Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач 03 грудня 2015 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони із відповідачем є батьками [PERSON]. Однак, на даний час відповідач проживає окремо від неї та неповнолітньої дитини, не надаючи матеріальної допомоги на утримання останньої. Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи їй повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява від [PERSON], в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи йому було повідомлено у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява від [PERSON], в якій він просить справу розглядати за його відсутності, при цьому, проти задоволення позову не заперечує. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.6). На даний час сторони проживають окремо. Неповнолітня дитина мешкає разом із матірю, знаходячись на утриманні останньої. Відповідач, являючись батьком дитини, належної і достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоч не являється платником аліментів на користь третіх осіб, за віком та станом здоровя працездатний та ніяких обмежень в працевлаштуванні не має. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, до досягнення ним повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і\~ ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги, що [PERSON] платником аліментів на користь інших осіб не являється, відсутність даних щодо незадовільного стану здоровя відповідача, відтак, суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Відповідно ст. 367 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved