overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач 05.03.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, а також на неї в розмірі ? частини заробітку відповідача до досягнення її дитиною [PERSON] трьох років, а відповідач не надає їй належної допомоги. В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, відповідач його визнав. З огляду на викладене суд не досліджує матеріали справи відповідно до ст.. 61 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він обґрунтований матеріалами справи. . Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач 05.03.2015 року звернулась із позовною заявою, де просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що шлюб з відповідачем розірвала 21.05.2004 року, після розірвання шлюбу разом з донькою проживає в Російській Федерації. Однак, під час перебування доньки в м. Житомирі, відповідач уникає спілкування з дитиною, не цікавиться її життям, ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню доньки. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач та представник третьої особи подали заяви про розгляд справи за свої відсутності позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В звязку з не виконанням відповідачем батьківських обовязків, щодо виховання та утримання доньки, позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки відповідачем визнано позов, що не суперечить вимогам закону, права інших осіб не порушено, суд вважає необхідним постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач 05.03.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 10.12.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружнє життя припинилося з листопада 2017 року. Просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, у судове засідання не зявились. Надали суду заяви, в яких позивач підтримала позовні вимоги та відповідач визнав позовні вимоги, просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до ст.. 199 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у підготовчому засіданні рішення, оскільки відповідачем визнано позов. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб 1-НО №268907, виданого 10.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 10.12.2011 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №178. Згідно з свідоцтва про народження І-НО № 477379, виданого 07.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 169, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, бере до уваги фактичні взаємини подружжя, те, що шлюбні відносини припинились у листопаді 2017 року, та обидві сторони бажають розірвати шлюб, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач 05.03.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнював (а.с.13,14), посилаючись на наступні обставини. Він 16.02.2011 року уклав шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого було втрачено почуття любові і поваги один до одного. З вересня місяця 2015 року шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, примирення виключено. З приводу викладених обставин вважає, що сумісне подальше проживання неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Спору про поділ спільного майна немає. На підставі наведеного, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 03.04.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення якого призначено на 07.06.2018 року о 14.10 год. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку із зайнятістю на роботі (а.с.27). На позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, оскільки примирення між виключене. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.28), проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з січня місяця 2018 року, майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, прізвище просила залишити «Харлан». Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги заяви сторін, те, що відповідач, згідно поданої до суду заяви позов визнала, суд приходить до висновку по можливість ухвалення рішення у підготовчому засіданні за відсутністю сторін, що відповідає положенням ст.ст. 200,223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.02.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.15). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] ( а.с.16). Шлюбно-сімейні\~відносини,\~за посиланням\~позивача,\~припинені з\~вересня місяця 2015\~року,\~за посиланням\~відповідача -\~з січня місяця 2018 року. Причиною цього стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Майновий спір відсутній. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач 05.03.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 25.11.2015 року, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3549. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.11.2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3549 ( а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач 05.03.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнювала (а.с.15), посилаючись на наступні обставини. Вона 07.07.2015 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, через те, що відповідач не приділяв їй достатньої уваги, що призвело до того, що любов та взаємоповага у родині зникли, почуття між ними згасли. Вони з березня 2017 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач також наполягає на розірванні шлюбу, оскільки у 2017 році самостійно звертався до суду з аналогічними позовними вимогами, однак вказана позовна заява була залишена без розгляду. Спору про поділ спільного майна немає. Місце проживання спільної дитини ними визначено, син залишиться проживати разом з матірю, батько дитини проти цього не заперечує. Прізвище просила змінити на дошлюбне «Сидоренко». На підставі наведеного, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2018 року позовну заяву [PERSON] до\~[PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення якого призначено на 22.06.2018 року о 12.00 год. (а.с.21,22). Ухвалою суду від 22.06.2018 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.27,28). Позивач надала\~до суду\~заяву про\~розгляд справи без її участі (а.с.31), на позовних вимогах наполягає. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з березня місяця 2016 року, майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, прізвище просила повернути дошлюбне «Сидоренко». Відповідач надав\~до суду\~заяву про\~розгляд справи за його відсутності (а.с.30). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з березня місяця 2016 року, майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з матірю. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] ( а.с.7). Шлюбно-сімейні\~відносини між\~сторонами припинені\~з березня місяця 2016 року, що вбачається з поданих ними заяв (а.с.30,31). Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Майновий спір відсутній. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач 05.03.2019 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про втрату права на житло, в якому просила визнати [PERSON] таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її сином, який зареєстрований у належній їй згідно договору купівлі-продажу двохкімнатній квартирі [ADDRESS] . Шість років тому після розірвання шлюбу з дружиною відповідач виїхав на сезонні роботи на схід України, з того часу він не проживає у квартирі позивача, не сплачує комунальні платежі, його особистих речей в квартирі немає. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належній їй квартирі, це створює певні труднощі у користуванні квартирою, зокрема, унеможливлює її продаж. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово позивача, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що відповідач, який є сином позивача - власника квартири [ADDRESS] , не проживає у цій квартирі без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання у спірній квартирі, що порушує права та інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та наступними письмовими доказами, а саме: копією договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2006 р. (а.с.4), копією витягу з Державного реєстру правочиніввід 22.08.2006 р. (а.с.5), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 18.09.2006 р. (а.с.6), довідкою виконавчого комітету Лисецької селищної ради Тисменицького району (а.с.7), довідкою УДМС України в Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.16). Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач 05.03.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 30.04.1998 року зареєстрований Україна , м. Миколаїв , Відділом реєстрації одружень, актовий запис № 277. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.04.1998 року, Відділом реєстрації одружень, м. Миколаїв, Україна, актовий запис № 277 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8 - копії свідоцтв про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач 05.03.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з`ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сім`ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач 05.03.2020 року звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність довіри. Внаслідок зазначеного між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння. На даний час між сторонами відсутнє нормальне спілкування, вони не підтримують подружніх відносин та стали байдужими один до одного. За цей час позивач зрозумів, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідний, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, не подала відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 17.09.2004 року зареєстрували шлюб у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 05.05.2009 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони з спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 840,80 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved