Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач 01 липня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої непрацездатної дитини-інваліда. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його, позивача, батьками є [PERSON] і [PERSON], які перебували у шлюбі, а в 2005 році шлюб між ними був розірваний. З 2005 року він, позивач, разом з матірю і молодшою сестрою проживає від батька окремо. [PERSON] сплачував аліменти на його, позивача, утримання до виповнення йому 18 років, на даний час у звязку з досягненням йому, [PERSON], повноліття аліменти не стягуються з його батька. Оскільки він, позивач, є інвалідом другої групи з дитинства як такий, з посиланням на ст.198 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) просив постановити судове рішення, яким стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на своє утримання на час інвалідності щомісячно по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходів) відповідача у справі. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність за присутності його представника адвоката [PERSON] Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.15,25). У судове засідання належним чином повідомлений про явку до суду відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Просить справу розглянути в його відсутність (а.с.16-17). У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.18-21), підтримав позовні вимоги [PERSON] і просив їх задовольнити з зазначених у позові підстав. При цьому суду пояснив, що позивач отримує невелику пенсію як інвалід дитинства, проте вся вона йде на медичне обстеження і періодичне медичне лікування, а також на придбання медичних препаратів. Мати позивача працює медсестрою у Пологівській ЦРЛ, виховує ще меншу дочку, тому доходу сімї не вистачає на саме необхідне, в першу чергу щодо підтримання здоровя позивача у справі. Суд, вислухав у судовому засіданні представника позивача, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що батьками позивача є [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). [PERSON] проживає окремо від свого сина [PERSON] (а.с.17). З ксерокопій посвідчення, виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії, довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, висновку КЕЕГ від 06 березня 2015 року, виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 12 березня 2015 року судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом дитинства другої групи як такий, що страждає на неврологічне захворювання: симптоматична епілепсія з частими приступами, 28 квітня 2015 року МСЕКом інвалідність встановлена до 01 травня 2017 року, ця дата є датою чергового переогляду (а.с.5-7;9-10). З довідки на а.с.8 судом встановлено, що позивач проживає разом зі своєю матірю і молодшою сестрою. З пояснень представника позивача в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач працює механізатором у ТОВ «Романцови і Ко». На пропозицію суду надати заперечення (а.с.14) відповідач таких заперечень на надав, своєю письмовою заявою позов визнав. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Згідно ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» непрацездатні особи це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 01 липня 2015 року, аліментів на утримання непрацездатного сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до часу встановлення інвалідності, оскільки під час розгляду справи судом не встановлено, що відповідач не має можливості надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved