Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач 04.11.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнень позовних вимог просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що вона перебуває у зареєстрованому 10.10.2015 року з відповідачем шлюбі, від якого [INFO] у них народилась дитина донька Емілія. Спільне проживання з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у 2018 році почав працювати в Польщі, останній раз виїхав в лютому 2019 року, після чого перестав їй допомагати матеріально та спілкування між ними фактично припинилось. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04 грудня 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що не працює, не має постійного стабільного доходу, ніколи умисно не ухилявся від обов`язку фінансово допомагати дитині, однак, у зв`язку з нестабільним фінансовим станом, не має можливості кожного місяця стабільно надавати 2000,00 грн. Зазначив, що не заперечує проти самого обов`язку сплати аліментів, однак, просив врахувати, що рішенням суду стягнуто з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Готовий сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 889,50 грн., що є 50% від законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2019 року вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.02.2020 року. 23 січня 2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог. Сторони в підготовче засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позов про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно визнав. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив: розглядати справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у зареєстрованому 10 жовтня 2015 року шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2015 року (арк. справи 7). Позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.09.2019 року (арк. справи 6). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (дохду) щомісячно під час вагітності і до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - 20.05.2019 року (арк. справи 18-19). Відповідач інших утриманців не має, є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань суду не надано. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 04 листопада 2019 р. За приписами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 07 лютого 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved