Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Подано позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - Українська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Позов, з посиланням на наявність укладеного договору купівлі-продажу від 30.11.2000 року обґрунтовано неможливістю вчинення дій щодо розпорядження придбаним майном за договором в зв`язку з відсутністю у товарної біржі права затверджувати угоди купівлі-продажу, про що йому повідомлено під час оформлення документів на майно. Позивач вважає, що договір укладено у відповідності до діючого на момент укладання законодавства, дотримання суттєвих умов укладання договору. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримав позовні вимоги, відповідач визнав позов в повному обсязі. Про причини неявки третьої особи до судового засідання не повідомлено. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. 30 листопада 2000 року, між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі продажу №б/н, згідно якого [PERSON], придбав у [PERSON] житловий будинок літ. «А», загальною площею 40,4 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м з надвірними побудовами: прибудова літ. «а», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «б», сарай літ. «В», погріб, вбиральня літ. «Г», колодязь літ. «К», огорожа № І-2, що розташований на земельній ділянці площею 1920 кв.м місцевої ради за адресою: [ADDRESS], який належав продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою 19.10.1991 року за № 3125. Вартість домоволодіння згідно умов договору становить 9988 (дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 00 коп., які повністю сплачені відповідачу перед складанням договору купівлі - продажу нерухомості, після чого відповідач передав позивачу ключі від вказаного домоволодіння. Дана обставина визнана сторонами та не підлягає доказуванню. Як свідчить укладений договір № б/н від 30 листопада 2000 року, при його укладанні між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом, відбулося повне виконання договору - позивач передав відповідачу кошти, а відповідач позивачу - об`єкт нерухомого майна, договір зареєстровано в Українській товарній біржі за реєстраційними № 127181 від 30.11.2000 року, однак нотаріально не посвідчено. Станом на час розгляду справи позивач здійснює право користування та володіння даною квартирою у повному обсязі, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10.01.2014 р. №31. З доданих до справи документів порушення прав третіх осіб не вбачається. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10.12.1991 року, згідно ч.2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Лист Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року, роз'яснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Однак, відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла станом на момент укладання спірного договору), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. При цьому, право відповідача на розпорядження предметом угоди купівлі продажу, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим Новомосковською районною державною нотаріальною конторою 19.10.1991 року за № 3125, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.05.1997 року. Згідно технічного паспорту на майно, виготовленого 11.10.2013 року, об`єкт нерухомості складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,4 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м з надвірними побудовами: прибудова літ. «а», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «б», сарай літ. «В», погріб, вбиральня літ. «Г», колодязь літ. «К», огорожа № І-2, що розташований на земельній ділянці площею 1920 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу об`єкту нерухомості, виконання договору відбулося. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. За таких обставинах суд вважає, що укладений між позивачем та відповідачем договір підлягає визнанню дійсним.

Outcome: approved