Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що вона 20.01.2011 року отримала кредит у розмірі 3000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. [PERSON] не повернула своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов угоди, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 31.10.2017 року перед банківською установою [PERSON] має заборгованість 99058,71грн. Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що 20 січня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 3000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.01.2011 року вбачається, що [PERSON] станом на 31.10.2017 року заборгувала позивачу 99058,71грн., з яких: 2996,33грн. - заборгованість за кредитом, 86401,69грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 4467,42грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 4693,27грн. - штраф (процентна складова). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як [PERSON] не виконує свої обов'язки за кредитним договором і позичкодавець вимагає повернення позики, що залишилася; сплати процентів, належних йому; пені, комісії за користування кредитом та інших витрат. Оскільки судом установлено, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.01.2011 року [PERSON] станом на 31.10.2017 року заборгувала позивачу 99058,71грн., відтак, з відповідача слід стягнути таку суму боргу; а в зв'язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в сумі 1600грн.

Outcome: approved