Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-30 00:00:00

ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 41\~000 грн 00 к. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 05 травня 2018 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та автомобіля «ВАЗ 21101», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], [INFO]. Внаслідок вищезазначеної ДТП автомобілю «ВАЗ 21101», державний номер [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень, його власнику заподіяно матеріальний збиток. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2018 року винним в настанні вищезазначеної ДТП визнано саме водія автомобіля «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER], [PERSON], внаслідок порушення ним п.16.6 Правил дорожнього руху України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача, [PERSON], на момент ДТП була застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (скорочена назва - АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9774713 від 06 березня 2018 року. На підставі заяви про страхове відшкодування [PERSON] від 06 червня 2018 року та страхового акту № 15631Р/42/2018 від 08 червня 2018 року на користь потерпілої особи, [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 41\~000 грн 00 к., що підтверджується платіжним дорученням № 80207 від 12 червня 2018 року. Також позивач повідомив, що [PERSON] не звертався до позивача з письмовим повідомленням про настання страхового випадку (ДТП) в порядку та у строк, передбачені ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV. Відповідно до п.п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV страхових після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика в строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, тобто не пізніше трьох робочих днів з моменту настання ДТП. 14 червня 2018 року позивач направив на адресу [PERSON] регресну вимогу про добровільне відшкодування заподіяної ним шкоди, яку не було вручено під час доставки засобами поштового звязку. Станом на день подання цього позову до суду відповідач не відшкодував завдану ним шкоду в добровільному порядку. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» кошти виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 41\~000 грн 00 к. та виплати по сплаті судового збору в розмірі 1\~762 грн 00 к. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Згідно зі\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.95). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся за адресою місця проживання (а.с.103). Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (зі змінами і доповненнями), судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. \~\~ Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: вул. Лугова (бувша вул.Будьоного), буд.17, с. Мілове Великобурлуцького району Харківської області (а.с.74). На адресу місця проживання відповідача судом було направлено судову повістку та копію позовної заяви з копіями доданими до неї документами 08 жовтня 2018 року, які не були вручені та повернулись з відміткою на конверті «через закінчення встановленого строку зберігання» (а.с.91). Судом повторно 10 грудня 2018 року на адресу місця проживання відповідача було направлено судову повістку та копію позовної заяви з копіями доданими до неї документами, які не були вручені та повернулись з відміткою на конверті «через закінчення встановленого строку зберігання» (а.с.100). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Великобурлуцьким районним судом Харківської області 10 грудня 2018 року на офіційному веб-сайті судової влади України (https://court.gov.ua) зроблено оголошення про виклик до суду відповідача [PERSON]Р.(а.с.101-102). Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, клопотань та заяв від [PERSON] не надходило. На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 31 грудня 2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, 06 березня 2018 року між приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АК/9774713 від 06 березня 2018 року, строк дії якого визначений з 07 березня 2018 року до 06 березня 2019 року. (а.с. 7) Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER], страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом) (а.с.07). Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 червня 2018 року у справі № 638/7417/18 (провадження № 3/638/2203/18) встановлено та не підлягає доказуванню те, що ДТП відбулося з вини [PERSON] (а.с.06). На підставі страхового акту № 15631Р/42/2018 від 08 червня 2018 року власнику пошкодженого транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21101», державний реєстраційний номер [NUMBER], позивачем було виплачено стахове відшкодування в розмірі 41\~000 грн 00 к. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов'язки учасників ДТП (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до підпункту «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (водій зобов'язаний вжити заходів для запобігання або зменшення шкоди). Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників ДТП, що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 41\~000 грн 00 к. Згідно платіжного доручення № 6622 від 09 липня 2018 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн 00 к. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» задоволено повністю на 100,00%, тому з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» судові витрати в розмірі 1 762 грн 00 к. Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 1188, 1191 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved