overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Подружжя з 12.10.2002 р. знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 22.03.2004р. народження. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що з листопада 2003 р. не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, примирення неможливе. Також позивачка просить залишити мешкати дитину з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, оскільки він добровільно матеріальної допомоги не здійснює, хоча є працездатним та має таку можливість. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має підґрунтя та підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони з 12.10.2002 р. знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 22.03.2004р. народження. З листопада 2003 р. сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, відповідач матеріальної допомоги на дитину не здійснює, хоча є працездатним та має таку можливість. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя протиречить інтересам позивачки. У сторін немає спору про визначення місця мешкання дитини, тому суд вважає можливим залишити неповнолітнього мешкати з позивачкою. Крім того згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не здійснює матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, є працездатним. Суд стягує з відповідача аліменти в відсотковому відношенні від його доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Подружжя з 14 січня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину- дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що причиною розпаду їх сім'ї є різні погляди на життя, сварки, взаємні образи, зловживання відповідачем спиртними напоями. Сторони спільно не проживають з березня місяця 2015 року, сімейні відносини між ними припинені. У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримала. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №050386. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину- дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне подружнє життя стало неможливим і юридичне збереження сім`ї недоцільне, так як це б суперечило інтересам кожного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Подружжя з 20.09.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що причиною розпаду їх сім'ї є погіршення відносин між подружжям, аморальна поведінка відповідача, постійні сварки з його ініціативи, які негативно впливають на психічний стан дітей, внаслідок чого спільне життя і подальше збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Через вказані обставини сторони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Таким чином, їхній шлюб зберіг лише свою юридичну форму, але фактично не існує. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також визначити місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] разом з батьком, що буде відповідати інтересам дитини та сприяти її належному моральному та матеріальному забезпеченню. У судове засідання позивачка не з`явилась, але надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. У своїй заяві позивачка також відмовилась від позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримала. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позов визнав. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне подружнє життя стало неможливим і юридичне збереження сім`ї недоцільне, так як це б суперечило інтересам кожного із подружжя та інтересам їхніх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Подружжя з 23.04.1999 р. знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що з липня 2007 р. не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, примирення неможливе. Крім того, позивачка просить залишити мешкати дитини з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 7 00 грн. щомісячно з усіх видів доходів відповідача до повноліття дитини, оскільки він добровільно матеріальної допомоги не здійснює, хоча є працездатним та має таку можливість. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден на розірвання шлюбу та залишення дитини з позивачкою, однак у звязку з відсутністю постійної роботи може сплачувати аліменти лише у розмірі 300 грн. на місяць. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволеним частково. Як встановлено в судовому засіданні сторони з 23.04.1999 р. знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З липня 2007 р. сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо на примирення не згодні. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя протиречить інтересам позивачки. Дитини за взаємною згодою сторін мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не здійснює, хоча є працездатним та має таку можливість. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму га мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 p. N1646-VI, прожитковий мінімум на день розгляду справи для дітей віком від б до 18 років становить 901 гривня. Виходячи з принципів розумності та справедливості та з того, що батьки перед дітьми мають як рівні права, так і рівні обов'язки, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 грн., що обумовлює отримання дитиною іншої частини аліментів від матері. Оскільки [PERSON] на цей час не працює, розмір аліментів, який просила стягнути позивачка, буде ставити відповідача у тяжке матеріальне становище. На підставі п.1 ч.І ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Подружжя з 23.08.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що причиною розпаду їх сім'ї є сімейні негаразди. Чоловік зневажає її, грубо до неї ставиться, зловживає спиртними напоями. За таких обставин позивачка вважає неможливим подальше проживання в шлюбі з відповідачем та просить його розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримала, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.08.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, тому їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне подружнє життя стало неможливим і юридичне збереження сім`ї недоцільне, так як це б суперечило інтересам кожного із подружжя та їх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Подружжя звернулось до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. До початку судового засідання подружжя [PERSON] звернулось до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність, при цьому вимоги заяви підтримують, просять їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, понад 5 років вони проживають окремо, тривалий час вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважають, що сім'я подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що спільна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 та ч.3, ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 15.03.2003 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №213 (а.с.4). Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). 24.10.2013 року сторони уклали нотаріальний договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місце проживання їх спільної дитини, який задовольнити бажання та прагнення сторін (а.с.3). Крім того, як встановлено судом спільне життя у сторін не склалось, понад 5 років вони проживають окремо, тривалий час вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому суд приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Подружжя знаходиться в зареєстрованому шлюбі|шлюбі| з 29.04.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. До суду звернувся позивач, просить|прохає| розірвати шлюб|шлюб| з|із| відповідачкою, посилаючись на те, що причиною розпаду сім'ї є відмінність характерів, з 2012 року не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Сторони просять справу розглянути у їх відсутність, позивач підтримує позов, а відповідачка згодна з ним, на примирення сторони не згодні (а.с. 16-17) Дослідивши матеріали справи|речі|, суд вважає|гадає|, що вимоги позову підлягають задоволенню, з наступних підстав. Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу|шлюбу| між подружжям, суд виходить з того, що рішення позивача |позовниці,позивачки| і згода з ним відповідача відповідає їх дійсній волі, і що після|потім| розірвання шлюбу|шлюбу| особисті|особові| і майнові права подружжя|дитяти| а також їх дитини не будуть порушені. Подальше|дальше| сумісне|спільне| життя подружжя і збереження|зберігання| шлюбу|шлюбу| суперечить|перечить| інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення|прийняття,приймання| судом заходів для їх примирення суперечитиме|перечитиме| моральним принципам суспільства|товариства|. Судові витрати, на прохання позивача, віднести за його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2011 року, виконкомом Їжівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис № 29. Від шлюбу дітей немає. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки спільне життя не склалося, шлюб суперечить їм правам та інтересам, у подружжя різні погляди на сім'ю. Протягом тривалого часу подружжя разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов визнала. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 12 серпня 2011 року, зареєстрованому виконкомом Їжівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис № 29. Від шлюбу дітей немає. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивач настоює на розлученні, а відповідачка позов визнала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2001 року, виконкомом Старожадівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис № 14. Від шлюбу народилося двоє дітей, син [PERSON] [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки спільне життя не склалося, шлюб суперечить їм правам та інтересам, у подружжя різні погляди на сім'ю. Протягом тривалого часу [PERSON] вчиняє в сімї сварки та скандали на очах у дітей, їх шлюб носить формальний характер. Позивач [PERSON], в судовому засіданні, позов підтримала, просила дітей залишити на її вихованні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 27 серпня 2001 року, у виконкомі Старожадівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис № 14. Від шлюбу народилося двоє дітей, син [PERSON] [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивачка настоює на розлученні, а відповідач позов визнав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Подружжя Калюжних уклали шлюб, який 10 січня 1981 року зареєстрували у Носівському районному відділі ЗАГС Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис за № 2. Від шлюбу сторони мають дорослих дітей. 19 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя не склалося з вини відповідача, останні роки між ними зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, стали виникати сварки. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач постійно безпідставно ревнує її, зловжиає алкогольними напоями. Примирення не відбулося. Вони не спілкуються, зароблені кошти витрачають кожен на власний розсуд. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати, пояснив, що примирення не відбулося. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивач просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Подружжя Колеснікових уклали шлюб, який 21 жовтня 2017 року зареєстрували у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що було зроблено актовий запис за № 79. Від шлюбу сторони дітей не мають. 28 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, через різні погляди на життя та обов`язки. На ґрунті цього між сторонами відбувалися сварки, які призвели до того, що вони (сторони) стали зовсім чужими людьми. З вересня 2018 року подружні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила змінити їй прізвище на дошлюбне.\~ Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 1; 15). Ураховуючи те, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved