overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач 10 травня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що уклав шлюб з відповідачкою 27 квітня 2007 року. Шлюб зареєстрований у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 285. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим з вересня 2001 року вони припинили спільне проживання. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27 квітня 2007 року. Шлюб зареєстрований у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 285 (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, внаслідок чого між ними з вересня 2011 року припиненно спільне проживання, шлюбні відносини та ведення спільного господарювання. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач 10 травня 2017 року звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 07 червня 2014 року уклала шлюб з відповідачем, але життя між ними не склалось, подружні стосунки фактично припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], збереження шлюбу неможливе, тому просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, але до суду не з'явилася, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 07 червня 2014 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 267, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 9). Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами припинені, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач 10 травня 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем по справі вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2008 року. За час сумісного проживання вони придбали житловий будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. Садова, 10. Від цивільного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON]. У зв'язку з чим, позивач просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовута до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась 13 січня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЕД №260940 від 18.01.2013р. (а.с.7). Як вбачається з свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про склад сімї №2368 від 10.05.2017 року (а.с. 2), [PERSON] мешкає і зареєстрована за адресою: [INFO], разом з донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ч. 3 цієї статті, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, що знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України,\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, зазначений позивачем у позовній заяві, відповідає положенням чинного законодавства України та інтересам малолітньої дитини, тож, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнена за законом від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач 10 травня 2018 року звернувся з вимогами до відповідачів про стягнення в солідарному порядку витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В судове засідання представник позивача та фінансового управління виконавчого комітету Малинської міської ради не зявились , направили до суду заяви в яких позов підтримали повністю, просять вимоги задовольнити. Зазначили, що 17 грудня 2017 року близько 16.30 год. [PERSON] та [PERSON], знаходячись в домоволодінні [PERSON] в с. Новобратське Малинського району по вул. Н.Сосніної,2, спричинили легкі тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] [PERSON] в період з 21 грудня 2017 року по 26 грудня 2017 року знаходився на стаціонарному лікування в Малинському РТМО, кошти затрачені на його лікування складають 1838,55 грн. З підстав, передбачених ст.1206 ЦК України просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Судом встановлено, що 17 грудня 2017 року близько 16.30 год., [PERSON] та [PERSON], знаходячись в домоволодінні [PERSON] в с. Новобратське Малинського району по вул. Н.Сосніної,2, спричинили легкі тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 14 березня 2018 року провадження по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України закрито на підставі статті 284 КПК України. Згідно довідки та розрахунку вартості 1 ліжкодня Малинського РТМО від 12 січня 2018 року , встановлено, що [PERSON] роман Васильович в період з 21 грудня по 26 грудня 2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділені Малинського РТМО. Вартість 1 ліжкодня становить 367,71 грн., а вартість лікування складає 1838,55 грн. ( а.с. 9-10). Враховуючи викладене суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дольовому порядку по 352,40 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач 10 червня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2013 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2008 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 376 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.6,7/. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Так, ухвалою від 04 липня 2014 року сторонам був наданий строк на примирення два місяці, проте встановлено, що примирення не досягнуто, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з липня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач 10 червня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 27 червня 2003 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №409. Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з травня 2004 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27 червня 2003 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №409./а.с.3/ Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO]./а.с.4/ Встановлено, що з травня 2004 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач 10 червня 2015 року звернувся з вимогами до відповідача про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала повністю. Пояснила, що 21 травня 2013 року близько 23 години [PERSON] , керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Кримського м. Малина поблизу магазину « Гастрономчик » та здійснюючи рух заднім ходом, здійснив зіткнення з мопедом під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення [PERSON] були заподіяння середньої тяжкості тілесні ушкодження і останній 17 днів знаходився на стаціонарному лікування в Малинському РТМО , кошти затрачені на його лікування складають 2741,85 грн. До суду надійшла заява від виконавчого комітету Малинської міської ради в якій виконавчий комітет позовні вимоги прокурора Малинського району підтримує повністю та просить провести розгляд справи у відсутності представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В статті 1206 ЦК України зазначено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно копії вироку Малинського районного суду від 11 листопада 2014 року встановлено, що [PERSON] засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вид обмеження волі на строк 1 ( один ) рік. Звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Потерпілим від даного злочину є [PERSON] Згідно довідки Малинського РТМО від 07 травня 2015 року, [PERSON] в період з 26 травня 2013 року по 12 червня 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені Малинського РТМО. Вартість лікування становить 2741,85 грн. ( арк..с. 9). З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач 10 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2013 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2013 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 305 /а.с.6/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Стасюк» на «Миролюбську» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з квітня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач 10 червня 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2015 року сторони зареєстрували шлюб, який не розірвано, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.11) 12.10.2015 року у подружжя [PERSON] та\~ [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 12). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 51 Конституції України,ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням позиції відповідача, який згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,\~ст. 51 Конституції України,ст.180,\~182,\~183 СК України,

Outcome: approved