Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

ПАТ Черкаське хімволокно в інтересах ВП Черкаська ТЕЦ (18013, м. Черкаси, пр -т. Хіміків, 76) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (18001, [ADDRESS]) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, вказуючи, що на ПАТ Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу „Черкаська ТЕЦ покладений обовязок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статтями 67, 68 Житлового Кодексу України та пунктом 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами щомісяця не пізніше 10 наступного за розрахунковим місяця. Позивач вказує, що відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Невиконання вимог щодо оплати за опалення та гаряче водопостачання відповідач порушує інтереси підприємства. Відповідачі отримують послуги з тепло водопостачання від ВАТ Черкаське хімволокно в особі ВП „Черкаська ТЕЦ, але ухиляються від щомісячного перерахування оплати за опалення та гаряче водопостачання. 28.01.2015 року між підприємством та відповідачем був укладений договір № 7088/1 «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води». 20.12.2007 року між підприємством та відповідачем був перезаключений договір № 9381/1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Вказують, що відповідач своєчасно не вносив плату за отриманні послуги з централізованого опалення, внаслідок чого утворилась заборгованість (з урахуванням періодичних оплат), яка станом на 01.12.2017 року складає 50511,30 грн. Попередження з вимогою погасити борг, пропозиції укласти договір на його реструктуризацію позитивного результату не дали. Просять суд стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 50511,30грн., інфляційну складову боргу у розмірі 23842,89 грн та 3% річних у розмірі 4594,39 грн., а всього 78848,58грн. Також, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь сплачений ними судовий збір в розмірі 1762,00грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надала заяву про слухання справи без її участі. Також, надала суду розрахунок ціни вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS], в якому зазначено заборгованість в розмірі 43758,36грн., 3% річних у розмірі 4594,39грн., та інфляційна складова боргу в розмірі 15870, 25 грн. Відповідач [PERSON] надала заяву про слухання справи за її відсутності. Також вказала, що позовні вимоги визнає в розмірі 62420грн. 10 коп. Просила суд застосувати термін позовної давності. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, так станом на ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обовязок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статями 67, 68 ЖК України та пунктами 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 №572 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (о/р № 10792097). 28.01.2015 року між ПАТ «Черкаське хімволокно» та [PERSON] був укладений договір № 7088/1 «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води». 20.12.2007 року між ПАТ «Черкаське хімволокно» та [PERSON]був перезаключений договір № 9381/1 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за умовами якого виконавець зобовязується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (п. 7 договору). Пунктом 9 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 14 договору, за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня за кожний день прострочення від суми несплаченого платежу. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач заборгувала за послуги з централізованого опалення та підігріву води 43758,36 грн. За весь період надання послуг відповідачем періодично проводились оплати, але вони не відповідали нарахованим сумам і носили нерегулярний характер, що підтверджує факт визнання відповідачем боргу перед ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі «Черкаська ТЕЦ». Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.09.2015 року у справі № 711/7422/15-ц позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу відносно відповідача. Таким чином, у заявника виникло право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні. Попередження з вимогою погасити бог, пропозиції укласти договір на його реструктуризацію позитивного результату не дали. З моменту надання позивачем послуг із забезпечення тепловою енергією, відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобовязання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Статтями 14, 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обовязку з надання вищевказаних послуг. Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання договору №9381/1 «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води» від 20.12.2017, - недійсним, зміненим чи розірваним. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від перерахування щомісячної оплати за опалення та гаряче водопостачання, так відповідач [PERSON] заборгувала перед позивачем борг в сумі 50511,30грн., що підтверджується розрахунком відповідача. Відповідач до теперішнього часу боргу не сплатила. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про застосування терміну позовної давності. Так, судом встановлено, що термін позовної давності рахується з липня 2012 року. Враховуючи ст. 257 ЦК України, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності тривалістю у три роки. Інфляційна складова боргу, відповідно до розрахунку ціни вимоги, становить 15870,25 грн., а розмір 3% річних складає 2791,49 грн. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення та підігріву води, але всупереч вимогам чинного законодавства здійснює їх оплату частково, від оплати в повному обсязі ухиляється, що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг до позивача не звертався, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в розмірі 43758,36 грн., інфляційна складова боргу в розмірі 15870,25грн., 3% річних в розмірі 2791,49 грн., а всього 62420грн. 10коп. Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комнальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Тому до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає борг за спожиту теплову енергію в сумі 15870,25грн., 3% річних в розмірі 2791,49 грн., а всього 62420грн. 10коп. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» слід стягнути судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved