Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач 10.04.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Приозерненської ради Кілійського району Одеської області про визнання за [PERSON], [INFO], право власності на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Родина» розміром 3,10 умовних кадастрових гектарів за сертифікатом серії ОД № 019527, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 26.03.2002 року. З позовної заяви вбачається, що 26.03.2002 року помер рідний дядько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельний пай розміром 3,10 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату\~ на право на земельну частку (пай) серії ОД № 019527, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 17.05.1996 року. На момент смерті дядька [PERSON] доглядала за останнім та проживала з ним за однією адресою, а також фактично прийняла спадщину після померлого. Іншим спадкоємцем померлого є [PERSON], який є його сином. На момент смерті батька [PERSON] не проживав з ним разом за однією адресою, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Крім того, 17.09.2009 року [PERSON] помер. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], суперечок щодо спадщини у неї ні з ким немає. Позивач зверталась до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті дядька, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~ обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані\~ письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 019527 від 17.05.1996 року, виданого Кілійською районною державною адміністрацією, [PERSON] належить право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Родина», розміром 3,10 га в умовних кадастрових гектарах. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. 25.07.1941 народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів про народження зроблено відповідний актовий запис № 93, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 330794 від 22.12.1959 року. 1931 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів про народження зроблено відповідний актовий запис № 107, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯШ № 357918 від 22.12.1959 року. 16.02.1970 року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ № 636487 від 28.12.1970 року. 14.05.1988 року Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 14.05.1988 року зроблено запис № 06, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 470485 від 14.05.1988 року. 26.03.2002 року помер [PERSON], про що\~ 27.03.2002 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 11, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 291682, виданого 27.03.2002 року Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області. Згідно довідки № 188 від 06.06.2016 року, виданої Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області. [PERSON], [INFO], доглядала за [PERSON], який помер 26.03.2002 року, який був її рідним дядьком, до дня його смерті, а також доглядала його хатнє господарство в с. Приозерне Кілійського району по вул. Кілійська, 6. 30.11.2000 року [PERSON] було складено заповіт,\~номер в реєстрі № 179, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, в тому числі земельний пай розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах, він заповів [PERSON],який проживає в республіці Молдова, м.Кишинів. Згідно з перекладу з румунської мови на українську копії свідоцтва про смерть серії DC-IV 1071065від 17.07.2012 року встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 17.09.2009 року в м. Кишинів, республіка Молдова, про що відділом ЗАГС мун. Кишинів, Республіка Молдова складено актовий запис про смерть № 3659. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності з\~ ст. 525 ЦК УРСР\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно з\~ ст. 526 ЦК УРСР\~ місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини. Згідно ст. 527 ЦК УРСР\~\~спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 392 ЦК України \~власник майна може\~\~пред'явити\~\~позов\~\~про\~\~визнання\~\~його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~\~а також у разі втрати ним документа,\~\~який засвідчує його право власності. Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Родина» розміром 3,10 умовних кадастрових гектарів за сертифікатом серії ОД № 019527, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 26.03.2002 року.

Outcome: approved