Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач 11.12.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1986 року, оскільки спільне життя не склалось, в 2013 році шлюб було розірвано та з того часу вони почали проживати окремо. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який залишився проживати разом з нею. 03.01.2013 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суд Київської області на її користь з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. [INFO] сину виповнилось 18 років. Але він навчається у Ржищівському індустріально-педагогічному технікумі на 3-му курсі денної форми навчання за спеціальністю «Розробка програмного забезпечення» і потребує матеріальної допомоги. Відповідач інших дітей не має, аліменти на інших осіб не сплачує, є працездатною особою та має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь сина на період його навчання, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка , син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], відповідач по справі, та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 3). [PERSON] навчається в Ржищівському індустріально - педагогічному технікумі І рівня акредитації по спеціальності «Розробка програмного забезпечення» на денній формі навчання, за державним замовленням. Стипендію отримує, в гуртожитку не проживає. Термін закінчення навчального закладу 01.07.2016 року, що підтверджується довідкою (а.с. 5). [PERSON] навчається на денній формі, не працює, потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні, батько добровільно матеріальної допомоги на утримання та навчання сина не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що [PERSON], навчається на денному відділенні, не працює, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає, проти стягнення з нього аліментів на сина не заперечує. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку починаючи з 11.12.2014 року і до досягнення ним 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved