Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач 09.06.2016 року звернулась до суду з заявою, якою просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2009 року народження, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з жовтня 2013 року і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання свого сина. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову. Суд, вислухавши позивача та його представника, відповідача дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позовної заяви підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2008 року, який відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с. 4) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. У такому випадку суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Трирічний строк, протягом якого можливим є стягнення аліментів за минулий час, являється присікальним (преклюзивним). Стягнення аліментів за межами цього строку незалежно від причин їх неотримання є неможливим. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов'язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати, а тому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 191 СК України, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час за період з жовтня 2013 року по 08.06.2016 року. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.06.2016 року до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial