Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із даним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 14 червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №44.05-865/П, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 460600 доларів США до 11 червня 2027 року під 13,20% річних. 14 червня 2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки №44.02-1201/П, за яким поручитель зобов'язався відповідати солідарно з позичальником за його борговим зобов'язанням, що виникають з кредитного договору. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами, а у разі прострочення - сплатити пеню, крім того, зобов'язався достроково погасити кредит на вимогу кредитора. Цього ж дня між між банком та [PERSON], ТОВ «Анна-Космо» було укладено договір поруки №44.05-1205/П згідно якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом а також можливих штрафних санкцій, що виникають з кредитного договору. [PERSON] договірні зобов'язання належним чином не виконував, порушив графік погашення заборгованості за кредитом, не здійснив погашення чергової частини кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, [PERSON] та ТОВ «Анна-Космо» не здійснили погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а також нараховані штрафні санкції, чрез що позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Ана-Космо» заборгованысть за тілом кредиту 9102559 грн. 09 коп., заборгованість по процентам 7065062 грн. 71 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 1292804 грн. 55 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків 2332347 грн. 68 коп., а всього стягнути 19792774 грн. 03 коп. Відповідачі [PERSON], ТОВ «Анна-Космо» звернулися до суду із зустрічною позовною заявою про визнання поруки припиненою. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначили, що вони дійсно поручились за виконання зобовязань позичальником [PERSON] за кредитним договором від 14 червня 2007 року №44.05-865/[PERSON] з тим, вважають, що укладені ними договори поруки є припиненими відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки згідно умов кредитного договору починаючи з 20.11.2009 року останній є розірваним. Строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Кредитор протягом 6 місяців не звернувся до поручителя з відповідною вимогою, а тому договори поруки є припиненими. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, зустрічний позов не визнав через його безпідставність. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] в задоволенні позовних вимог просила суд відмовити та задовольнити зустрічну позовну заяву, оскільки банк звернувся до суду в 2016 році коли договори укладені з відповідачами вже є припиненими. Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити,з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №44.05-865/П, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 460600 доларів США зі сплатою за користування кредитом 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2027 року. Згідно з п.2.4 цього договору позичальник зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом щомісячно, шляхом здійснення щомісячного платежу відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком та [PERSON], [PERSON] 14 червня 2007 року укладено договір поруки №44.02-1201/П, відповідно до якого остання поручилася перед кредитором за виконання кредитних зобов'язань і зобов'язувалася відповідати солідарно з позичальником по його борговим зобов'язанням, що виникатимуть з кредитного договору. 14 червня 2007 року між Банком та [PERSON], ТОВ «Анна-Космо» укладено договір поруки №44.05-1205/П, згідно якого останній зобовязався перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом а також можливих штрафних санкцій, що виникають з кредитного договору. В судовому засіданні сторонами визнається, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, а відповідач [PERSON] неналежно виконував обовязки щодо погашення кредиту та допустив виникнення заборгованості. Згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 21.10.2015 року становить 19792774 грн. 02 коп. і складається із заборгованості за кредитом 9102559 грн. 09 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 7065062 грн. 71 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту 1292804 гр. 55 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне повернення відсотків 2332347 грн. 68 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов договору кредиту №44.05-865/П від 14.06.2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] позичальник повинен повертати кредит, сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10 числа (включно) місяця, наступного за тим, в якому позичальник користувався кредитом, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повному обсязі в день такого повернення. Кінцевий термін, до якого має бути повернуто заборгованість за кредитом - 11 червня 2027 року. Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що у разі неналежного виконання позичальником обовязків щодо своєчасного та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами, протягом більше, як 90 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеня). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому законодавством визначаються такі поняття як «строк дії договору» і «строк (термін) виконання зобов'язання». Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Зі змісту кредитного договору вбачається, що сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту - до 11 червня 2027 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 10 числа. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При укладенні кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких підляє виконанню у строк до 11 червня 2027 року. Таким чином, умовами договору, укладеного між сторонами, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Відповідно до вимог ст.253, ч.3 ст.254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст.256 та вимог ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно ст.257, п.1, ч.2 ст.258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст.261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно умов кредитного договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами Договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому позичальник користувався кредитом, а також у день повернення заборгованості за кредитом у повному обсязі в день такого повернення, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Враховуючи умови Договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов Договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа №6-20цс14). Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Укладаючи Договір, сторони у справі у п. 1.1. визначили графік здійснення погашення суми отриманого кредиту. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду 02 березня 2016 року, направивши позовну заяву через поштове відділення, а тому виходячи з вимог ст.253, 254, 257, 258, 267 ЦК України право на стягнення заборгованості за кредитним договором у позивача збереглося лише за період з березня 2013 року по тілу кредиту та не сплаченим процентам за користування кредитними коштами, що відповідно до наданого позивачем розрахунку від 21.10.2015 року становить 346397,04 доларів США заборгованості за кредитом і згідно курсу НБУ є еквівалентним 7617270 грн. 91 коп. та 116646,01 доларів США заборгованості за відсотками, що згідно курсу НБУ є еквівалентом 2565045 грн. 76 коп.. Відповідно до норм ст.258 ЦК України позовна давність для стягнення неустойки визначено в один рік, а тому позивач має право на стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків за період з 02 березня 2015 рік, що становитиме 3022067 грн. 23 коп. Щодо зустрічних позовних вимог про визнання поруки припиненою суд виходить з наступного. Положеннями ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України на яку посилались відповідачі [PERSON] та ТОВ «Ана-Космо» в обґрунтування зустрічних позовних вимог порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Виходячи із змісту оспорюваних договорів №44.02-1201/П та №44.02-1205/П від 15.06.2007 року, якими встановлено відповідальність поручителів щодо кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитним договором №44.05-865/П від 14.06.2007 року до 11 червня 2027 року рівними частинами щомісячно до 10 числа кожного місяця суд правових підстав для припинення вказаних договорів не вбачає. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. \~

Outcome: partial