Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулосьдо суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Мотивований позов тим, що згідно укладеного кредитного договору № 06/8/718-к від 30.11.2006 року банк надав [PERSON] кредит в розмірі 116 000 доларів на 240 місяців, дата погашення кредиту - 30.11.2026 року із процентною ставкою - 14,5% річних. В забезпечення виконання даного кредитного договору між банком і [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання із повернення кредиту та відсотків. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2014 року №128/4848/13-ц було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в сумі 896 028,73 грн., що станом на 19.04.2014 року еквівалентно 112 101,68 доларів США. Користуючись своїм правом достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та нарахованих відсотків, враховуючи, що строк кредитного договору закінчується 30.11.2026 року і цей кредитний договір не є розірваним, банк вважає, що у відповідача виникла прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в період з 20.04.2013 року по 30.01.2015 року, яка станом на 30.01.2015 року становить 20 560,94 доларів США, що еквівалентно 328 035,41 грн. Станом на 30.01.2015 року позичальнику нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 5 780,51 доларів США, що еквівалентно 92223,99 грн. Оскільки кредитний договір №06/8/718-к від 30.11.2006 року був укладений в іноземній валюті - доларах США і курс долара до гривні станом на день подання позову становить 26,04 грн. за 1 долар США, сума боргу, стягнута з відповідачів за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2014 року в розмірі 112 101,68 доларів США, що в перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становило 896 028,73 грн. (1долару США відповідало 7,993 грн.) фактично збільшилась станом на 16.02.2015 року до 2 919 127,74 грн. Позивач вважає, що з моменту ухвалення рішення Вінницьким районним судом Вінницької області курсова різниця складає 2 023 099,01 грн. (2 919 127,74 грн. - 896 028,73 грн. = 2 023 099,01 грн.), тому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у вигляді курсової різниці за кредитним договором №06/8/718-к від 30.11.2006 року у розмірі 2 023 099,01 грн. станом на 16.02.2015 року; заборгованість за кредитним договором №06/8/718-к від 30.11.2006 року в розмірі 26 341,45 доларів США, що еквівалентно 420 259,40 грн. (станом на 30.01.2015 року 1 долар США відповідає 15,9543 грн.), з яких заборгованість по відсотках - 20 560,94 доларів США, що еквівалентно 328 035,41 грн.; заборгованість по пені - 5 780,51 доларів США, що еквівалентно 92 223,99 грн. Позивач також просив стягнути судовий збір у рівних частках. В судовому засіданні представник банку Сидоров О.В. позов підтримав. Зауважив, що банк втрачає прибуток на курсі, тому просив стягнути курсову різницю по боргу в сумі 2 023 099,01 грн., заборгованість за кредитним договором, що складається з відсотків за період з 20.04.2013 року до 30.01.2015 року в сумі 20 560,94 доларів США та пені за період з 20.04.2013 року до 30.01.2015 року в сумі 5 780,51 доларів США і судовий збір. Курсову різницю просив стягнути в еквіваленті станом на день ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що [PERSON] брала кредит в доларах на споживчі цілі - придбання житлового будинку. Він виступив поручителем за виконання нею умов кредитного договору. Крім того, з [PERSON] був укладений договір іпотеки. Однак, через коливання курсу валюти виникла заборгованість, яка була стягнута з них солідарно за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області. Вимоги банку про стягнення курсової різниці він не визнає категорично. Наголосив, що з [PERSON] вони звертались до банку для врегулювання боргового зобов`язання, однак банк не бажає із ними домовлятись і реструктуризувати борг. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час розгляду справи повідомлялась належним чином, позов не оспорила, заяв про відкладення розгляду справи суду не надала. Вислухавши пояснення представника позивача і відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 06/8/718-к від 30.11.2006 року ВАТ «Банк Універсальний» (ПАТ «Універсал Банк») надав [PERSON] кредит в розмірі 116 000 доларів на 240 місяців, дата погашення кредиту - 30.11.2026 року із процентною ставкою - 14,5% річних. Нарахування процентів здійснюється відповідно до п.4.4 договору за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. День надання кредиту і день повернення кредиту при нарахуванні процентів рахуються як один день. Нарахування процентів за фактичну кількість календарних днів користування кредитом здійснюється щомісячно. Сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Сплата пені та інших платежів за даним договором, крім сум кредиту, процентів (які сплачуються в валюті отриманого кредиту), може здійснюватись як у валюті кредиту, так і в інших валютах. Перерахунок заборгованості в іншу валюту, ніж валюта кредиту, здійснюється банком за офіційним (обмінним) курсом НБУ, діючим на день здійснення платежу. Згідно п. 4.5 договору сплата заборгованості за кредитом здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (додаток №1), який є невід'ємною частиною даного договору. Згідно п.6.1.1. позичальник зобов'язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати всі інші свої зобов'язання згідно даного договору. Згідно п.9.1 договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами або встановленої в п. 4.5 договору винагороди, позичальник достроково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 9.2 у випадку невиконання зобов'язань, передбачених п.п.6.1.5 - 6.1.8 даного договору позичальник сплачує штраф в розмірі 2% від суми кредиту за кожний випадок (а.с. 18-24). В забезпечення виконання даного кредитного договору 30.11.2006 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір поруки (а.с. 25), згідно з п.п. 4, 5 якого поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, а саме: за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, в забезпечення даного кредитного договору був укладений договір іпотеки. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання із повернення кредиту та відсотків, тому рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2014 року №128/4848/13-ц було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в сумі 896 028,73 грн., що станом на 19.04.2013 року еквівалентно 112 101,68 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 9 225,07 доларів США (еквівалент 73 735,98 грн.), сума дострокового стягнення кредиту - 79 627,46 доларів США (еквівалент 636 462,29 грн.), відсотки 20 178,81 долар США (еквівалент 161 289,23 грн.), пеня/підвищені відсотки - 3070,34 доларів США (еквівалент 24 541,23 грн.). Зобов`язання не було припинено. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення відсотків і пені за користування кредитом в період з 20.04.2013 року (наступного дня після розрахунку, за яким вже стягнуто борг) до 30.01.2015 року суд приймає до уваги п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 7) заборгованість відповідача [PERSON] перед банком за кредитним договором № 06/8/718-к від 30.11.2006 року за період з 20.04.2013 року до 30.01.2015 року складається з: відсотків - 20560,94 доларів США, що еквівалентно 328 035,41 грн. та пені - 5 780,51 доларів США, що еквівалентно 92 223,99 грн. Суд вважає, що позов в частині стягнення відсотків за період з 20.04.2013 року до 30.01.2015 року в сумі 20 560,94 доларів США є обґрунтованим і відповідає вимогам ст.ст. 526, 599, 1054, 1056-1 ЦК України, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 258 ЦК України до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Враховуючи вимоги ст. 258 ЦК України і те, що пеня нараховується і сплачується у гривнях, суд вважає, що стягненню підлягає пеня за період з 10.01.2014 року до 30.01.2015 року в сумі 36 686,44 грн., що становить еквівалент 2300,09 доларів США відповідно до наданого розрахунку (а.с. 7). Вимоги позивача про стягнення курсової різниці в розмірі 2 023 099,01 грн. є безпідставними і необґрунтованими. Так, в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором банк, обравши спосіб захисту свого права, звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми кредиту і рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.08.2014 року стягнуто з відповідачів борг в сумі 896 028,73 грн. станом на 19.04.2013 року, що еквівалентно 112 101,68 доларів США. Рішення суду набрало чинності і звернуто до примусового виконання, тому порядок і строки його виконання врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». Невиконання рішення суду не може бути підставою для повторного стягнення тієї ж суми боргу в еквіваленті станом на сьогоднішній день. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору №06/8/718-к від 30.11.2006 року за період з 20.04.2013 року до 30.01.2015 року в розмірі 20 560,94 доларів США, що еквівалентно 328 035,41 грн. - відсотки за користування кредитом та 36 686,44 грн. - пеня. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 1823,60 грн. судового збору враховуючи загальну суму боргу - 364 721,85 грн.

Outcome: approved