Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

ПАТ КБ Приват Банк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позов мотивовано тим, що відповідно до підписаної заяви б/н від 26.01.2011 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ Приват Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 01.05.2016 року позичальник [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 01.05.2016 року по 01.11.2016 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON]. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: 66500, Одеська обл., Любашівський район, с. Велике Болово, вул. Радісна, буд. 25. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 14.06.2017 року була направлена претензія кредитора до Любашівської районної державної нотаріальної контори. У відповіді Любашівської районної державної нотаріальної контори, зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ Приватбанк. Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 29.11.2017 \~ \~ \~ \~року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист- претензію, згідно якої позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.01.2011 року становить 5211,22 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 3163,81 грн. - тіло кредиту; 2047,41 грн. нараховано процентів за користуванням кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість за кредитним договором у розмірі 5211,22 грн. та судові витрати. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в судове засідання не з'явилася. Надіслала до суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд заслухати справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Клопотання та заяви відсутні. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала до суду відзив на позовну заяву, в якому із вимогами позивача не згодна і вважає їх такими, що не відповідають діючому законодавству України, оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що після смерті [PERSON], відповідач прийняла будь-яке майно. Зазначила, що після смерті [PERSON] ніякого майна не успадковувала, тому, що місце реєстрації в с. Велике Болово, Любашівського району, Одеської області не є місцем реєстрації майна спадкодавця. За цією адресою у спадкодавця майне не було, так як і взагалі будь якого рухомого та нерухомого майна, тому відповідач і не подавала заяву про прийняття спадщини за законом. Крім цього, статтею 257 ЦК України, передбачено загальний строк давності у три роки. З розрахунку заборгованості відповідача, вбачається, що позивачу стало відомо про заборгованість 25.05.2015 року, але до суду звернувся тільки в липні 2018 року. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до умов договору № б/н від 26.01.2011 року отримав кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 12-47). Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, п.п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. У відповідності до п.п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не поінформує іншу сторону про закінчення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно п.п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитним лімітом та сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків. У відповідності до п.п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно ст. 1054 ЦК України за договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 01.05.2016 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ОЛ №223524 виданого виконавчим комітетом Маловільшанської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 50). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON]. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: 66500, Одеська обл., Любашівський район, с. Велике Болово, вул. Радісна, буд. 25. (а.с. 47-49). Крім того, вказану обставину не заперечила і відповідач у своєму відзиві на позовну заяву. Суду не надано доказів того, що відповідач протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є такою що прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Доказів, які б спростовували даний факт, суду не надано. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 01.05.2016 року. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно відповіді Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області №1220/02-14 від 16.06.2017 року, спадкову справу на померлого 01.05.2016 року [PERSON], заведено 19.10.2016 року за претензією кредитора ПАТ КБ Приватбанк від 07.10.2016 року. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину не зверталися (а.с. 54). Таким чином, судом встановлено, що позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] 07.10.2016 року, оскільки саме за претензією кредитора ПАТ КБ Приватбанк від 07.10.2016 року була заведена спадкова справа 19.10.2016 року. Позивач звернувся до відповідача із листом-претензією лише 26.10.2017 року. (а.с. 55). Крім того, до суду позивач із позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця до відповідача звернувся 18.04.2018 року. Таким чином, у двох вказаних випадках позивач пропустив шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, відколи дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON], а саме з 07.10.2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином, враховуючи те, що позивач своєчасно, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, не пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, а тому втратив право вимоги, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до листа від 07.07.2018 року № Е.65.0.0.0/3-365676 повідомлено, що з 21.05.2018 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.2 ст. 5 закону України «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повязаних зі зміною назви. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed