Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач 03.06.2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на дві земельні ділянки, розташовані на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області площею 1,8943 га та 0,2972 га., цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якого серед іншого увійшло право власності на вказані вище земельні ділянки. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] , не розпорядився, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. Позивач являється спадкоємцем першої черги спадкування майна померлого, який прийняв спадщину, оскільки до дня смерті батька був зареєстрований та проживав разом з ним. Відповідач у справі, син померлого, який входить в число спадкоємців першої черги за законом, спадщину після смерті батька не прийняв та не претендує на таку, інші спадкоємці першої черги відсутні. Однак позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно були втрачені. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити, судові витрати просить залишити за ним. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності, просить судові витрати покласти на позивача. Представник відповідача - Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, без повідомлення причин, не подав відзив на позов, причини неявки не повідомив. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника відповідача. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 22.12.2009 року. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 22.12.2009 року, [PERSON] змінив своє прізвище « [PERSON] » та прізвище « [PERSON] », про що в книзі реєстрації змін імені 22.12.2009 року зроблено актовий запис № 45. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2020 року. За життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являються його діти, [PERSON] та [PERSON] , оскільки з своєю дружиною він розлучився 31.05.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 31.05.1996 року. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право власності на дві земельні ділянки, розташовані на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: площею 1,8943 га кадастровий номер 4623655500:05:001:0101, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063176 від 30.12.2004 року; площею 0,2972 га кадастровий номер 4623655500:04:001:0235, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 021517 від 30.12.2004 року. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] до дня смерті батька постійно проживав та був зареєстрований разом з ним в [ADDRESS] , протягом шести місяців після відкриття спадщини він не заявляв про відмову від такої, а тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] , який прийняв в порядку спадкування належні померлому земельні ділянки, тобто набув права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З врахуванням наведеного вище, позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню

Outcome: approved