Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

ПАТ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 21.05.2007 року між ВАТ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 99к-ф, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 20277 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 % та строком користування до 20.05.2019 року. [PERSON] зобов'язався використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих відсотків та інших платежів на умовах і у строки передбачені договором, однак належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 99к-ф від 21.05.2007 року в сумі 9771,81 доларів США Представник позивача ПАТ «Укргазбанк» - Кропінов А.В. судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт наявності простроченої заборгованості за кредитним договором № 99к-ф від 21.05.2007 року укладеним між позивачем та відповідачем. Заперечував проти дострокового повернення позики. Зазначив, що відсутні підстави, передбачені п. 3.2.4 кредитного договору для дострокового повернення [PERSON] кредитних коштів. Просив застосувати до позовних вимог про стягнення пені строк позовної давності 1 рік. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту, ст.ст. 1048, 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний в порядку та на умовах, визначених договором, повернути суму отриманого кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 21.05.2007 року між ВАТ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 99к-ф, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 20277 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 % та строком користування до 20.05.2019 року. Відповідно до п. 2.1 договору, в забезпечення зобов'язань за дійсним договором банком прийнято в іпотеку: будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] згідно з умовами договору іпотеки № 99к-ф від 21.05.2007 року, укладеного банком з застоводавцем, який є невідємною частиною цього договору. Пунктами 3.1.8, 3.2.4, 3.2.5 договору визначено, що банк зобов'язується на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом нараховувати проценти, виходячи із 13,5 % річних, починаючи з виникнення простроченої заборгованості. Банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання позичальника за цим договором, забезпеченого іпотекою, у разі: передання іпотекодавцем предмета іпотеки іншій особі без згоди банку, якщо одержання такої згоди необхідне; порушення іпотекодавцем правил про зміну предмета іпотеки; втрати предмета іпотеки за обставин, за які банк не відповідає, якщо іпотекодавець не змінив або не відновив предмет іпотеки; неналежної сплати страхових платежів по договору страхування майна, визначеного в п. 2.1 цього договору. Вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язання за цим договором, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога банку не буде задоволена, звернути стягнення на предмет іпотеки: у разі порушення іпотекодавцем правил про наступну іпотеку; у разі порушення іпотекодавцем правил про розпорядження предметом іпотеки. Пунктами 3.3.1, 3.3.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в п.1.3 даного договору цілі та сплачувати заборгованість за кредитом згідно додатку № 1 до кредитного договору. Сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 12,5 % річних. Згідно п. 5.3 договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору від 21.05.2007 року, утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 18.02.2014 року становить 9774,81 доларів США і складається: прострочена заборгованість за кредитним договором - 360,10 доларів США, строкова заборгованість - 9012,20 доларів США, заборгованість по відсоткам поточна - 57,94 доларів США, заборгованість по відсоткам прострочена - 100,11 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 184,27 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 60,19 доларів США. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за кредитним договором № 99к-ф від 21.05.2007 року, укладеним між ВАТ «Укргазбанк» та [PERSON] 18.09.2013 року за вих. № 2322 банком було направлено на адресу [PERSON] претензію про повернення заборгованості по кредиту, однак вказана вимога була залишена відповідачем не виконаною. Прострочена сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 460,21 доларів США станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Враховуючи умови кредитного договору, яким встановлено порядок дій банку у разі виникнення заборгованості, суд перевіривши надані докази, приходить до висновку, про відсутність підстав для дострокового виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» підлягають задоволенню лише в частині стягнення з [PERSON] простроченої заборгованості за кредитним договором від 21.05.2007 року в сумі 460,21 доларів США. В іншій частині позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк», які ґрунтуються на достроковому стягненні коштів за договором в розмірі 9012,20 доларів США та заборгованості по поточним відсоткам в розмірі 57,94 доларів США безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені суд виходив із наступного. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Положеннями ч.1 ст.256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). При цьому початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж. Таким чином, в разі пропущення річного строку неустойка має бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 99к-ф від 21.05.2007 року сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.03.2013 року по 18.02.2014 року становить 94,05 доларів США (за курсом НБУ на момент постановлення рішення суду складає 1106,97 грн.), сума нарахованої пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 01.04.2013 року по 18.02.2014 року становить 29,88 доларів США (за курсом НБУ на момент постановлення рішення суду складає 351,69 грн.). Отже, з [PERSON] на користь банку належить стягнути пеню за неналежне виконання умов кредитного договору в межах строку позовної давності, визначеного ст. 258 ЦК України, в розмірі 1458,66 грн. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 99к-ф від 21.05.2007 року в сумі 460,21 доларів США та пеню в розмірі 1458,66 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial