Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач 06.06.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку № 22 по вул. Веселій в с. Тупальці Новоград-Волинського району Житомирської області (далі Будинок) та земельні ділянки, площею 1,0876 та 1,6734 га (далі Земля). В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21.11.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку № 22 по вул. Веселій в с. Тупальці, Новоград-Волинського району, а також двох земельних ділянок, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на Будинок і Землю, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на них. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.11.2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина , яка складається з 1/2 частини житлового будинку № 22 по вул. Веселій в с. Тупальці, Новоград-Волинського району, Житомирської області, яку остання успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 22.06.2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, але не провела державної реєстрації. Право власності померлої на Будинок підтверджується записом в погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № 125 за 2011-2015 роки. Також до спадкового майна входять земельні ділянки розміром 1,0876 га. та 1,6734 га., що розміщені на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району та належали [PERSON], яка померла 09.03.2005 року, з якою на день смерті була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується записом в погосподарській книзі № 02, особовий рахунок № 118 від 2005 року. Земля належала померлій на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки від 15.08.2003 року. За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши 21.12.2005 року заповіт на імя позивача. Інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняла, однак у вчиненні нотаріальної дії постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на Будинок та Землю у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на них. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 26 ЗК України в редакції від 08.06.2000 року, основним юридичним документом на право власності на земельну ділянку був державний акт. З введенням в дію з 05.03.2009 року нової редакції ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав, яка, в свою чергу, проводиться за заявочним принципом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] правомірно набула на Будинок і Землю право власності та відкрито користувалася майном. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок та Землю, що залишились після смерті [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved