Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору від 28.10.2010 року відповідач отримала кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За час користування платіжною карткою відповідач не належним чином виконувала свої зобов'язання за договором, станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість в сумі 24 805,74 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник відповідача в суді позов визнала частково, просить застосувати строк позовної давності, врахувати сімейний та матеріальний стан відповідача. Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 28 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 300,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 28 жовтня 2010 року відповідач власноручно склала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання кредитної картки. Із цієї анкети-заяви слідує, що відповідач надала згоду на те, що заява позичальника, разом з запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між позичальником і банком договір про надання банківських послуг. У заяві також зазначено, що відповідач зобов'язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг,про що свідчить її підпис в заяві. Строк дії кредитного ліміту відповідав строку дії картки. З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідач 19.12.2012 року отримала платіжну картку № [NUMBER] з терміном дії до 08/16 та ПІН код. З 19.12.2012 р. старт карткового рахунку. Пізніше 12.03.2014 року відповідач отримала платіжну картку № [NUMBER] з терміном дії 10/17. 19.12.2012 р. відповідачу встановлений кредитний ліміт в сумі 300 грн., який не змінювався. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За правилом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента. Відповідач зобов'язався на підставі п.2.1.1.5.5. погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, п передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7, а у разі невиконання зобов'язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Правил сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів є борговим зобов'язанням. Відповідно до п.2.1.1.3.3 договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також в вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, в при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п.2.1.1.12.9 Умов та правил, списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку (у тому числі з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу. Пунктом 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку незгоди зі зміною правил та тарифів банку, позичальник зобов'язується звернутися в банк для розірвання цього договору і погасити виниклу перед банком заборгованість. За пунктом 2.1.1.12.9 Умов та Правил, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому цим договором більше ніж 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] користувалася кредитною картою № [NUMBER], що підтверджується випискою по картці/рахунку, і відповідач поповнювала картковий рахунок 25.01.2013 р. - 50 грн., 25.02.2013 р. - 50 грн., 11.03.2013 р. - 300 грн., 30.04.2013 р. - 330 грн., 24.05.2013 р. - 500 грн., 29.05.2013 р. - 305 грн., 31.05.2013 р. - 150 грн., 03.06.2013 р. - 300 грн., 07.06.2013 р. - 100 грн., 24.06.2013 р. - 400 грн., 27.06.2013 р. - 4300 грн., 16.07.2013 р. - 100 грн., 25.07.2013 р. - 50 грн., 05.08.2013 р. - 150 грн., 12.08.2013 р. - 100 грн., 17.08.2013 р. - 150 грн., 19.08.2013 р. - 1400 грн., 20.08.2013 р. - 300 грн., 16.09.2013 р. - 200 грн., 27.09.2013 р. - 500 грн., 07.10.2013 р. - 100 грн., 05.11.2013 р. - 350 грн., 29.11.2013 р. - 300 грн. Згідно розрахунку банку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 28.10.2010 року станом на 31.08.2017 року становить 24 805,74 грн з них: 288,08грн. заборгованість за кредитом, 18 960,24 грн. - за відсотками за користування кредитом, 3900 грн. - заборгованість за комісією та пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1157,42грн. - штраф (процентна складова). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month). У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Як вбачається із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок № [NUMBER] від 19.12.2012) строк дії кредитної картки до 08/16 року, тому строк погашення кредиту по договору №б/н від 28.10.2010 року в повному обсязі наступив 31.08.2016 року, а з позовом банк звернувся до суду 12.10.2017 року. Згідно виписки по картці/рахунку № [NUMBER] відповідач 29.11.2013 року останній раз поповнила картковий рахунок на суму 300 грн. Наступну сплату щомісячного платежу за умовами кредитування відповідач повинен був здійснити до 25 числа грудня місяця 2013 року. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на день закінчення строку дії картки 31.08.2016р. відповідач кредит не погасила. Отже, в межі строку позовної давності, який розпочався з 31.08.2016 р., входить період з 31.08.2016 р. та по 31.08.2019 р. Оскільки з позовом до суду позивач звернувся 12.10.2017 р., перервавши строк позовної давності, то в межі позовної давності за вимогами про повернення кредиту та стягнення нарахованих відсотків вкладається період з 12.10.2014 р. по день нарахування заборгованості банком 31.08.2017 р. В такому разі тіло кредиту підлягає поверненню в повному обсягу у сумі 288,08 грн. З загальної суми відсотків станом на 31.08.2016 р. слід відрахувати нараховану суму відсотків станом на 12.10.2014 р., тому до стягнення визначена сума: 18960,24 - 241,65 = 18 718,59 грн. У складі заборгованості нарахована сума 3900 грн., яка зазначена як сума пені та комісії. Але у наданій довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не мається комісії за супроводження кредиту, але передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Тому до суми пені у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України належить застосувати спеціальний строк позовної давності в 1 рік, а в межі позовної давності буде вкладатись період з 12.10.2015 р. по 31.08.2016 р. (по день нарахування заборгованості). Із загального розмір заборгованості, нарахованої банком станом на 31.08.2016 р. слід відрахувати нараховану пеню станом на 12.10.2015 р., тому до стягнення визначена сума: 3900 - 2900 = 1000 грн. Не підлягає до задоволення вимога банку про стягнення із відповідача штрафів, оскільки це є подвійною цивільно-правовою відповідальностю, адже умовами договору б/н від 28.10.2010 року передбачено обов'язок позичальника сплачувати за порушення строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених договором (по кредиту чи по процентам) пеню та штраф. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 28.10.20120 р. в розмірі з яких заборгованість за кредитом 288,08 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі -18 718,59 грн., пеня - 1000 грн., а всього 20006,67 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (80,65%) в розмірі 1290 грн. 45 коп.

Outcome: partial