Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про те, що відповідно до укладеного договору № 01мкуе/2009 від 04.11.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 50195,71 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 30% річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.11.2012 року. 07.05.2012 року Банку стало відомо, що [INFO] [PERSON] померла. Згідно з відповіді Уманської міської нотаріальної контори спадкоємцем, після смерті [PERSON], є [PERSON]. Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, отриманого у спадщину. 20.06.2012 року спадкоємцю [PERSON] направлено лист - претензію, відповідно до якої Банк пред'явив свої вимоги, однак ніяких дій не було виконано. Також позивач вказує, що згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону відповідач зобов'язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 70926, 31 грн., яка складається з: 32153,79 грн. - заборгованість за кредитом; 13140,60 грн. - заборгованість по процентам; 25631,92 грн. - пеня. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Позичальник 06.11.2009 року уклали договір іпотеки № ДII-01мкуе/2009 відповідно до якого Позичальник надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності. Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення на предмет іпотеки. ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 01мкуе/2009 від 04.11.2009 року в розмірі 70926,31 грн. звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, за отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та отримання кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливим здійсненням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселити Відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі Державної міграційної служби України. Не погоджуючись з поданим Банком позовом, [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву у якій зазначає, що його мати [PERSON], яка була клієнтом Банку та мала не сплачений кредит, померла [INFO] про що він своєчасно сповістив Банк направивши письмову заяву, отриману Банком 16.08.2011 року. Вважає, що строк пред'явлення вимоги кредитора спадкодавця до нього, як спадкоємця закінчився 16.02.2012 року, а тому дія договору іпотеки припинена з моменту втрати первісним позивачем права пред'являти вимогу до нього, як спадкоємця, про повернення кредиту, тобто з 16.02.2012 року. Просить суд в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити в повному обсязі, визнати договір іпотеки від 06.11.2009 року № ДІІ-мкуе/2009 на квартиру [ADDRESS], таким, що втратив чинність з 16.02.2012 року, виключити з Державного реєстру іпотек запис за № 3-2972 від 06.11.2009 року про реєстрацію договору іпотеки від 06.11.2009 року № ДІІ-мкуе/2009 на квартиру [ADDRESS], виключити з Державного реєстру заборон на відчуження майна - квартири [ADDRESS], запис за № 3-2973. Третя особа у справі [PERSON] подала до суду позовну заяву з самостійними вимогами в якій зазначає, що 04.11.2009 року її сестрою [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір відповідно до якого сестра отримала кредит. 06.11.2009 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з однієї сторони та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з другої сторони, укладено договір іпотеки № ДII-01 мкуе/2009 предметом якого стала квартира [ADDRESS], Черкаської області. Укладаючи з Банком договір іпотеки, вона передала свою 1/3 частку квартири в іпотеку в якості забезпечення виконання умов кредитного договору, укладеному між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] Крім цього, в якості забезпечення виконання умов того ж кредитного договору, між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір поруки, відповідно до якого вона поручилася перед Банком за виконання [PERSON] умов кредитного договору. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] її спадкоємцем за законом став [PERSON], який успадкував майно [PERSON] що складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS], Черкаської області. Позивачка не є спадкоємцем померлої сестри, а тому не може відповідати своїм нерухомим майном перед Банком за невиконання спадкоємцем умов кредитного договору. Вона могла б відповідати за [PERSON] як нового боржника тільки в тому випадку, якби в договорі поруки була умова про її згоду відповідати за нового боржника, у разі смерті попереднього. В договорі іпотеки № ДII-01мкуе/2009 від 06.11.2009 року та в договорі поруки від 06.11.2009 року укладеному між нею та Банком, така умова відсутня. Просить суд визнати договір іпотеки від 06.11.2009 року № ДІІ-мкуе/2009 укладеному між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS], таким, що втратив чинність, виключити з Державного реєстру іпотек запис за № 3-2972 від 06.11.2009 року про реєстрацію цього договору іпотеки, виключити з Державного реєстру заборон на відчуження майна - квартири [ADDRESS], запис за № 3-2973, визнати договір поруки від 06.11.2009 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - припиненим. Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] і позов [PERSON] не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач по справі [PERSON] позов не визнав та пояснив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом він є спадкоємцем покійної [PERSON] 03.08.2011 року ним до Банку направлено заяву, в якій він повідомив про смерть [PERSON] Вказану заяву позивачем було отримано 16.08.2011 року, що підтверджується листом-відповіддю Банку від 05.09.2011 року. Просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки Банком пропущено шестимісячний строк для звернення до нього з вимогою про повернення кредиту замість спадкодавця. Зустрічний позов підтримав в повному об'ємі та просить суд його задоволити, також підтримав позов [PERSON], який також просить задоволити. Представник [PERSON] - [PERSON] позов ПАТ КБ «Приватбанку» не визнав, просить відмовити в його задоволенні та пояснив, що 04.11.2009 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № 01мкуе/2009, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті залишився спадкоємець [PERSON], який певний час продовжував сплачувати кредит від імені своєї матері та неодноразово звертався до банку з проханням надати йому інформацію про стан погашення кредиту і повідомляв про її смерть. В позовній заяві, а також під час розгляду справи в суді, банк вводить суд в оману заявляючи, що про смерть [PERSON] їм стало відомо 07.05.2012 року, а 20.06.2012 року ним пред'явлено до спадкоємця вимогу про погашення кредитного боргу. В матеріалах справи маються докази того, що про смерть [PERSON] банку достовірно стало відомо ще 16.08.2011 року, що підтверджується письмовими доказами, а саме: 03.08.2011 року [PERSON] до банку направлено лист в якому він повідомляв про смерть матері. Цей лист Банк отримав 16.08.2011 року, що підтверджується листом Банку на ім'я [PERSON] від 05.09.2011 року №30.1.0.0/2-110816/2124. Представник посилається до ч. 2 ст. 1281 ЦК України та вказує що Банк був зобов'язаний протягом шести місяців після 16.08.2011 року пред'явити свої вимоги до спадкоємця, у вказаному випадку, відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, він втратив це право, із чого випливає, що Банк пропустив строк для звернення до суду з таким позовом, а тому позов задоволенню не підлягає, договір іпотеки втратив чинність з моменту втрати банком права на пред'явлення вимоги до спадкоємця про повернення боргу, тобто з 16.02.2012 року. Крім цього, позовні вимоги Банку незаконні також і по тій причині, що вони пред'являються про стягнення на квартиру, а не про погашення заборгованості за кредитним договором. Статтею 12 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що «У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.» Ще однією обставиною, яка вказує на незаконність, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Банку є те, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, що випливає із змісту ч. 2 ст. 1282 ЦК України. Пунктом 10 договору іпотеки від 06.11.2009 року передбачена вартість спірної квартири 60876 грн. 00 коп. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримав у спадщину 1/3 іпотечної квартири, тобто вартість майна, яке він отримав у спадщину, складає 20292 грн. 00 коп. Банк в позовній заяві необґрунтовано ставить ціну позову в сумі 70926 грн. 31 коп. та вимагає стягнути з [PERSON] всю квартиру, що є грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 1282 ЦК України. Зустрічний позов свого довірителя підтримав, просить його задовольнити та пояснив, що Банк пропустив строк для пред'явлення вимог до [PERSON] про виконання зобов'язань по кредитному договору, чим позбавив себе права ставити вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору. Тому, не маючи боргу, не має і підстав для дії іпотечного договору. Дія договору іпотеки закінчилася з закінченням строку для пред'явлення вимоги до спадкоємця - 16.02.2012 року. Третя особа по справі [PERSON] в судовому засіданні позов Банку не визнала та пояснила, що Банк не має законного права вимагати стягнення на її частину квартири, оскільки вона не укладала з Банком ніяких договорів на забезпечення виконання умов кредитного договору спадкоємцем. Свої позовні вимоги підтримала в повному об'ємі та просить суд позов задоволити. Вимоги позову [PERSON] визнала та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи Уманської міської державної нотаріальної контори в судовому засіданні при вирішенні питання покладається на думку суду. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення кредитором спадкодавця не підлягає до задоволення, а зустрічний позов [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: [PERSON], Уманська міська державна нотаріальна контора про визнання правочину таким, що втратив чинність та позов [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: [PERSON] про визнання договору іпотеки таким, що втратив чинність та про визнання договору поруки припиненим підлягають до задоволення. Судом достовірно встановлено, що 04.11.2009 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір № 01мкуе/2009, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 53703 грн. 80 коп. В якості забезпечення виконання умов кредитного договору 06.11.2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з однієї сторони, [PERSON], [PERSON], [PERSON], з іншої сторони, укладено договір іпотеки № ДІІ-мкуе/2009 на квартиру [ADDRESS], Черкаської обл., яка була спільним майном вказаних осіб в розмірі 1/3 частки квартири на кожного власника. 06.11.2009 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір поруки без номера. [INFO] позичальник за кредитним договором [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРР, № 722260 спадкоємцем покійної [PERSON] є її син - [PERSON] Суд вважає, що про смерть [PERSON] банку достовірно стало відомо 16.08.2011 року, що підтверджується письмовими доказами, а саме: листом Банку від 05.09.2011 року № 30.1.0.0/2-110816/2124 у якому банк підтвердив отримання листа [PERSON] де повідомлялося про смерть [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Банк направив спадкоємцю вимогу про погашення заборгованості по кредитному договору після пропуску шестимісячного строку - 20.06.2012 року, позовну заяву подано 11.06.2013 року. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Статтею 12 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Банк не ставив перед судом питання про стягнення заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченою заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна Частиною 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотека є застава нерухомого майна. Частиною 1 ст. 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Статтею 28 ЗУ «Про заставу» передбачено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. Частиною 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Дія кредитного договору, відповідно до законодавства України, припинена після смерті позичальника, оскільки кредитор не має права нараховувати після такої події ніяких платежів: відсотків, пені, штрафів, тощо. Таким чином, втративши право на вимогу до спадкоємця про виконання зобов'язань за кредитним договором, банк автоматично втратив право на подачу позову про стягнення на предмет іпотеки. Законодавством передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, як випливає із змісту ч. 2 ст. 1282 ЦК України. Пунктом 10 договору іпотеки від 06.11.2009 року, вартість спірної квартири встановлена в розмірі 60876 грн. 00 коп. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримав у спадщину 1/3 іпотечної квартири, тобто вартість майна, яке він отримав у спадщину, складає 20292 грн. 00 коп. Банк в позовній заяві необґрунтовано ставить ціну позову в сумі 70926 грн. 31 коп., що є грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 1282 ЦК України. Банк в судовому засіданні не довів обґрунтованість позовних вимог, в тому числі в частині суми боргу, вказаної в позовній заяві, не зазначив, яким нормативним актом він керувався ставлячи питання про стягнення на предмет іпотеки до спадкоємця на суму більшу ніж він отримав у спадок, при цьому представник Банку визнав, що спадкова частка [PERSON] в квартирі складає 1/3 її розміру. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України - порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. В судовому засіданні встановлено, що після смерті Позичальника, [PERSON] договору поруки для забезпечення виконання умов кредитного договору спадкоємцем, не укладала. Не було нею укладено і договору іпотеки на її частину на умовах забезпечення виконання умов кредитного договору [PERSON] Банком дані обставини не спростовані. Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Верховний суд України в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин від 07.10.2010 року встановив, що у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є неправомірним. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 607 ЦК України - зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Статтею 608 ЦК України передбачено, що - зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ який в Постанові від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначив, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Outcome: approved