Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. 14.01.2008 року між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір кредиту № 08П002-К, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 56\~900 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,5% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 13.01.2023 року. Згідно з договором про внесення змін № 5 від 05.12.2013 року сторони погодилися змінити валюту кредиту та перевести суму зобовязання у гривню. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 23.10.2017 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 198\~066 грн. 81 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 177\~747 грн. 91 коп., за відсотками 695 грн. 14 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом 6\~876 грн. 73 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками 90 грн. 18 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Посилаючись на вищевказане просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 08П002-К від 14.01.2008 року у сумі 198\~066 грн. 81 коп., судовий збір у розмірі 2 971 грн. 00 коп. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.01.2008 року між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір КРЕДИТУ № 08П002-К, згідно з яким [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 56\~900 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,5% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 13.01.2023 року (а.с. 4-7). Згідно з договором про внесення змін № 5 від 05.12.2013 року сторони погодилися змінити валюту кредиту та перевести суму зобовязання у гривню (а.с. 4-7). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~\~ Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В ході розгляду справи судом досліджені розрахунки заборгованості за кредитним договором, у т.ч. розрахунок суми основного боргу, розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Аналізом наданих суду документів було встановлено, що з боку відповідача [PERSON] неналежним чином виконувались взяті на себе договірні зобовязання зі своєчасної та в повному обсязі сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Внаслідок цього, станом на 23.10.2017 рік у позичальника [PERSON] існує борг за кредитним договором в розмірі 198\~066 грн. 81 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 177\~747 грн. 91 коп., за відсотками 695 грн. 14 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом 6\~876 грн. 73 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками 90 грн. 18 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 39-44). 20.05.2017 року позивачем на адресу позичальника була направлена вимога про сплату заборгованості по кредитному договору. Проте, заборгованість погашена не була (а.с. 36). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно\~\~до умов договору та вимог Цивільного судочинства України. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користуванням чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором або іншим актом цивільного законодавства. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Суду не надано доказів сплати вищевказаної заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. Тому, є підстави для стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, та нарахованої пені з інфляційними витратами, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved