Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач 06.07.2018 року звернулася до суду із позовною заявою вказуючи, що 18.01.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON]. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося. Останнім часом між ними виникають сварки, конфлікти та суперечки, причиною чому є різні погляди на життя. Спроби налагодити відносини виявилися марними, з 2017 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що строк на примирення надавати не доцільно, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та є недоцільним. Позивач, посилаючись ст.ст. 105, 110 СК України, ст. 175 ЦПК України, просить суд розірвати шлюб укладений між нею - [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.01.2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1. Після розірвання шлюбу повернути їй прізвище « [PERSON]». Стягнути з відповідача на її користь судові витрати - судовий збір у сумі 704,80 грн. 12.07.2018 року ухвалою суду провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 10.09.2018 року. В підготовче судове засідання сторони не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення ( а.с.12,13). На адресу суду від позивача надійшла заява, якою вона просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с.18). Відповідач своєю заявою просить суд розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає ( а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого провадження відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У такому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання. В підготовчому судовому засіданні, суд, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позиції позивача, відповідача, які викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду , вважає, що позов слід задовольнити. Так, із змісту позовної заяви та із матеріалів справи судом встановлено, що 18 січня 2013 року сторони уклали між собою шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів, зроблено актовий запис за № 1 (а.с.4). У шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Позивач у позовній заяві зазначає, що спільне життя з чоловіком не склалося, оскільки між ними часто виникали сварки та суперечки. Причиною непорозуміння є різні погляди на життя. З січня 2018 року вони проживають окремо. Наміру жити надалі разом в шлюбі вони не мають. Спільна донька сторін проживає разом із позивачем. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, тому суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved