Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 11.11.2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом з її матір`ю-спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Також просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 45,9 кв.м, з приналежними до нього господарськими спорудами, який належав її матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її , та відповідачки [PERSON] , мати [PERSON] , яка при житті розпорядилася своїм майном на випадок смерті, склавши 23.10.2017р.заповіт, за яким все належне майно заповіла їй, своїй дочці [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок по [ADDRESS] , який остання успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , згідно рішення суду від 27.10.2017р. ЇЇ сестра, відповідач по справі [PERSON] мала право на обов`язкову частку у спадщині, однак така не проживала постійно разом з матір`ю на час відкриття спадщини, а також не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому є такою, що не прийняла спадщину. Вважає, що вона у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , однак у неї виникли труднощі щодо оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, оскільки вона не була зареєстрована разом з матір`ю за однією адресою на час відкриття спадщини, а також її мати, отримавши за рішенням суду право власності на спадкове майно, не здійснила державної реєстрації такого речового права за собою. 09.01.2020р. по справі відкрито загальне позовне провадження. 31.01.2020р. відповідач [PERSON] подала відзив, в задоволенні позову просить відмовити, оскільки вважає, що наведені в позовній заяві твердження не відповідають дійсності. Зазначає, що на підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач подала Довідку виконкому сільської ради від 25.10.2019р., згідно якої [PERSON] була зареєстрована до дня смерті за адресою [ADDRESS] одна, а проживала без реєстрації з 2017 року разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . При тому дана Довідка сформована на підставі Акту обстеження житлових умов від 25.10.2019р., тобто більш ніж за рік після смерті [PERSON] , та в Акті не вказано, з яких причин комісія прийшла до висновку, що їх мати проживала у вказаному будинку. \~ \~ \~ \~Стверджує, що діючим законодавство розрізняється поняття місце проживання та місце перебування. Постійним місцем проживання особи є те житло, де особа проживала не меньше шести місяців на рік. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин щодо її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і з цих підстав в задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту просить відмовити. Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, то вважає, що в цій частині позов є передчасним, оскільки позивач не надала доказів на підтвердження наявності перешкод для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Зокрема, позивачем не надано постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, і дані обставини виключають вирішення спору в судовому порядку. Зазначає, що вона має право на обов`язкову частку у спадковому майні її з позивачем матері [PERSON] , а оскільки вона та позивач, обоє пропустили 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому між ними раніше існувала усна домовленість щодо отримання кожною з них права на частку у спірному будинку. Однак позивач з невідомих для неї причин звернулася в суд з даним позовм, і в такий спосіб намагається оформити на себе спадок їх матері, за наявності пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В судовому засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснили, що [PERSON] в лютому 2020р. зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, однак нотаріусом таке таке свідоцтво не було видане по тій причині, що вона у 6-місячний строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а також не підтвердила факт свого проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Крім того [PERSON] пояснила, що їх з відповідачкою мати [PERSON] останнім часом при житті хворіла та потребувала стороннього догляду, тому така з жовтня 2017р. до дня смерті ( [INFO] ) проживала постійно разом з нею за адресою [ADDRESS] . Після смерті матерівідповідач [PERSON] пропонувала їй добровільно поділити спадковий будинок, однак вона відмовилась від такої пропозиції з причин, що останнім часом вона доглядала матір одна. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Крім того [PERSON] підтвердила, що їх мати [PERSON] у вересні 2017р. захворіла та перебувала в лікарні, а з лікарні 2 чи 3 жовтня 2017р. перейшла жити до позивачки по справі в будинок по [ADDRESS] , в якому проживала безперервно до смерті. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов \~слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст.ст.293,315 ЦПК України, в судовому порядку можуть розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, а також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно пунктів 2 і 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~\~від 30.05. 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народилася [INFO] у с.Солонка, її матір`ю значиться [PERSON] ( а.с.7-8). Як слідує з копій паспорта громадянина України, місце проживання [PERSON] з 31.01.2001року зареєстровано за адресою [ADDRESS] (а.с.5-6). 23.10.2017 року [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла дочці [PERSON] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1210, даних про можливі зміну заповіту чи його скасування, суду не надано ( а.с.10). [INFO] [PERSON] померла у віці 76 років у с.Солонка Пустомитівського району Львівської області ( а.с.9). Згідно виданих 25.10.2019 року Солонківською сільською радою Довідки № 2992 та Акту обстеження житлово-побутових умов, [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована по [ADDRESS] одна, а проживала без реєстрації з 2017 року по [ADDRESS] разом з [PERSON] ( а.с.12,13). У відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] визнали, що їх мати [PERSON] в період з 2 чи 3 жовтня 2017р. до [INFO] ( дня смерті) проживала безперервно разом з [PERSON] в належному останній будинку по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В суда не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності визнання позивачем та відповідачем даних обставин, а тому такі обставини не підлягають доказуванню. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаєтьсмя таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Діючим законодавством, зокрема ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено поняття «місце перебування» та «місце проживання» особи на адміністративно-територіальній одиниці, однак не визначенно поняття «постійне місце проживання». Тому факт постійного місця проживання особи підлягає встановленню судом в кожному конкретному випадку , що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 05.06.2019р., прийнятою за результатами розгляду справи № 554/3192/16-ц . \~ \~ \~ \~В даному випадку судом враховано, що спадкоємець [PERSON] постійно ( з 2001 року) зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , а спадкодавець [PERSON] значилась зареєстрованою в [ADDRESS] та з 2 чи 3 жовтня 2017р. по 01.04.2018р. ( 6 календарних місяців) безперервно проживала разом з [PERSON] за її постійним місцем проживання, та що в цей період [PERSON] потребувала сторонньої допомоги і догляду, які їй надавалися за даною адресою. \~ \~ \~ \~Тому в сукупності встановлених фактів суд вважає, що постійним місцем проживання [PERSON] на день її смерті та час відкриття спадщини [INFO] , було за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~З цих підстав позов в даній частині підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~При тому суд не приймає до уваги тверджень відповідача та її представника про те, що спадкодавець [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] менше 6 місяців, тому її проживання на час відкриття спадщини за даною адресою слід вважати тимчасовим, з врахуванням вище зазначених та встановлених в судовому засіданні обставин. \~ \~ \~ \~Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на будинок, який належав померлій [PERSON] , то такі в цій частині не підлягають до задоволення в силу наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.3\~ст.1268\~та ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Статтею 1297\~ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідності до глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України 22.02.2012р. №296/5 (зі змінами станом на 10.02.2020 р.), про відмову особі у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить вмотивовану постанову, в якій зокрема, зазначається причина такої відмови з посиланням на чинне законодавство та порядок і строки оскарження відмови. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.10.2017р., за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] , що значиться за [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14-16). \~ \~ \~ \~Згідно Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 22.08.2017р. на замовлення [PERSON] , загальна площа будинку становить 45,9 кв.м., який складається з кухні та житлової кімнати (інвентаризаційна справа №1067) (а.с.17-19). \~ \~ \~ \~Листом №45/01-16 від 17.02.2020р. приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. роз`яснив [PERSON] , що з поданих до нотаріуса документів не вбачається підтвердження факту прийняття спадщини нею - [PERSON] після смерті [PERSON] ,, оскільки вона не звернулась до нотаріуса у встановлений 6-місячний строк з заявою про прийняття спадщини, а також не підтвердила належним чином факт її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому подальше вирішення питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом можливе лише у випадку звернення спадкоємця до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (.а.с.51). \~ \~ \~ \~Пленум Верховного\~Суду України\~\~у своїй\~ постанові\~ №7\~\~\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» (пункту 23) роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. \~ \~ \~ \~За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. \~ \~ \~ \~У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~Зазначена правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 05.06.2019р., принятою за результатами розгляду справи №554/3192/16-ц, в якій суд зокрема зазначив: « при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~ Зверненню\~позивача до\~суду з\~указаним позовом\~як особи,\~яка,\~на його\~думку,\~в силу\~вимог ч.3\~ст.1268\~ЦК України прийняла спадщину, мало передувати вирішення питання щодо отримання ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що у випадку відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі цього свідоцтва, вказувало б на наявність підстав для вирішення питання про порушення або невизнання його права у судовому порядку. За відсутності відмови нотаріуса про видачу свідоцтва про права на спадщину, вирішення цього спору в судовому порядку є неможливим». \~ \~ \~ \~В даній справі позивач, звернувшись до суду з позовом стверджує, що перешкодою для належного оформлення спадкових прав являється те, що її мати , отримавши рішення суду про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка, не здійснила державної реєстрації речових прав на нього. \~ \~ \~ \~Однак позивач, вважаючи себе особою, яка прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, у своїй позовній заяві не зазначила про неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі. \~ \~ \~ \~Зокрема, позивач [PERSON] не надала належних доказів про те, що її мати [PERSON] при житті не здійснила реєстрацію за собою права власності на згадане нерухоме майно (відсутня будь-яка інформація з цього приводу з БТІ та ЕО, Реєстру речових прав на нерухоме майно та інше) , а також не надала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Що стосується вище згаданого листа приватного нотаріуса від 17.02.2020р. , то такий не можна вважати постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій в розумінні глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», від 22.02.2012р. , №296/5. \~ \~ \~ \~У відповідності зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. \~ \~ \~ \~З врахуванням вище зазначеного, зверненню позивача з позовом про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку мало передувати вирішення питання щодо отримання ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів існування перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщини в нотаріальному порядку, що вказувало б на наявність підстав для вирішення в судовому порядку питання про порушення або невизнання його права. \~ \~ \~ \~Тому суд приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності є безпідставним, і з цих підстав в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~Оскільки позов задоволено частково, тому у відповідності зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно задоволенню позовних вимог, а саме: судовий збір у розмірі 821,22 грн. , сплачений позивачем за позовну вимогу майнового характеру, покласти на позивача, та стягнути з відповідача на користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору за позовну вимогу немайнового характеру. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial