Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 09.07.2007 року [PERSON] отримала від Перечинської районної КС «Тур`я» на підставі Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року кредит на споживчі потреби в сумі 9000грн. зі сплатою 45% річних від суми залишку кредиту строком на 24 (двадцять чотири) місяців з кінцевим терміном повернення до 08.07.2009 року. Вказаним Договором кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року передбачені умови забезпечення виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів, а саме умови поруки. Так, згідно вказаного договору [PERSON] та [PERSON] поручилися за належне виконання позичальником умов Договором кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року. Однак, відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим, загальна заборгованість за Договором кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року станом на 15.05.2017 року становить 43691,09грн., з яких 8221,73грн.- заборгованість по кредиту, 35469,36грн. заборгованість по відсотках. Оскільки досудове врегулювання даного спору між сторонами не вдалося можливим, у зв`язку із не реагуванням з боку відповідачів на вимогу про погашення заборгованості та належне виконання взятих на себе зобов`язань, просить суд задовольнити позов, та винести рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за Договором кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року у розмірі 43691,09грн. Представник позивача [PERSON] . у останнє судове засідання не з`явилася. Однак, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. По справі встановлено, 09.07.2007 року [PERSON] отримала від Перечинської районної КС «Тур`я» на підставі Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року кредит на споживчі потреби в сумі 9000грн. зі сплатою 45% річних від суми залишку кредиту строком на 24 (двадцять чотири) місяців з кінцевим терміном повернення до 08.07.2009 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного вище Договору. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до п.2.2 Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року кредит надається позичальнику для споживчих потреб та підлягає поверненню разом з відсотками за користуванням у відповідності до розрахунку, визначеному п.2.3 Договору та іншими положеннями Договору, якими визначається плата за користування кредитом (зокрема п.4.4). Відповідно до п.2.3 Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року розрахунок: розрахунок зазначається у даному пункті або у Додатку А до Договору. Згідно вимог п.4.4 Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року плата за користування кредитом визначена пунктами 1.3, 2.3 Договору та, крім цього, даним пунктом, відповідно до якого Сторони домовилися про наступне: А) у випадку несвоєчасної сплати місячного платежу виникає прострочена заборгованість та зростають ризики неповернення Кредиту, а отже і плата за користування Кредитом у такому разі Позичальник, додатково, за кожен день користування кредитом з підвищеним ризиком неповернення сплачує 0,5% від суми простроченого кредиту; Б) для цілей цього Договору поняття прострочений кредит та кредит з підвищеним ризиком неповернення є тотожними. Прострочений кредит виникає у випадках, визначених, зокрема підпунктом (а) пункту 4.4 цього Договору. Судом встановлено, вказаним Договором кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року передбачені умови забезпечення виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів, а саме умови поруки. Так, згідно вказаного договору [PERSON] та [PERSON] поручилися за належне виконання позичальником умов Договором кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У відповідності до п.5.1 Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за Договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення Позичальником зобов`язань у повному обсязі )включаючи сплату відсотків, неустойки, збитків, у тому числі упущеної вигоди) солідарно терміном на десять років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Поручитель поручається також своїм вкладом (у разі наявності) у спілці в повному обсязі та надає спілці право при тримання зазначеного вкладу. Судом встановлено, що у зв`язку із порушенням умов Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року Перечинська районна КС «Тур`я» зверталася з Попередженням №1 від 26.10.2011 року та Попередженням №2 від 19.12.2011 року до відповідачів про виконання кредитних зобов`язань та сплати наявної заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями вказаних вимог. Однак, такі залишити без відповідного реагування. В силу вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що [PERSON] порушено умови взятих на себе кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим, загальна заборгованість за Договором кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року станом на 15.05.2017 року становить 43691,09грн., з яких 8221,73грн.- заборгованість по кредиту, 35469,36грн. заборгованість по відсотках. Однак, щодо стягнення з відповідачів заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 35469,36грн., суд приходить до висновку, що вказана сума підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Як вище зазначено строк дії Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року становить 24 місяців, а саме з 09 липня 2007 року по 08 липня 2009 року. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Так, згідно ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій\~осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та\~обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Суд констатує, що закінчення терміну дії договору, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконанням належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. \~За змістом статті\~526, частини першої статті\~530, статті\~610\~та частини першої статті\~612 ЦК України\~для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року. Згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення процентів на підставі п.1.3 Договору кредиту поруки №235/1 від 09.07.2007 року (45% річних) підлягає частковому задоволенню в частині заборгованості станом на день закінчення терміну дії кредитного договору. Так, з наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.07.2009 року заборгованість по відсотках згідно умов договору становить 6398,23грн. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість, яка підлягає стягненню за невиконання умов вказаного Кредитного договору становить 14619,96грн., яка складається з наступного: 8221,73грн. заборгованість за кредитом, 6398,23грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. У відповідності до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так\~як відповідачі зобов`язань за Кредитним договором та Договорами поруки добровільно не\~виконують належним чином, але як боржник та поручителі вони не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов`язання, то у позивача виникло право вимагати повернення кредитних коштів, а також відсотків на їх користування згідно вимог чинного законодавства. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що ухвалою суду від 16.06.2017 року про відкриття провадження з розгляду вказаної справи позивача, Перечинську районну КС «Тур`я» відстрочено сплачу судового збору до винесення рішення справі. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб склад 1600грн. Таким чином, враховуючи заявлену суму вимог (43691,09грн.) та положення ст.4 ЗУ «Про судовий збір» Перечинська районна КС «Тур`я» при подачі вказаного спору повинна була сплатити 1600грн. З огляду на це, суд констатує, що враховуючи положення ст.141 ЦПК України із Перечинської районної КС «Тур`я» та відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно задоволених вимог, а саме з кожного відповідача в розмірі 213,33грн., а з позивача в розмірі 960грн. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачів підлягає солідарному стягненню кредитна заборгованість, а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial