Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 28.12.2012 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідачка в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 43\~716,70 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 28.12.2012 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та плюс 5% від суми позову. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 43\~716,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1990,27 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 35\~290,59 грн., заборгованість за пенею та комісією 3877,90 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2057,94 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 43\~716,70 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надала, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved