Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] (Страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту №41986а8х від 16.02.2018 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки Audi A3, днз. [NUMBER] . 11.05.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Audi A3, днз. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та транспортного засобу «Mitsubishi», днз. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПАТ «Страхова компанія «АРКС» транспортний засіб Audi A3, днз. [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року у справі №638/7157/18 визнано [PERSON] , під керуванням якої перебував автомобіль «Mitsubishi», днз. [NUMBER] . Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля Audi A3, днз. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, становить 27652,54 грн. За страховим випадком(ДТП) позивачем складено страхові акти по договору страхування №АХА2384182 від 05.06.2018 року та №АХА2384184 від 05.06.2018 року, та було визначено суму страхового відшкодування на підставі рахунків СТО в розмірі 27652,64 грн. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 27652,64 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.05.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Audi A3, днз. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та транспортного засобу «Mitsubishi», днз. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2018 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Ремонт транспортного засобу Audi A3, днз. [NUMBER] , відповідно до рахунків № [NUMBER] від 04.06.2018 ФОП [PERSON] становить 7632,00 грн. та №AUC00006941 від 04.06.2018 ТОВ «АЛЬФА ХАРКІВ ВОСТОК» становить 20020,64 грн. Згідно із платіжними дорученнями №460140 від 06.06.2018 року, №460139 від 06.06.2018 року, позивач виплатив [PERSON] 27652,54 грн. для відшкодування завданої майнової шкоди. У відповідності дост.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1ст.599 ЦК України). Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно дост.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, згідно із положеннями ЦК України, до позивача, що виплатив потерпілій стороні на основі договору добровільного страхування страхове відшкодування, перейшло право вимоги до [PERSON] . Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «АРКС» задовольнити. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved