Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, просило стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11656,42 грн. за кредитним договором № б/н від 14.02.2006 року та судові витрати у розмірі 1378 грн. На обґрунтування позову зазначено, що 14.02.2006 року\~відповідач з позивачем уклала кредитний договір № б/н від 14.02.2006 року, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з невиконанням умов кредитного договору, що є порушенням законних прав та інтересів позивача у відповідача виникла заборгованість в розмірі 11656,42 грн. Тому, з метою захисту порушених прав позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в прохальній частині позову міститься вимога про розгляд справи без участі представника. Крім того, через канцелярію суду представник позивача надав письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Щодо письмових заперечень відповідача зазначав, що відповідач підписала та ознайомилась з анкетою-заявою та [PERSON] та правила надання банківських послуг, які є чинними на момент підписання. На підтвердження того, що відповідач користувалася кредитними коштами позивачем надана виписку по кредиту, з якої вбачається, що відповідач не лише знімала кредитні кошти, але й частково погашала заборгованість. Вказав, що [PERSON] не додала до свої письмових заперечень жодного доказу, що під час укладення кредитного договору вона не розуміла умови договору або ж не могла з ними детально ознайомитися. Щодо строку позовної давності зазначив, що 03.07.2013 році відповідач підписала нову анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до п. 1.1.7.31 [PERSON] договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Таким чином, оскільки останній платіж відповідачем здійснено 15.07.2015 року, то з урахуванням збільшеного строку позовної давності, який погоджений умовам договору, строк позовної давності розпочався 16.07.2015 року та спливає 16.07.2065 року, тому строки давності банком не пропущено. Банком на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів» надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Кір того, Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки відповідачу надавались кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а не як передбачено Законом кошти на придбання продукції. Таким чином, відповідач не правомірно посилається на вищевказаний Закон. Підписавши анкету-заяву вона підтвердила, що була ознайомлена з умовами кредитування та погодилася з ними, про що засвідчила власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту відповідач додатково підтвердила згоду з умовами договору. Стосовно ліцензії банку на видачу коштів зазначено, що на момент укладення кредитного договору № б/н від 14.02.2006 року права банка посвідчувала ліцензія на вчинення банківської діяльності та дозвіл на вчинення банківських операцій. Банк має ліцензію від 04.12.2001 року й відповідний дозвіл від 29.07.2003 року, таким чином, надання кредиту було правомірно (а.с. 92-98). \~\~ Відповідач\~\~та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на надані письмові заперечення, при цьому відповідач зазначала, що в межах строку позовної давності згодна з тілом кредиту та нарахованими відсотками, а щодо нарахованих штрафних санкцій вказала, що визначений позивачем розмір завищений та розрахунок проведений поза межами строків позовної давності, в чому неправильність розрахунку пояснити не змогла. Вказали, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви не надав доказів отримання відповідачем грошових коштів, розрахунок заборгованості позивача базується на його власних припущеннях та не підтверджений первинними документами у відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Розрахунок заборгованості підписаний представником позивача, який діє за довіреністю та працює начальником департаменту. Крім того, вказує, що згідно наданих документів не можливо встановити керівником якого саме департаменту працює представник позивача, не зазначено посаду особи, що підписала розрахунок В [PERSON] та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копію яких позивач надав до суду, як додаток до позовної заяви в загальних положеннях вказано банк - ПАТ КБ «Приватбанк», але заява позичальника від 14.02.2006 року була подана до ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Закрите акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» змінило найменування юридичної особи на ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.07.2009 року, тому з наданими Умовами вона, як позичальник не могла бути ознайомлена в 2006 році. Також, в наданих позивачем до суду [PERSON] та правила надання банківських послуг в ПриватБанку відсутній її підпис, [PERSON] підписані лише головою ПриватБанку - [PERSON] В [PERSON] не зазначена дата їх прийняття чи затвердження. Відсутня інформація з якого по який час діяли положення [PERSON] у тому варіанті, який представлений суду, а також, що ці умови стосуються саме споживчого кредиту наданого їй. Оскільки [PERSON] та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не підписані нею, не зазначені в заяві від 14.02.2006 р., як додаток до неї, відсутня дата складання їх, тому вважає, що додані позивачем [PERSON] та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не є допустимим доказом у справі. Крім того, обґрунтовуючи своє звернення до суду позивач посилається на Банківську ліцензію № 22 від 05.06.2011 року на право надання банківських послуг, визначених ч. 3, ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», яку [PERSON] України видав, позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк». В звязку з цим відповідач вважає, що зазначена ліцензія [PERSON] Банку України, абсолютно не стосується даної цивільної справи адже, як стверджує ПАТ КБ «ПриватБанк», кредитний договір без номера укладено 14.02.2006 року, в той час, як ліцензію про надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав лише 05.06.2011 року. Тобто, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів про те, що у на момент укладення кредитного договору 14.02.2006 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» було право укладати з фізичними особами будь-які кредитні договори. В звязку з цим просили застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Також, просили застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем при предявленні позову він був пропущений (а.с. 75-77, 85-86). Суд заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 14.02.2006 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргivatbank.uа. складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.\~\~\~\~ Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.ргivatbank.uа.; або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень [PERSON] та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.ргivatbank.uа.) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved