Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.04.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 30.06.2015 року загальна сума його боргу становить 8553,23 грн. У звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, повязані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.04.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-33). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання і як вбачається із розрахунку заборгованості, його борг станом на 30.06.2015 року за кредитним договором становить 8553,23 грн., з яких: 1129,19 грн. заборгованість за кредитом, 4290,55 грн. проценти, 2250,00 грн. пеня та комісія, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 383,49 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved