Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося 21.02.2018 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови договору б/н від 02.09.2005 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 40816 грн. 88 коп., з яких: тіло кредиту 10704,74 грн.; нараховані відсотки за користування кредитом 16727,43 грн.; пеня 10964,86 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процента складова) 1919,85 грн. Ухвалою судді від 10.04.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 16.05.2018 р. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв»язку з чим підписала заяву б/н від 02.09.2005 р., згідно якої отримала кредит в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст..634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконала, через що станом на 15.01.2018 р. має заборгованість перед банком в сумі 40816 грн. 88 коп., з яких: тіло кредиту 10704,74 грн.; нараховані відсотки за користування кредитом 16727,43 грн.; пеня 10964,86 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процента складова) 1919,85 грн. Згідно п.2.1.1.12.2 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов»язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування та викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості станом на 15.01.2018 р., анкетою-заявою, умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобов»язання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов»язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. З наведеного, суд дійшов висновку, що позов, пред»явлений ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. У зв'язку з наведеною вище нормою ЦПК України судовим рішенням суд стягує з відповідача на користь позивача 50% сплаченого при подачі позову до суду судового збору, а 50% - підлягають поверненню з Державного бюджету України.

Outcome: approved