Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач 08.06.2015 року звернулася до суду з позовною заявою та просила суд: - позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]; - призначити її піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO]; - стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є рідною бабою неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є її донькою, яка є одинокою матір'ю. Дочка з онуком зареєстровані та постійно проживали разом з нею. Дочка працювала у м. Кривому Розі, а вихідні проводила вдома з сином. Однак, останні три роки у доньки постійно не було грошей, тому на позивача повністю лягло матеріальне забезпечення онука вона купувала одяг, взуття, сплачувала за гарячі обіди в школі, поїздки в цирк, каток та інші витрати. Влітку 2014 року відповідач [PERSON] залишивши сина поїхала на заробітки. Останнього разу на зв'язок виходила в вересні 2014 року та пояснила, що вона працює в АР Крим, але з того часу відповідач долею свого сина не цікавиться, матеріально не підтримує, будь-якої інформації, щодо місця свого знаходження та повернення до дитини не надавала. Також, зазначила, що вона неодноразово зверталася в міліцію з питання допомоги їй в пошуку доньки, але місце її знаходження на сьогоднішній день невідомо. На даний час Криворізьким РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області заведене кримінальне провадження та ведеться розшук відповідача. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а позивачу самостійно складно утримувати онука, який потребує харчування, одягу, навчається, потребує коштів на придбання шкільного приладдя, тому потребує утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 28.10.2015 року № 82 (1677) та поштове повідомлення про направлення їй за останнім відомим місцем проживання судової повістки про виклик її до суду (а.с. 43,49). Прокурор, яка представляла інтереси неповнолітньої дитини в цивільному процесі, проти задоволення позовних вимог позивача та позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], встановлення піклування, призначення піклувальника та стягнення аліментів не заперечувала, вказуючи, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Представники третьої особи - Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, опіки та піклування Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 33,34). Суд, вислухавши пояснення позивача, думку прокурора, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Як встановлено, відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 27.01.2015 року (а.с. 4). Як вбачається з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [PERSON] зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини внесені на підставі частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с. 25) . З актового запису про народження № 1484 від 25.05.1980 року та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON] (а.с. 45-47), а отже рідною бабусею неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з бабусею за адресою [ADDRESS], що вбачається з рішення Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 53 від 25.09.2014 року, яким неповнолітній [PERSON], враховуючи повідомлення Златоустівської сільської ради Криворізького району від 24.09.2014 року про дитину, яка залишилася без піклування батьків, тимчасово влаштований в сім`ю [PERSON] (а.с. 12). Факт, того що мати [PERSON] - [PERSON] не приділяє належної уваги синові, не утримує його, в судовому засіданні підтвердила позивач [PERSON] і ці доводи ніким та нічим не спростовані. Також, з листа Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровської області від 18.05.2015 року вбачається, що за фактом зникнення безвісті [PERSON], [INFO], слідчим відділенням Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 20.05.2015 року розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України та [PERSON] знаходиться в державному розшуку (а.с.13). З висновку ради опіки та піклування Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 5 від 23.06.2015 року вбачається, що дійсно дитина постійно проживає разом з бабусею, яка останні три роки дбає про створення необхідних умов для проживання, навчання та виховання онука, мати дитини влітку 2014 року поїхала на заробітки в АР Крим, зв'язок з сім'єю підтримувала по телефону, обіцяючи приїхати і зібрати сина до школи, але з вересня 2014 року на зв'язок не виходить, долею свого сина не цікавиться. Бабуся звернулася до міліції з питання надання допомоги в розшуку дочки, в Криворізькому РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області заведене кримінальне провадження та ведеться розшук, однак незважаючи на розшук орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] покинувши свого сина на бабусю повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 23-24). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно її неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], а саме вона не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, що підтверджується вищезазначеними доказами, то суд вважає за необхідне, в інтересах дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та відповідно до ст.. ст.. 60 ЦК України встановити відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] піклування.. Щодо призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO], то судом встановлено наступне. Висновком № 5 від 23.06.2015 року рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області визнала за доцільне призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO] (а.с.23-24), служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області та орган опіки та піклування Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кожен окремо, надавши листи, відповідно 09.09.2015 року та 07.09.2015 року, також не заперечували проти призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON] (а.с.34, 33). Відповідно до ст.. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.. Відповідно до ч. 1,3 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1,2 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Також, на підставі ст. 164,165 СК України, приймаючи до уваги точку зору [PERSON], подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON] (а.с. 23-24), враховуючи матеріальний стан останньої, особисті якості, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до положень ч. 2 ст. ст.. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є людиною працездатного віку, має можливість утримувати свого неповнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] на користь піклувальника [PERSON], починаючи стягнення з 08.06.2015 року.

Outcome: partial