Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що 14.07.2011 р. між Банком та Відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 3 100 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своє зобов'язання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав та має заборгованість в розмірі 7 738 грн. 93 коп. та яку просять стягнути з Відповідача. Представник Позивача надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, справу розглянути у відсутності їх представника та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦПК України зазначена, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦПК України зазначена, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Встановлено, що 14.07.2011 р. між Банком та Відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 3 100 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своє зобов'язання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав та має заборгованість в розмірі 7 738 грн. 93 коп., яка складається з 3 479 грн. 04 коп. заборгованості за кредитом, 2 394 грн. 47 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 020 грн. 71 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 344 грн. 71 коп. штрафу (процентна складова).

Outcome: approved