Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач 08.01.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов,язання повернути автомобіль ВАЗ 2101 держ.номер [NUMBER], № кузова [NUMBER], та документи на нього, також просить стягнути понесені судові витрати. В обгрунтування вимог вказав, що позивач є власником зазначеного автомобіля, 31.05.2013 року позивач передав відповідачу свій автомобіль, ключі та документи, а відповідач зобов'язався сплатити за автомобіль 8000 гривень, надавши розписку, договір купівлі-продажу у встановленому порядку на укладався. Однак, до теперішнього часу відповідач обумовлену суму не сплатив, повертати автомобіль відмовляється, таким чином відповідач порушує право власності позивача на автомобіль, і володіє автомобілем без правової підстави. Позивач просить розглянути справу у свою відсутність, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, також відповідачу в установленому порядку направлялося СМС-повідомлення про виклик до суду. Згідно ухвали суду від 29.01.2014 року суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником легкового автомобіля ВАЗ 2101, 1981 року випуску, червоного кольору, номерний знак [NUMBER], двигун № [NUMBER], номер кузова, шасі [NUMBER], що підтверджується карткою обліку автотранспорту ВРЕР м.Красноперекопськ АР Крим, в картці зазначено посилання на посвідчення про реєстрацію автомобіля [NUMBER] /а.с.15/. Позивач вказав в позові, що 31.05.2013 року він передав відповідачу автомобіль разом із документами. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду оригінал розписки від 31.05.2013 року, згідно якої [PERSON] отримав у розстрочку автомобіль ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER], та зобов'язався сплатити 8000 грн. на протязі 3 місяців /а.с.31/. Також з пояснень позивача слідує, що відповідач своє зобов'язання не виконав, у встановлений строк грошові кошти не сплатив, при цьому повертати автомобіль відмовляється. Письмова вимога позивача, отримана відповідачем 26.11.2013 року, про необхідність виконання своїх зобов'язань, залишена відповідачем без відповіді та виконання /а.с.18,19/. Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником зазначеного автомобіля, між сторонами існувала домовленість щодо купівлі-продажу автомобіля, але договір купівлі-продажу не був укладений у встановленому порядку, відповідач після 30.08.2013 року по теперішній час володіє автомобілем, належним позивачу, без правової підстави. Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Стаття 1212 ЦК України, яка регулює відносини про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, передбачає, що особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, судом встановлено, що відповідач порушив право власності позивача на автомобіль, відповідно вимога про захист права власності таким способом як зобов'язання повернути автомобіль, є адекватною змісту порушеного права. Враховуючи викладене та необхідність захисту порушеного права власності, позов підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне,

Outcome: approved