Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 22564,14 дол. США, що еквівалентно за курсом НБ України станом на 24.02.2016 року 614508,67 грн., заборгованості за кредитним договором №611/35-36/132. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.05.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого з 28.04.2010 року є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №611/35-36/132, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 9900 дол. США зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 21% річних та кінцевим терміном повернення до 05.05.2010 року, а відповідач зобовязався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання, видавши зазначену суму кредиту, проте відповідач належним чином умов договору не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах і станом на 24.02.2016 року має заборгованість в сумі 22564,14 дол. США, що за курсом НБ України станом на дату розрахунку становить 614508,67 грн., з яких 7011,60 дол. США заборгованість за кредитом, 7722,30 дол. США заборгованість по відсотках, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 3726,28 дол. США та пеня за несвоєчасне повернення відсотків -4103,97 дол. США. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 06.05.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого з 28.04.2010 року є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №611/35-36/132, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 9900 дол. США зі сплатою за користування кредитом проценти у розмірі 21% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 05.05.2010 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с.7-8). Згідно п.п.3.3.4-3.3.7 даного договору, позичальник зобовязаний погашати кредитору кредит відповідно до п.п.1.1, 3.3.13 договору, сплачувати проценти та комісії в строки, встановлені в п.2.4, 2.5 договору, сплачувати неустойку (пеню, штраф) в строк, встановлений у п.2.6 договору та у разі пролонгації кредиту сплачувати проценти в розмірі, встановленому в п.2.10 договору. Із матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором надав позичальнику кредит у розмірі обумовленому договором. Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, комісії, визначених п.1.1, 2.4, 2.5, 3.3.13 позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Згідно листа-заявки на кредит від 06.05.2008 року (а.с. 11), [PERSON] отримав кредит у вказаному розмірі шляхом перерахування цих коштів на його поточний рахунок. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6), що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору №611/35-36/132 від 06.05.2008 року, зобовязання, зокрема, станом на 24.02.2016 року має заборгованість в сумі 22564,14 дол. США, що за курсом НБ України станом на дату розрахунку становить 614508,67 грн., з яких 7011,60 дол. США заборгованість за кредитом, 7722,30 дол. США заборгованості по відсотках, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 3726,28 дол. США та пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 4103,97 дол. США. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором №611/35-36/132 від 06.05.2008 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором №611/35-36/132 від 06.05.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 9217,63 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (а.с.1).

Outcome: approved