Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач 07.02.2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, розташоване по вул. Квіткова, 16, с. Ямпіль, Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2018 року помер її батько, [PERSON], який своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово. До складу спадкової маси після смерті якого увійшло право власності на вказане вище будинковолодіння. Позивач до дня смерті батька проживала та була зареєстрована разом з ним у с. Ямпіль по вул. Квіткова,16, Пустомитівського району Львівської області, тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від такої. ЇЇ мати - [PERSON] від прийняття спадщини після смерті чоловіка відмовилася, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Проте незважаючи на те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно видані на імя спадкодавця. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Мурованської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~за змістом ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про смерть серії І-СГ № 508417 від 18.06.2018 року; свідоцтво про народження серії І-СГ № 372238 від 04.05.1974 року; свідоцтво про одруження серії II-ЯК № 0189352 від 03.05.1967 року; довідки Ямпільського старостинського округу Мурованської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області № 289/02-17 від 12.07.2018 року та № 79/02-17 від 21.06.2018 року; копію технічного паспорта на житловий будинок № 16 по вул. Квіткова в с. Ямпіль, Пустомитівського району Львівської області; матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 153/2018 року, яка заведена приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] 27.08.2018 року; постанову приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] від 04.01.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії; клопотання представника відповідача, про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання відповідачем обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті такого; те, що позивач являється єдиними спадкоємцями за законом першої черги, яка прийняли спадщину та претендує на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved