Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач 02 червня 2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2006 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 3616 на праві приватної власності належить квартира № 29 у буд. 298 Б по вул. Херсонська у м. Нікополі Дніпропетровської області. У вказаній квартирі, крім нього зареєстрована його колишня дружина [PERSON], [INFO]. За вказаною адресою відповідач не проживає з 30 січня 2016 року, участі у її утриманні та сплаті комунальних послуг не приймає, її особистих речей у квартирі немає. Факт не проживання відповідача у його квартирі підтверджується довідкою Голови Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Світоч» від 01 червня 2017 року за № 5. У добровільному порядку вирішити даний спір не можливо. Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном. Крім того, він вимушений нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд усунути йому перешкоди у користуванні належною йому квартирою № 29 будинку № 298 Б по вул. Херсонській в м. Нікополі, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування цією квартирою та зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. 15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, суду пояснила, що [PERSON] дійсно не проживає у спірній квартирі, у зв'язку з тим, що позивач перешкоджає їй у користуванні квартирою. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2006 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 3616 (а.с.-7-12). Згідно довідки Голови Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Світоч» від 01 червня 2017 року за № 5, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована , однак не проживає з 30 січня 2016 року [PERSON], [INFO], ніяких витрат по оплаті за комунальні послуги не несе, її особистих речей у квартирі немає (а.с. 17). Також за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] Б, кв. 29 (а.с. 20). Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч. ч. 1,6\~ ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт не проживання відповідача [PERSON] за спірною адресою та відсутність її особистих речей у квартирі позивача, представник відповідача, [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала та підтвердила. Посилання представника відповідача - [PERSON] на те, що позивач чинить відповідачеві перешкоди у користуванні спірною квартирою, суд до уваги не приймає та не може покласти в основу рішення, оскільки доказів, всупереч ст. ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження зазначеного представником відповідача [PERSON] не надано. Доказів на підтвердження звернення відповідача [PERSON] до відповідних органів та уповноважених на це осіб із заявами про те, що їй позивач [PERSON] перешкоджає потрапити до спірної квартири, матеріали справи також не містять. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачу [PERSON] перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, позивач вимушений нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити даний спір не можливо. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині усунення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням - квартирою № 29 у будинку № 298 Б по вул. Херсонській в м. Нікополі Дніпропетровської області, визнавши відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування\~ цією квартирою. Щодо вимог позивача про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за спірною адресою, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації відповідача з реєстраційного обліку є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закона України\~ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, остаточного рішення суду. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила права проживання житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує.

Outcome: partial