Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач 11.06.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-2а), який уточнював (а.с.14,15). В обґрунтування вимог позову посилався на наступні обставини. Він 14.09.2005 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. Зазначив, що на протязі останніх десяти років відносини між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю. Останні п'ять років відповідач періодично проживає за кордоном. У березні 2018 року відповідач після чергового приїзду із-за кордону повідомила йому, що припиняє з ним спільне проживання, зібрала речі та переїхала до свого житла. Примирення вважає неможливим. Зазначив, що на розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України відповідач не погоджується. Тому просить розірвати шлюб у судовому порядку. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2018 року вказану цивільну справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення підготовчого судового засідання призначено на 04.10.2018 року (а.с.18,19). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягає. Суду пояснив, що шлюбні відносини між ними поступово погіршувались, відповідач часто знаходиться кордоном, почуття любові між ними втратилося. Спільних дітей вони не мають. Шлюбні відносини остаточно припинилися у березні 2018 року, коли відповідач забрала свої речі та пішла жити до своєї квартири. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вказав, що після подачі до суду даного позову він зустрів іншу жінку. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Після подачі позову з'ясувалося про наявність майнового спору, який вони будуть намагатися вирішити мирним шляхом, в іншому випадку будуть вирішувати в судовому порядку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу. Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені з березня місяця 2018 року. Причиною цього стали негативне відношення позивача до її дочки від першого шлюбу та його безпідставні претензії до неї щодо подружньої невірності. Тому в березні місяці 2018 року вона повідомила йому, що так жити не можливо, забрала деякі свої особисті речі та пішла жити до своєї квартири. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Пояснила, що в березні 2018 року поїхала за кордон, після чого з відповідачем спілкувалися по телефону. Вказала, що у червні 2018 року вони в телефонному режимі намагалися дійти примирення, але в кінці літа позивач повідомив їй, що в нього інша жінка. Почуття любові та поваги до позивача у неї втрачено. Примирення між ними не можливе. Зазначила, що між ними наявний майновий спір, який вони будуть намагатися вирішити мирним шляхом, а якщо не вдасться, то у судовому порядку. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «[PERSON]». Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, те, що позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, а відповідач у судовому засіданні позов визнала, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 14.09.2005 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.09.2005 року зроблено відповідний актовий запис № 655 (а.с.10 - копія свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] видане 14.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають, що підтвердилося в судовому засіданні їх поясненнями. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня місяця 2018 року. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною цього стали різні погляди на сімейне життя, часте перебування відповідача за кордоном, у зв'язку з чим між сторонами виникали непорозуміння. На даний час позивач проживає з іншою жінкою. Примирення між сторонами не можливе, почуття любові між ними втрачено, що знайшло підтвердження в судовому засіданні в їх поясненнях. Між сторонами наявний майновий спір, який сторони будуть намагатися вирішити мирним шляхом, або в судовому порядку. Вимог щодо поділу спільного сумісного майна подружжя під час розгляду даної справи заявлено не було. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає за необхідне розірвати шлюб в судовому порядку.

Outcome: approved