Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі [PERSON] охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Волинській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Піддубцівська сільська радазвернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення збитків в сумі 2142 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 001363 від 12.04.2015, складеного начальником відділу охорони водних біоресурсів [PERSON], встановлено, що [PERSON] 12.04.2015 о 20 год. 30 хв. здійснив вилов водних біоресурсів промисловим знаряддям лову, а саме риболовецькими сітками без дозволу на промисел під час нерестового періоду в рибогосподарському водному об'єкті в с. Піддубці Луцького району здійснив вилов риби загальною вагою 2,5 кг, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 2142,00 грн. Постановою Луцького міськрайонного суду від 28.04.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Розмір збитків визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу». На підставі наведеного, просить суд, стягнути з [PERSON] на користь бюджету Підцубцівської сільської ради збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу в сумі 2142,00 грн. та судовий збір в розмірі - 1378,00 грн. Прокурор Луцької місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд, позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Волинській області [PERSON] в судовомузасіданні позовні вимоги підтримав та просив суд, позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Піддубцівської сільської радив судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечив проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. Зі згоди прокурора та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 001363 від 12.04.2015, складеного начальником відділу охорони водних біоресурсів [PERSON], встановлено, що [PERSON] 12.04.2015 о 20 год. 30 хв. здійснив вилов водних біоресурсів промисловим знаряддям лову, а саме риболовецькими сітками без дозволу на промисел під час нерестового періоду в рибогосподарському водному об'єкті в с. Піддубці Луцького району здійснив вилов риби загальною вагою 2,5 кг (7 шт. сазанів (коропів), чим завдано збитків рибному господарству України на суму 2142,00 грн. (а.с. 11). Постановою Луцького міськрайонного суду від 28.04.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 10 ). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Розмір збитків визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу». Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об'єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно п. 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Держкомрибгоспом за погодженням з Мінекобезпеки. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.99 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для тіл водного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Крім того, згідно з п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.99, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згідно до вимог ст. 13 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об'єктів тваринного світу, є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ст. 63, ч. ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу та про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно зі ст. ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до місцевого бюджету. Згідно з ч. І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] в користь бюджету Піддубцівської сільської ради на р/р 33110330700230 в ГУДКСУ у Волинській області, МФО 803014, ЗКПО 38009654, збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу в сумі 2142,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути суму в розмірі 1378,00 грн. судового збору на рахунок прокуратури Волинської області. На підставі наведеного та

Outcome: approved