Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Первісний позивач ПАТ «УкрСиббанк» (ухвалою суду від 17.07.2015 р. в якості правонаступника залучено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є позивач по справі) та [PERSON], укладено Договір про надання споживчого кредиту №11364927000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 18285 дол. США 00 центів, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.06.2015 року та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредиту у розмірі 13,5 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 25 червня 2008 року. Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобовязується відповідати у повному обсязі виконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору, відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Оскільки [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 03.11.2014 року його заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 6 465,91 дол. США, що курсом НБУ станом на зазначену дату становить 83 737,96 гривень, а саме: 5 895,09 дол. США, що за курсом НБУ становить 76345,45 гривень - кредитна заборгованість; 570,82 дол. США, що за курсом НБУ становить 7 392,51 грн. - заборгованість по процентам; 4 284,10 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту; 296,96 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь зазначену суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутністю, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, оскільки, на його думку, відповідач [PERSON] отримував грошові кошти у гривнях, а не у доларах США, належних доказів того, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» отримала право вимоги боргу за вказаним договором не має. Крім того, у грудні 2014 року згідно інформації Банку [PERSON] не має кредитної заборгованості. Позивач не має права стягувати кредитну заборгованість з поручителя, оскільки звернувся до суду поза межами 6-ти місячного строку, встановленого ст. 559 ЦК України. Суд, вислухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором №11364927000 від 25.08.2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» надав відповідачу [PERSON] споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 18285 дол. США 00 центів, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.06.2015 року та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредиту у розмірі 13,5 % річних. Уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON], не виконав свої договірні зобов'язання в наслідок чого, станом на 03.11.2014 року його заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені згідно розрахунку позивача, становить 6465,91 дол. США, що за курсом НБУ станом на цей день становить 83737,96 грн., а саме: - 5 895,09 дол. США, що за курсом НБУ становить 76345,45 грн. - кредитна заборгованість; 570,82 дол. США, що за курсом НБУ становить 7 392,51 грн. - заборгованість по процентам; 4 284,10 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту; 296,96 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до договору факторингу № 17 від 20.04.2015 року право грошової вимоги за кредитним договором № 11364927000 від 25.08.2008 року перейшло від АТ «Укрсиббанк» до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Факт отримання грошових коштів відповідачем у доларах США підтверджується: умовами [PERSON] №11364927000 від 25.08.2008 року (п. 1.1.), розрахунками заборгованості, відповідно до яких відповідач здійснював погашення заборгованості у доларах США, Реєстром Боржників до [PERSON] факторингу № 17 від 20.04.2015 р., листом УкрСибанку від 24.06.2008 р. вих. № 37-4/25-9-958, заявами [PERSON] та [PERSON] на адресу АКІБ «УкрСиббанк» про надання кредитних коштів у доларах США, тому суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів про отримання [PERSON] кредитних коштів в національній валюті. Крім того, правомірність отримання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги боргу за вказаним договором підтверджується [PERSON] факторингу № 17 від 20.04.2015 р., Актом приймання-передачі Права Вимоги від 20.04.2015 р., Реєстром боржників, в якому представлені [PERSON] та [PERSON] відповідачі у справі, тому доводи представника відповідачів про відсутність у правонаступника позивача правових підстав до стягнення боргу не заслуговують на увагу. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, за порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань, передбачених договором та/або процентів, та/або комісії, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню. Згідно [PERSON] поруки від 25.06.2008 р., укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], остання взяла на себе зобов»язання відповідати перед Кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобов»язань перед Кредитором, що виникли з [PERSON] №11364927000 від 25.08.2008 року. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. п. 1.1., 1.4.). Згідно з положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 1.3 договору поруки від 25.06.2008 року, укладених між позивачем та [PERSON], остання зобовязалася відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобовязаннями останнього за основним кредитним договором № 11364927000 від 25.08.2008 року, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі суми кредиту, регресу), сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного кодексу України [PERSON] свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Заборгованість його за [PERSON] про надання споживчого кредиту № 11364927000 від 25.06.2008 р. станом на 03.11.2014 року становить 6465,91 доларів США та 4102 грн. 91 коп., з яких: 5895,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на цей день еквівалентно 76345 грн. 45 коп. кредитна заборгованість; 570,82 доларів США, що еквівалентно 7392 грн. 51 коп. заборгованість по процентам, 3813 грн. 85 коп. пеня за прострочення сплати по кредиту; 289 грн. 06 коп. пеня за прострочення сплати процентів. При цьому, визначаючи складові загального розміру вимог, що підлягають сплаті на користь позивача щодо розміру кредитної заборгованості та заборгованості по процентам - у доларах США, а пені - в гривнях, суд виходить з умов [PERSON] ( п. п. 1.1., 1.2.2.4.1., 4.3.), а також із діючого в Україні законодавства. Частиною 2 статті 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, у тому числі про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, враховуючи, що банк звернувся до суду з позовом 30 березня 2014 року, до суми заборгованості за кредитним договором мала бути обрахована лише пеня за період з 03.11.2013 по 28.03.2014 р., яка складає: 3813 грн. 85 коп. пеня за прострочення сплати по кредиту; а також за період з 26.11.2013 р. по 14.02.2014 р., яка складає 289 грн. 06 коп. пеня за прострочення сплати процентів тобто з часу, коли виникли прострочення. З цих підстав, вимоги в частині стягнення пені за більш ранні періоди не підлягають задоволенню. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як вбачається з п. 3.1.2. кредитного [PERSON] має право вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно вимог [PERSON] та сплатити кредит у разі, зокрема, порушення Позичальником строків погашення будь-яких своїх строкових зобов»язань за [PERSON] строком більше ніж один місяць. З розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] вбачається, що право вимоги у Банку про повернення отриманих у кредит коштів відповідно до п. 3.1.2. [PERSON] виникло з 27.06.2014 року - за період порушення Позичальником строків повернення заборгованості за кредитом з 27.05.2014 р. по 26.06.2015 р., тобто більше, ніж 31 день. Звідти, протягом часу у шість місяців, тобто протягом часу до 27.12.2014 р. [PERSON] повинен був пред»явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання нею взятих на себе зобов»язань за [PERSON] поруки. В обґрунтування доводів позивачем представлені в якості доказів вимога до [PERSON], датована 10.09.2014 р. про наявність заборгованості у [PERSON] за [PERSON] про надання споживчого кредиту № 11364927000 від 25.06.2008 р. та Реєстр замовних пакетів щодо відправлення кореспонденції [PERSON] Факт обізнаності довірителя про наявність вказаної вимоги від 10.09.2014 р. представником [PERSON] заперечується. Суд вважає, що зазначені документи не підтверджують факт отримання поручителем [PERSON] вимоги про виконання нею зобов»язань внаслідок не виконання [PERSON] умов кредитного [PERSON], оскільки в них відсутня інформація про дату повідомлення, вручення поручителю вказаної вимоги та її обізнаність про наявність цієї вимоги. Оскільки інших доказів на підтвердження факту пред»явлення банком вимоги до поручителя про погашення зобов»язання Боржника [PERSON] позивачем не представлено, суд не приймає до уваги зазначені доводи позивача та відмовляє у задоволенні позову в частині солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] як з поручителя. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів про відсутність заборгованості відповідача [PERSON] перед Банком, оскільки належних та допустимих доказів з цього приводу, а саме доказів, які підтверджують, що станом на 03.11.2014 р. заборгованість перед Банком була погашена, відповідачами та їх представником не надано. З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial