Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно укладеного договору №б/н від 03.03.2014 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконала взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 09.04.2017 року становить 15146,78 грн. В добровільному порядку відповідач борг не погашає, тому ПАТ КБ «Праватбанк» просив стягнути дану заборгованість з відповідача та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання та просив в позові розгляд справи проводити у його відсутності. Вимоги позову підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила слухати справу без її участі. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 03.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого останній був наданий кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого за ініціативою банку, що підтверджується п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» Згідно п. п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. В разі порушення умов даного договору та/або виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За умови невиконання зобов'язань по даному договорі, за вимогою банку клієнт повинен виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту и Овердрафта). Оплатити винагороду банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим договором. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] є зобов'язальними, і регулюються нормами ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, в силу чого її загальна заборгованість перед позивачем станом на 09.04.2017 року становить 15146,78 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 370,92грн.; - заборгованості по відсотках за користування кредитом - 10478,39грн.; - пеня та комісія - 3100,00грн. - штрафи на загальну суму 1197,47 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору.(а.с.6). Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, сума заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам та заборгованості за комісією та пенею підлягає стягненню з неї на користь позивача. Разом з тим, вимога позивача про стягнення фіксованої частини штрафу у відповідності до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» в розмірі 500,00 грн. до задоволення не підлягає, оскільки вказана сума штрафу не відповідає вимогам ч.2 ст. 549 ЦК України, згідно якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання. Судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial