overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач 03.04.2017 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у ВРАЦС Оболонського РУЮ в м.Києві, актовий запис № 1173. В подальшому шлюб було розірвано 22.11.2013 року, згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки та її теперішнього чоловіка [PERSON]. Позивачка зазначає, що з 18.04.2015 року перебуває у шлюбі з [PERSON] та виховує спільну дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини: не приймає участь у вихованні, не провідує дитину, не цікавиться його здоров'ям, матеріально не підтримує дитину. Позивач зазначає, що [PERSON] згідно вироку Оболонського районного суду м.Києва від 14.06.2011 року було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. ч.1,2 ст.309 КК України і призначено відповідне покарання. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач 03.04.2019р. звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.12.2003р. між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого у сторін народилась донька, проте шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.08.2019р. вказану цивільну справу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2019р. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до провадження судді Басової Н.В. Позивач у судове засідання не з`явився, проте матеріали справи містять від нього заяву, у якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач надавала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 13.12.2003р. зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1360 (а.с.7). Під час спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 СК України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Враховуючи вищевказане, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, згідно з ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач 03.04.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, яку в подальшому уточнювала (а.с. 12). Свої вимоги обґрунтовує наступним. Вона 30.08.2011 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . У листопаді 2018 року шлюбні відносини припинені через різні погляди на життя, сварки та суперечки з різних побутових питань. Вважає, за таких обставин, примирення між ними неможливе. Майнового спору немає, дитина залишиться проживати з нею. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати, прізвище залишити « [PERSON] ». Ухвалою судді від 04.04.2019 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишена без руху. Ухвалою від 16.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 06.06.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.09.2019 року на 14.00 годину. У судове засідання сторони не з?явилися. Позивач, згідно поданої заяви, просить справу розглядати в її відсутністьта без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі ( а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно поданої 10.06.2019 року заяви, просить справу розглядати в його відсутність, проти позову не заперечує, просить не надавати строк для примирення (а.с 25). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, сторони 30.08.2011 року зареєстрували шлюб у виконкомі Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 17 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . У листопаді 2018 року шлюбні відносини припинені через різні погляди на життя, сварки та суперечки з різних побутових питань. З цього часу шлюбні відносини не поновлювались, шлюб існує лише формально. Взаємовідносини, що склалися між ними виключають подальше спільне життя. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Майнового спору сторони не мають. Дитина залишиться проживати з позивачкою. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] », [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач 03.05.2017 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов»язки. Сторони не ведуть спільне господарство, припинили шлюбні відносини. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Дітей від шлюбу не має. Позивач в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про визнання позовних вимог, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи‚ вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.02.2014 р. Сторони від шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач 03.05.2017 року звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 10.02.2001 року розпався через не складення сімейного життя з суб»єктивних причин та взаємною згодою, внаслідок чого з грудня 2016 року вони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо, це суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, категорично заперечив примирення. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав та прохав задовольнити ( а. с. 18 ). А відповідачка позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. ( а. с. 19 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 10.02.2001 року в Краснодонському міському відділі РАЦС Луганської області уклали шлюб ( актовий запис № 26 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає із відповідачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з грудня 2016 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач 03.06.2014р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що протягом 2012-2013р.р. він позичив відповідачці різними сумами на загальну суму 3500доларів США, що становить 40950грн. Останній раз він позичив кошти відповідачці 09.11.2013р., про що вона написала розписку, зобов»язавшись віддати борг до 15.11.2013р. Крім цього, на прохання відповідачки він, перебуваючи в Росії, у 2012р. вислав їй переказом, через їхню знайому [PERSON], 16240російських рублів, з врахуванням комісії за переказ, що становить 3500,24грн. На даний час суму позики відповідачка не повернула та ухиляється від повернення. Просив стягнути з відповідачки загальну суму боргу 44450,24грн. та судові витрати. Позивач у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON] позичила у позивача [PERSON] протягом 2012-2013р.р. кошти в сумі 3500доларів США(що у гривневому еквіваленті відповідно до курсу валют становить 40950грн.), з кінцевим терміном повернення до 15.11.2013р., про що свідчить власноручно написана відповідачкою розписка від 09.11.2013р.(а.с.8); 16240російських рублів(що у гривневому еквіваленті відповідно до курсу валют становить 3500,24грн.)., про що свідчить заява фізичної особи на перевід грошових коштів від 29.08.2012р.(а.с.9). На даний час відповідачка не виконала свого зобов»язання, кошти не повернула та ухиляється від його виконання. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення боргу є обґрунтованим та підлягає до задоволення, з відповідачки слід стягнути 44450,24грн. за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 440,50грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач 03.06.2014р. звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, яким просить стягнути з відповідача 14.473грв.36коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2006р. між ними і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав 4900грв. у кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але відповідач порушив норми ст.ст.526-527,530 ЦК України і умови вказаного договору, свої зобов*язання не виконує, у зв*язку з чим станом на 30.04.2014р. має заборгованість в сумі 14.473грв.36коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 2372грв.44коп. + заборгованість по процентам за користування кредитом 10.935грв.52коп. + штраф (фіксована частина) -500грв. +штраф (процента складова) - 665грв.40коп., яку просять стягнути з відповідача, оскільки відповідач належним чином свої зобов*язання щодо договору не виконує, тому вони просять стягнути заборгованість в сумі позову і судові витрати. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином (згідно повернутого до суду поштового повідомлення) і тому справа відповідно до ст.169 ЦПК України за згоди представника позивача слухалася за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинне бути виконане належним чином, відповідно до умов договору і у строк. Між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір без номеру від 31.05.2006р. (а.с.11-15) зі сплатою відсотків -36%. Відповідач не повернув позивачу чергову частину кредиту і тому позивач має право вимоги повернути весь кредит. Відповідач станом на 30.04.2014р. має заборгованість в сумі 14.473грв.36коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 2372грв.44коп. + заборгованість по процентам за користування кредитом 10.935грв.52коп. + штраф (фіксована частина) -500грв. +штраф (процента складова) - 665грв.40коп. (а.с.6-8). Таким чином відповідач належним чином свої зобов*язання щодо договору не виконує, не платить процент, що є порушенням умов договору (ст.ст.1054, 1050 ЦК України), тому позивач просить достроково повернути всю суму кредиту та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі позову. Відповідач до суду не з*явився, запереченя по позові не надав. Також у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача і судові витрати - 243грв.60коп. (судовий збір - а.с.21). Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 651 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач 03.06.2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, тому припинили шлюбно-сімейні відносини, ведення спільного бюджету і спільного господарства. Спору про поділ майна не має. Дітей від шлюбу не мають. Термін на примирення просив не надавати. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій просила позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у її відсутність. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено що сторони зареєстрували шлюб 24.05.2007 р. Сторони від шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач 03.06.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.03.2014 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя між ним та відповідачем не склалося. Причинами розладу в шлюбно-сімейних відносинах стали припинення взаєморозуміння між ними. В зв'язку з чим, між ними виникали непорозуміння та суперечки. З 01.04.2014 року вони припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, спільне житло відсутнє. Вважає, що примирення між ними неможливо. Просила суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 01.03.2014 року виконавчим комітетом Сєверної селищної ради міста Сніжне Донецької області під актовим записом № 06. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 01.03.2014 р. виконавчим комітетом Сєверної селищної ради міста Сніжне Донецької області, сторони перебувають з 01.03.2014 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №06. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог [PERSON] про зміну прізвища «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]», суд вважає необхідним зазначити наступне. На підставі п. 22 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, той із подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимога [PERSON] про зміну прізвища на «[PERSON]» задоволенню не підлягає, оскільки розгляд цього питання не передбачено способами захисту цивільних прав та інтересів, які застосовуються судом при здійсненні правосуддя.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач 03.06.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що вона з 20.06.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу у її відсутності. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 20.06.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 20.06.1997 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 62. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції, актовий запис № 78 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання дитини у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач працює в ПАТ «Шахтоуправління Покровське», має постійний заробіток, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 03.06.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 03.06.2014 р. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved