Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.06.2010 року у розмірі 34815,60 грн. за кредитним договором; стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 348,16 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.06.2010 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON], вищевказані грошові кошти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.05.2014 р. заборгованість складає 34815,60 грн., яка складається з наступного: 24801,09 грн. - заборгованість за кредитом; 7430,43 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту; 450,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1634,08 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором загалом станом на 30.05.2014 року складає 34815,60 грн., які позивач просить стягнути з [PERSON] та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначивши, що він на підставі ст. 224 ЦПК України, не заперечував розглянути справу у заочному порядку. [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надавши до суду письмові заперечення, в яких вказує, що вона не заперечує проти того факту, що нею, дійсно було отримано кредитну картку, та відповідачка не відмовляється від повернення боргу і зобов'язується щомісячно перераховувати на користь позивача грошові суми в розмірі 200,00 грн. Однак відповідачка не згодна з сумою відсотків, оскільки під час договірних обов'язків з Банком виникла непереборна сила - війна в Донбасі. Також на її вихованні знаходиться двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 22.06.2010 року [PERSON], 22.06.2010 року отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 7-33). Загальна сума заборгованості за договором № б/н від 22.06.2010 року станом на 30.05.2014 року складає 34815,60 грн. ( а. с. 5-6). Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з неї боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже, [PERSON], 22.06.2010 року отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але суму кредиту, передбаченого договором не повернула та не сплатила відсотки у встановлений договором строк. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню, так як відповідач, покладені на неї зобов'язання вказаними договорами не виконує, що повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved