутне взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Судом було роз'ясненно відповідачу наслідки визнання позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2009 року /а.с.4/, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя відсутне взаєморозуміння Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з 12 серпня 2014 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач 07.02.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказує, що шлюб з ним зареєстрували 14 липня 2012 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 400. Дошлюбне прізвище позивача - «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON]. З 17 грудня 2913 року шлюбні відносини між ними припинені, оскільки вони не находили взаєморозуміння по різним питанням їх життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх розпалась остаточно, і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна немає. Просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Відповідач в суд не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд згідно ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2012 року, який зареєстрували у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 400. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінилось на «[PERSON]». Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з 17 грудня 2013 року з тієї причини, що в період сумісного проживання у шлюбі вони не находили взаєморозуміння по різним питанням сімейного життя, у зв'язку з чим втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх розпалась остаточно, і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна між сторонами немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачки залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач 07.02.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказала, що з відповідачем з 18 червня 2010 року перебувала у шлюбі, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горліського міського управління юстиції Донецької області. Від спільного з відповідачем життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між нею та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться з вересня 2012 року. Як зазначено позивачем, дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину, оскільки він працездатний, непрацездатних членів родини не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісяця аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу без неї, про що надала суду заяву, в якій також зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності, суду від відповідача не надходило, у зв'язку з чим, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. 18 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], укладений шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горліського міського управління юстиції Донецької області, про що складено відповідний актовий запис №295, що в свою чергу підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 12.11.2010 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актова запис №978 від 12.11.2010 року, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Дитина проживає із позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїм дітям. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, та приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач 07.02.2017 р. звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 14.09.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені строки позичальник не повернув кредит, у звязку з чим, сума боргу станом на 31.12.2016 року\~ склала\~ 13858,37 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість на свою користь та стягнути судові витрати в розмірі 1600 грн.. В судове засідання представник позивача повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. З наявної в матеріалах справи відповіді виконувача обовязків старости села Осівці Брусилівського району Житомирської області [PERSON] від 23.02.2017 року, вбачається, що згідно запису по господарської книги № 3 на 2011-2015 роки відповідач [PERSON] помер 05.01.2014 року, тобто, за три роки до звернення з позовом (а.с.44). Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач 07.02.2018 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 11.02.2012 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого більше двох років вони проживають окремо, втратили почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою та залишиться проживати із нею. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб . В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав, а відповідачка позов визнала. ( а. с. 49, 50 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.02.2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 70 ( а. с. 4 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого близько двох років вони втратили почуття поваги та любові один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] ( а. с. 5 ), яка проживає з відповідачкою та залишиться проживати із нею. Наданий судом строк для примирення не дав позитивних результатів. Спорів про майно та місце проживання дітей не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дітей, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач 07.03.2014 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 08.10.2005 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося,так як вона веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, дома не живе, про доньку не піклується, не бере участі в її вихованні та забезпеченні, і всі його зусилля направленні на відновлення сімейних стосунків ні до чого не привели, шлюбні відносини між ними припинені, в зв'язку з чим подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судові засідання не з'являлася і від неї не надходило заяв про розгляд справи за її відсутності, хоча належним чином вона була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про отримання нею повісток. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 08.10.2007 року (а.с.5). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач 07.03.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Ухвалою Приморського районного суду міста [PERSON] від 15.03.2018 року позов залишено без руху та надано час для усунення недоліків позовної заяви. 12.04.2018 року позивач, в особі представника [PERSON], подав через канцелярію Приморського районного суду м. Одеси заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 24.04.2018 року Приморським районним судом міста [PERSON] було відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 21.05.2018 року. 16.05.2018 року до канцелярії Приморського районного суду міста [PERSON] надійшов лист від відповідача [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до якого, зацікавлена особа заперечень щодо позовних вимог не має та просить розглянути справу № 522/3975/18 за відсутності представника [PERSON] міського відділу ДРАЦС. 21.05.2018 року від представника позивача через канцелярію Приморського районного суду міста [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, одночасно відповідачем [PERSON] було подано заяву, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом [PERSON] МНО [PERSON], про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідачі позов визнали, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомлених відповідачів, на підставі наявних у суду матеріалів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач 07.04.2014 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 29.05.2010 року у Рудківській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №01. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що у сторін спільне життя не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Після надання подружжю строку для примирення, до судового засідання, від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, а відповідач позов визнала. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 29.05.2010 року у Рудківській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №01, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії « [NUMBER]. Повторне свідоцтво про народження серії « [NUMBER] свідчить, що у сторін за час шлюбу народилось дочка - [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач 07.04.2014 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 18.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит у розмірі 26 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 35% річних на рік, строком дії до 18.05.2013 року. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводила, таким чином станом на 27.03.2014 року створилась заборгованість в сумі 27 070,26 грн. них: - 25 949,04 грн. заборгованість за кредитом; - 1121,22 грн. заборгованість за нарахованими доходами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, від відповідача не надійшло повідомлення про причини його неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530,651 ЦК України. Судом встановлено, що 18.05.2013 році між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит в розмірі 26 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 35% річних на рік, строком дії до 18.05.2013 року. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином станом на 27.03.2014 року створилась заборгованість в сумі 27 070,26 грн. них: - 25 949,04 грн. заборгованість за кредитом; - 1121,22 грн. заборгованість за нарахованими доходами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконала свої зобов'язання і станом на 27.03.2014 року створилась заборгованість в сумі 27 070,26 грн. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. В ст.ст. 1054, 1050 ЦК України зазначено, що наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved