Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач 08 квітня 2020 року звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання членом сім`ї квартиронаймача та визнання права користування квартирою. У судовому засіданні представник позивача адвоката Павленко А.І. позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та за участі її представника адвоката Павленко А.І. Від відповідача Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову заперечують з підстав, викладених у відзиві. Від третьої особи Подільської районної у м.Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що чоловік позивача [PERSON] проживав у гуртожитку Полтавського військового інституту зв`язку в с. Вакуленці, а із 1996 року у однокімнатній квартирі [ADDRESS] . У червні 2005 року [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , з дозволу [PERSON] , поселилися у вищезгадане житло і стали проживати з ним однією сім`єю у квартирі [ADDRESS] військового інституту зв`язку, у якій померлий до цього проживав один і був наймачем цього житлового приміщення. Інші особи у цій квартирі ніколи не проживали. Квартира не приватизована і складається із 1 кімнати площею 18,6 кв.м., кухні, коридору, санвузла та вбудованих шаф, загальною площею 36,6 кв.м. З листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і позивач продовжувала проживати з чоловіком у цій квартирі однією сім`єю. Вони вели спільне господарство. Разом з ними постійно проживав до 2015 року в цій квартир і неповнолітній син позивача, який після набуття повноліття створив свою сім`ю і переїхав проживати в інше жиле приміщення. 11 вересня 2007 року Полтавською міською радою було винесено рішення, згідно якого цей житловий будинок був прийнятий у комунальну власність міста. У вересні 2008 року рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради цьому житловому будинку була надана нова адреса: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно зі ст. 1 ЖК України, відповідно до Конституції, громадяни мають право на житло, а у ст. 47 Конституції України вказано, що кожен громадянин має право на житло. Згідно приписів ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти, а у ст. 65 ЖК України зазначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь якому членові сім`ї наймача. Згідно ст. 104 ЖК України, член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділена у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім`ї дати згоду на укладання окремого договору найму, спір може бути вирішено в судовому порядку. У ст. 63 ЖК України вказано, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше встановленого для надання одній особі. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, а згідно ст. 7 ч. 6 Сімейного Кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Оскільки [PERSON] поселилася в квартиру [ADDRESS] у якості дружини квартиронаймача [PERSON] і постійно з ним там проживала, то стала членом його сім`ї. У зазначеній квартирі з червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] проживали, як одна сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, як до реєстрації шлюбу, так і після його реєстрації. Спільних дітей у них не було. Постійно проживаючи в цій квартирі у якості дружини, позивач з [PERSON] були пов`язані спільним побутом та бюджетом. Усі питання сім`ї вони вирішували спільно, турбувалися один за одного. Із спільного бюджету вони придбавали одяг, взуття, продукти харчування, проводили ремонт у квартирі. Так, [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти в квартирі замінили вікна, вставили броньовані вхідні двері, замінили водяні та каналізаційні труби, сантехніку, провели ремонт стін і поклеїли у квартирі шпалери, замінили міжкімнатні двері, встановили кондиціонер. У дворі побудували теплицю для вирощування овочів та альтанку. На підтвердження постійного проживання позивача з чоловіком у даній квартирі є те, що у 2006 році мешканці будинку, у якому знаходиться спірна квартира, призначили [PERSON] відповідальною з розрахунку по оплаті за електроенергію. Вона збирала показники лічильників кожної з квартир, а потім проводила оплату грошима, які їй кожного місяця надавали жителі будинку по оплаті електроенергії. [PERSON] постійно оплачувала за спільні сімейні кошти комунальні послуги за воду, електрику, опалення та послуги ЖЕО №2, надавані у їхню квартиру, починаючи з 2006 року, що підтверджується її підписами на квитанціях. (а.с.54-75) Таким чином, з червня 2005 року і по день смерті чоловіка позивача, яка настала [INFO] , ця квартира була постійним місцем проживання [PERSON] та [PERSON] , куди позивач вселилася з його дозволу, як дружина, вони вели спільне господарство, проживали однією сім`єю. Хоча позивач проживала у цій квартирі без прописки, однак набула право користування нею. У постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року роз`яснено (п.9), що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Відповідно до п.13 роз`яснення Верховного Суду України від 26 травня 2001 року «Про правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (житлове право)» та статей 64,65 Житлового кодексу України, наймач і члени сім`ї, що проживають разом з ним, набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду. Особа, яка вселилась до наймача як член сім`ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання. Поселяючись для проживання у спірну квартиру з дозволу чоловіка у якості його дружини, [PERSON] має право в ній проживати і після його смерті, так як поселилась в квартиру в якості члена сім`ї квартиронаймача, проживає та користується нею більше 14 років, а тому набула право користування займаним жилим приміщенням. Суд вважає, що письмової згоди [PERSON] на проживання в його квартирі [PERSON] не потрібно, оскільки інших членів сім`ї у нього не було і він проживав один в квартирі, а позивач поселилася до нього по його ж проханню у якості дружини. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з дня поселення по теперішній час, [PERSON] проживає в якості члена сім`ї наймача і при цьому не змінювала свого постійного місця проживання, іншого житла не має, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна \~ \~ \~ \~щодо суб`єкта (а.с.102). Відсутність у позивача прописки (реєстрації) по цій адресі не може бути підставою відмови їй у визнанні права користування квартирою [ADDRESS] , оскільки в цю квартиру вона вселилася та постійно проживала в ній в якості дружини і як член сім`ї наймача цього жилого приміщення та не змінювала цього місця проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79-80 ЦПК України, достовірними та достатніми доказами, які встановлюють вище викладені обставини справи є: а.) свідоцтво про заключення шлюбу від 03 листопада 2006 року між [PERSON] та [PERSON] ; б.) військовий квиток, виданий на ім`я [PERSON] , в якому [PERSON] записана його дружиною; в.) свідоцтво про смерть [PERSON] ; г.) дублікати квитанцій «Приват Банку» та інших банків, де платником вказана [PERSON] , із яких видно, що з 2006 року по теперішній час оплату за надавані комунальні послуги у квартиру [ADDRESS] вносила позивач; д.) довідка з Управління реєстрації, зняття з реєстрації, із якої видно, що позивачеві відмовлено у реєстрації місця проживання в спірній квартирі; е.) технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; ж.) заява [PERSON] про реєстрацію місця проживання від 11 лютого 2020 року; з.) довідка з КП «ЖЕО №2» від 10 лютого 2020 року про відмову оформлення реєстрації; и.) рішення Полтавської міської ради від 11 вересня 2007 року; к.) перелік об`єктів військового містечка № [NUMBER] в с. Вакуленці; л.) рішення Полтавської міської ради №325 від 17 вересня 2008 року. Доказом про проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] також є акт від 22 січня 2020 року, завірений у встановленому законом порядку, яким підтверджується, що позивач понад 14 років, тобто з 2005 року по теперішній час, позивач проживала в цій квартирі однією сім`єю з [PERSON] як до дня його смерті, так і після смерті. Факт того, що [PERSON] була членом сім`ї померлого [PERSON] підтверджується і показаннями свідків, які були допитані в судових засіданнях. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила факт постійного проживання [PERSON] з весни 2005 року по [ADDRESS] з [PERSON] , який помер в січні цього року. Та пояснила, що оскільки будинок у них невеликий, сусіди бачать один одного кожного дня, там проживають лише сім`ї військовослужбовців. Подружжя [PERSON] на свята приходили завжди разом, святкували зазвичай у дворі. [PERSON] була відповідальною за оплату рахунків за електроенергію по їхньому будинку на встановлений єдиний рахунок, розвішувала білизну у загальному дворі. [PERSON] до останнього виходив спілкуватися у двір, наводив лад у дворі. У квартирі [PERSON] мешкала з [PERSON] та своїм сином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт постійного проживання [PERSON] з кінця весни 2005 року по [ADDRESS] у шлюбі з [PERSON] до того часу, поки [PERSON] не помер. У свідка [PERSON] з [PERSON] були сусідські відносини, оскільки будинок невеликий, з сусідами часто організовували разом свята, як надворі, так і вдома. На свята Тюляєві завжди приходили разом, [PERSON] вважав їх подружжям. [PERSON] про свої хвороби не розповідав. Дуже неочікувана була смерть сусіда. Не один рік займалася збором коштів на оплату електроенергії [PERSON] , вважає, що їй це доручили, бо вона мешкала там постійно і люди їй довіряли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила про своє знайомство з [PERSON] з 2005 року, їхні чоловіки разом працювали, вони дружили сім`ями. Зі слів свідка [PERSON] [PERSON] і [PERSON] проживали разом з 2005 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Свідок підтвердила, що [PERSON] з самого початку проживали як сім`я і [PERSON] вважав, що [PERSON] є його дружиною. Жили разом до смерті [PERSON] [PERSON] займалася збором коштів на оплату електроенергії, оскільки у будинку вона проживала постійно. Свідок [PERSON] підтвердила, що акт про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] підписувала. Про хворобу [PERSON] дізналася восени. Свідок [PERSON] повідомив суду, що [PERSON] знав з 1992 року, служили разом. Свідок приїхав у Полтаву приблизно у 1993-1994 роках. З 2005 року [PERSON] отримав житло у с.Вакуленці і познайомив свідка [PERSON] із своєю дружиною [PERSON] , з якою померлий постійно був разом. З того часу дружили сім`ями, [PERSON] про дружину відзивався тільки гарними словами. Свідок [PERSON] повідомив суду, що знав [PERSON] з 1995 року, разом несли військову службу. [PERSON] з 2005 року жив з дружиною [PERSON] , їхній син дружив із сином свідка [PERSON] . Свідок [PERSON] підтвердив, що у квартирі [PERSON] проживали у трьох з сином [PERSON] , відносини в їхній сім`ї були дуже добрі, по господарству працювали завжди разом. З першим шлюбому у [PERSON] не склалося, а з [PERSON] він жив дуже добре. Свідок повідомив, що був присутнім на весіллі [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила суду, що познайомилася з [PERSON] в 1999 році. Вона працювала у поліклініці, куди Тюляєві зверталися за медичною допомогою, тоді і познайомилася з їхньою родиною ближче та дізнавалася про їхні хвороби. Тюляєві разом були приблизно з 2005-2006 року, з того часу діти [PERSON] та [PERSON] дружили і ходили разом до школи. [PERSON] та [PERSON] були разом до смерті останнього. Десь з жовтня стан здоров`я [PERSON] погіршився, його поклали в лікарню, потім свідок [PERSON] поїхала на деякий час з міста, а коли повернулася, [PERSON] помер. Поховання організовувала [PERSON] . Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі і проживали разом. [PERSON] зазвичай організовував свята, на яких подружжя завжди було разом. Також судом вставноелно, що поштова кореспонденція, яка надходила на ім`я позивача на адресу спірної квартири з 2006 року по теперішній час підтверджує про постійне місце проживання [PERSON] з чоловіком в його квартирі. Окрім того, [PERSON] зверталася в Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації у лютому 2020 року про реєстрацію її місця проживання у квартирі [ADDRESS] , однак їй було відмовлено в цьому. У даний момент місце проживання позивача ніде не зареєстроване. Із наданого суду акту від 25 січня 2020 року за підписом жителів по місцю прописки [PERSON] видно, що вона там не проживає. Вище викладені обставини свідчать про постійне місце проживання [PERSON] з чоловіком в квартирі [ADDRESS] , ьакож даний факт підтверджується нижче наведеними доказами: а.) довідка з Пенсійного фонду України Головного управління в Полтавській області від 3 лютого 2020 року про надання [PERSON] допомоги на поховання чоловіка, адресована їй на квартиру [ADDRESS] ) довідка №3401 від 15 липня 2019 року з ЖЕО №2 про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; в.) лист на ім`я [PERSON] , адресований по місцю знаходження спірної квартири з відділу питань транспортних перевезень та зв`язку від 22 грудня 2016 року; г.) повідомлення на ім`я [PERSON] з Управління інфраструктури та туризму від 13 січня 2017 року, направлене їй за адресою квартири; д.) бланки доставки від 1 листопада 2014 року; е.) договір побутового підряду від 25 жовтня 2014 року, заключеного з [PERSON] , де місцем проживання позивача вказана спірна квартира; ж.) бланк доставки від 30 липня 2014 року на ім`я [PERSON] ; и.) лист відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку від 24 квітня 2018 року на ім`я [PERSON] , який направлявся за адресою спірної квартири; к.) відповідь ТОВ «ТК Експрес Лайн» від 23 квітня 2018 року на лист [PERSON] , де вказане місце проживання позивача квартира чоловіка; л.) лист відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку від 12 січня 2017 року, адресований [PERSON] за адресою спірної квартири; м.) лист відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку від 29 грудня 2016 року на ім`я [PERSON] , адресований по місцю проживання у спірній квартирі; н.) поштова картка з привітанням, отримана [PERSON] у 2008 році, проживаючи в спірній квартирі; о.) акт здачі прийому робіт №144 від 17 жовтня 2009 року та акт про прийняття до розрахунків приладів обліку води від 30 липня 2014 року, де вказане місце проживання [PERSON] у даній квартирі; п.) акт виконаних робіт від 15 січня 2019 року, які позивач отримувала за адресою спірної квартири, проживаючи там; р.) довідка з Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату від 8 жовтня 2020 року про те, що [PERSON] дійсно являється вдовою померлого офіцера запасу Збройних Сил України [PERSON] , 1964 року народження. Вищевказані письмові\~докази є достатніми і достовірними, оскільки у своїй сукупності підтверджують факт постійного проживання [PERSON] з чоловіком і ведення з ним спільного господарства у спірній квартирі більше чотирнадцяти років. У рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року щодо офіційного тлумачення окремих положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (2011-12)(з наступними змінами), дружина є членом сім`ї військовослужбовця, якщо вони проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. При таких обставинах, коли [PERSON] поселилася у спірну квартиру з дозволу наймача в якості його дружини, тривалий час проживає в ній і це жиле приміщення більше 14 років є її постійним місцем проживання, коли вона вела разом з квартиронаймачем спільне господарство, проживаючи однією сім`єю і разом несла витрати по обслуговуванню цієї квартири, то набула право користування цією квартирою з дня поселення до чоловіка, як член його сім`ї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved