Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 21 травня 2008 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LVH9AE0005963, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 21 419,22 дол. США на термін до 20.05.2013 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсотках, комісією та іншими витратами по договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 25.03.2016 р. становить: 9 555,88 дол. США - заборгованість по кредиту, 7 996,08 дол. США - заборгованість по відсотках, 1 822,94 дол. США - заборгованість по комісії, 76 103,30 дол. США - пеня, 9,52 дол. США - штраф (фіксована частина), 4 773,91 дол. США - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21 травня 2008 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № LVH9AE0005963, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 21 419,22 дол. США на термін до 20.05.2013 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється наступним чином: щомісяця, в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками за комісією та інші витрати згідно договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.ст. 610,612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім цього боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, у разі відсутності домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В порушення зазначених норм закону та умов договору боржник в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, у встановлений договором строк регулярно не здійснював погашення кредиту та сплату відсотків. В результаті цього утворилась заборгованість. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте, заборгованість позичальника перед банком є непогашена, а отже зобов'язання не є припиненими, а відтак з відповідача слід стягнути заборгованість в примусовому порядку. При обчисленні суми заборгованості суд приймає до уваги встановлений НБУ курс долара по відношенню до гривні на день ухвалення рішення (100 дол. США - 2481,6117 грн.). Наданий банком розрахунок заборгованості за кредитом відповідачем не спростований та відтак, з відповідача слід стягнути в користь позивача борг станом на 25.03.2016 р.: 9 555,88 дол. США (237 139, 84 грн.) - заборгованість по кредиту, 7 996,08 дол. США (198 431, 66 грн.) - заборгованість по відсотках, 1 822,94 дол. США (45 238,29 грн.) - заборгованість по комісії, 76 103,30 дол. США (1 880 978, 07 грн.) - пеня, 9,52 дол. США (236,25 грн.) - штраф (фіксована частина), 4 773,91 дол. США (118 469 91 грн.) - штраф (процентна складова). Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 39 478,02 грн.

Outcome: approved