Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про звільнення заставного майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги наступним. 3 серпня 2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/17-43/863-33, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 7 000 доларів США за ставкою 12,00% річних. Забезпеченням виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором є застава транспортного засобу - автомобіля марки ГАЗ моделі 31105121, 2006 року випуску, шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджено відповідним договором застави. Позивачу стало відомо про наявність арештів на предмет застави на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-3187 (зареєстрований 23.09.2008 за № 11216), на підставі виконавчого листа № 2-2743/2008 від 10.03.2009 (зареєстрований 08.04.2009 за № 2824), на підставі виконавчого листа № 2-401 (зареєстрований 03.10.2009 за № 7707). Зазначені обставини порушують права заставодержателя та унеможливлюють звернення стягнення на заставлене майно. Посилаючись на вимоги Законів України «Про заставу», «Про забезпечення вимоги кредиторів та реєстрацію обтяжень», «Про виконавче провадження» просив звільнити вказаний автомобіль з-під арешту (арк. справи 2-4). Сторони справи про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Від представника позивача, відповідача, представника третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 3 серпня 2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/17-43/863-33, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 7 000 доларів США за ставкою 12,00% річних з кінцевим терміном повернення 2 серпня 2010 р. (арк. справи 5). Забезпеченням виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором є застава належного на праві власності відповідачу транспортного засобу - автомобіля марки ГАЗ моделі 31105121, 2006 року випуску, чорного кольору, об'єм двигуна 2285 куб.см, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджено відповідним договором застави від 3 серпня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І., зареєстрованим в Реєстрі за № 4388 (арк. справи 6). Як вбачається з інформації Центру № 1 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів при УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області від 20 червня 2015 р. № 10/13-2184, в базі ДАІ наявні арешти на вищевказаний автомобіль, накладені: на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-3187 (зареєстрований 23.09.2008 за № 11216), в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2743/2008 від 10.03.2009 про стягнення заборгованості на користь Сведбанк у розмірі 12 206 гривень (зареєстрований 08.04.2009 за № 2824), в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-401, ВП № 13419895 про стягнення заборгованості на користь банк «Аваль» у розмірі 71 247,49 гривень (зареєстрований 03.10.2009 за № 7707). Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки зняття арешту з майна державною виконавчою службою. Відповідно до частини п'ятої вказаної статті Закону в усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до частин першої та шостої статті 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Як передбачено частиною третьою статті статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів. Таким чином, оскільки право застави виникло в позивача 3 серпня 2006 року, тобто до прийняття судом відповідних рішень та накладення арештів в межах виконавчих проваджень, суд дійшов висновку що вимоги заставодержателя про зняття арешту з заставного майна - транспортного засобу є законними та обґрунтованими. З наведених підстав, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 589 Цивільного кодексу України, ст.ст. 40, 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 20 Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved