Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № б/н від 17.02.2006 р., який складається з заяви позичальниці та умов надання банківських послуг і правил користування платіжною карткою, відповідачці надано кредит у сумі 5000 грв., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % на рік за користування кредитними коштами. Отримавши гроші [PERSON] взяті на себе обов'язки по кредитному договору у повній мірі не виконала, не забезпечила повернення одержаного кредиту та не сплатила відсотки. Станом на 23.03.2016 р. за нею рахується заборгованість у сумі 37033.27 грв., яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 3708.40 грв., заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 31085.19 грв. та штрафу, який складається з фіксованої частини у сумі 500 грв. та процентної складової у сумі 1739.68 грв. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надіслав письмове клопотання в якому просить розглядати справу в його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. Просила відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з спливом строків позовної давності. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2016 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальниці, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, на підставі якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грв. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, і зобов'язалася сплачувати за користування ним по 4 % в місяць з терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка не виконала. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 23.03.2016 р. за нею рахується заборгованість у сумі 37033.27 грв., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 3708.40 грв. та заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 31085.19 грв. Крім того, згідно п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грв. + 5 % від суми позову. За вказаним пунктом умов та правил надання банківських послуг відповідачу нарахований штраф за користування кредитом, який складається з фіксованої частини у сумі 500 грв. та процентної складової у сумі 2239.68 грв. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252, ст. 257 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається, що остання дата погашення боргу відповідачкою - 04.02.2009 року. Враховуючи, що у заяві про видачу кредиту не вказано строк дії договору, а погашення по зобов'язанням повинно здійснюватися щомісячно, то про порушення своїх прав банку стало відомо ще 04.03.2009 р., коли відповідачка не здійснила чергову сплату відсотків та суму погашення за наданим їй кредитом. Позов про стягнення заборгованості за цим договором подано ПАТ КБ «Приватбанк» до суду 28.04.2016 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Доказів про зупинення, або переривання строку позовної давності по даній справі, а також про поважність причин пропуску позовної давності позивачем не надано. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачка [PERSON] просила суд застосувати строк позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК України. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заяву стороною у спорі зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності. Судові витрати слід покласти на позивача. Тому,

Outcome: dismissed