Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 63 167,33 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.12.2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 45 260,00 грн. зі сплатою 67 % річних за користування кредитними коштами. Позивач зазначає, що ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 24.10.2019 року заборгованість за кредитом становить 63 167,33 грн. з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 43 865,81 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 16 291,50 грн., заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін у розмірі 151,96 грн., заборгованість по комісії у розмірі 1 750,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 29,22 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 971,79 грн. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії у розмірі 107,05 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2019 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 38-40). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 22.12.2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір № 95031500000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 45 260,00 грн. з яких 45 000,00 грн. на споживчі цілі та 260,00 грн. на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування позичальника, укладеного 22.12.2018 року з ПрАТ «СК КАРДІФ» зі сплатою 67 % річних за користування кредитом, 74 % річних за користування кредитом понад встановлений договором термін та строком повернення коштів до 22.12.2022 року, розмір ануїтетного платежу становить 2 729 грн. Графік погашення платежів визначено в Додатку № 1 до кредитного договору від 22.12.2018 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3.5 кредитного договору обумовлено, що позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка, що викладений в Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 22.12.2022 року. Пунктами 3.8, 3.9 договору визначено, що процентна ставка за договором встановлюється у розмірі 67 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 74,00 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 3.11. Договору, позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього Договору та Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 24.10.2019 року заборгованість за кредитом становить 63 167,33 грн. з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 43 865,81 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 16 291,50 грн., заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін у розмірі 151,96 грн., заборгованість по комісії у розмірі 1 750,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 29,22 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 971,79 грн. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії у розмірі 107,05 грн. Листом від 28.08.2019 року № 21-1-01/888 ПАТ «УкрСиббанк» повідомляло [PERSON] про наявну заборгованість та необхідність її погашення (а.с. 28-28 зв.). Проте, вказана вимога залишилася без виконання. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в усіх судових інстанціях у розмірі 7 500,00 грн. З приводу вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Натомість, позивачем не надано жодних доказів щодо понесених витрат у заявленому до стягнення розмірі. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, вирішуючи питання про можливість стягнення з відповідача судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач просить стягнути не фактично понесені витрати, а витрати за правову допомогу у всіх судових інстанціях. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 921 грн. 00 коп. (а.с. 3).

Outcome: partial