Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач 07.06.2018 року звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, стягнувши з відповідача неустойку у зав'язку з несплатою аліментів на неповнолітню дитину. 28.08.208 року провадження у справі відкрито з призначенням підготовчого засідання на 12.09.2018 року, яке було відкладене на 26.09.2018 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі постанови Первомайського міського суду Харківської області від 05.03.2001 року у справі № 2-442/2001 р. були стягнуті аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі від нарахованих сум. Станом на день звернення до суду із позовом заборгованість по сплаті аліментів склала 53890,46 грн. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Нарахувала неустойку за несплату аліментів на дитину за період з жовтня 2004 року та станом на 01.06.2018 року, що склало 1110906,60 грн., проте, оскільки ст. 196 СК України передбачено, що пеня не може бути більшою за 100 відсотків заборгованості, просить стягнути її саме в цьому розмірі, а саме - 53890,46 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач не прибула, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник ДВС не прибув, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав судові заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, положення ст. 206 ЦПК України йому зрозумілі.\~ З урахуванням неявки сторін суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: 09.11.2000 року у позивача та відповідача народилася дочка [PERSON] (а.с.6). Після укладення другого шлюбу 25.11.2011 року [PERSON] (у дівоцтві Плоха) взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.12). На підставі постанови Первомайського міського суду Харківської області від 05.03.2001 року у справі № 2-442/2001 р. були стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] (у дівоцтві Плоха) на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі від нарахованих сум, що вбачається з розрахунку державного виконавця (а.с.13) і станом на день звернення до суду із позовом заборгованість по сплаті аліментів складає 53890,46 грн. Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойку за несплату аліментів на дитину позивачка вирахувала за період з жовтня 2004 року та станом на 01.06.2018 року, що склало 1110906,60 грн., про що надано відповідний розрахунок (а.с.15-17). Суд, проаналізувавши розрахунок позивачки, дійшов висновку, що формула, за якою нарахувала позивачка суму пені, є правильною. Крім того, відповідач її не оспорював. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сума пені має складати 1110906,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як зазначено в ч.1 ст.196 СК України, неустойка може бути стягнена з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. Викладеним у позовній заяві позивачкою, а також матеріалами цивільної справи, вина відповідача у простроченні сплати аліментів повністю доведена. Останній не надав будь-яких заперечень проти позову, визнав його і підстав неприйняття такого визнання у суду немає, спір про нарахування заборгованості по аліментах у сторін відсутній. З наданих державним виконавцем розрахунків заборгованості по аліментах вбачається, що відповідач за вказаний позивачкою період проводив виплати аліментів, проте, не у тому розмірі, ніж потрібно, подекуди у два, а то і в три разиеншому. У відповідача було достатньо часу для погашення боргу до подання позову про стягнення пені, він має працездатний вік і доказів про наявність у нього поганого стану здоровя у суду немає. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований і позивачкою доведений а, тому, підлягає задоволенню саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені за прострочення сплати аліментів у 100% розмірі суми заборгованості по аліментах - 53890,46 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.\~

Outcome: approved