Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач 06.05.2014 року звернулася до суду з позовом та вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.08.2010 р. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано 07.02.2014 р. Відповідач є співвласником квартири [ADDRESS]. З моменту реєстрації шлюбу вона вселилася в цю квартиру, постійно в ній мешкала та користувалася нею нарівні з відповідачем. 31.01.2012 р. було проведено реєстрацію проживання її та дитини за вказаною адресою. Після розірвання шлюбу відповідач почав створювати їй та дитині перешкоди в користуванні житлом, через що вона була змушена звернутися до своїх батьків з приводу тимчасового притулку до вирішення житлового спору з відповідачем. Просила зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні нею та її малолітньої доньки [PERSON], 2011 року народження, квартирою [ADDRESS], шляхом надання їй ключів від вхідних дверей цієї квартири; вселити її та її малолітню доньку - [PERSON], 2011 року народження, у квартиру [ADDRESS]; стягнути з відповідача на її користь понесені і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON], допитана у відповідності з вимогами ст. 62 ЦПК України, в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем вона раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], 2011 року народження. Зі згоди власників квартири вона та її малолітня донька зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS]. У грудні 2013 року, коли вона повернулась додому за вищезазначеною адресою, відповідач та його мати [PERSON] склали її речі в коридорі і з того часу вона була вимушена покинути житло, в якому зареєстрована. На теперішній час у неї немає ключей від вхідних дверей, відповідач створює їй перешкоди у проживанні в даній квартирі, вона тимчасово проживає у своїх батьків. Просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні нею та її малолітньою донькою [PERSON], 2011 року народження, квартирою [ADDRESS], шляхом надання їй ключів від вхідних дверей цієї квартири; вселити її та її малолітню доньку у дану квартиру; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з 10.08.2010 р. по 18.02.2014 р. він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем, від шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], 2011 року народження. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить йому та членам його родини - батьку [PERSON], дружині [PERSON], доньці [PERSON] Зі згоди його та власників квартири, [PERSON] було зареєстровано у вищезазначеній квартирі разом з його дитиною у 2012 році. В 2013 році батьки позивача придбали для неї квартиру, але зареєстрували на своє ім,я. [PERSON] пропонувала йому допомогти зробити їй ремонт у даній квартирі, але він відмовився. На теперішній час він проживає у своїх батьків в с. Мемрик Красноармійського району. У грудні 2013 р. [PERSON] добровільно залишила його квартиру, залишила від квартири ключі. Вважає неможливим проживання [PERSON] у спірній квартирі, ключі від квартири надати позивачці добровільно він не згоден. Оскільки на теперішній час позивач не є членом його сім,ї та має необхідне житло для проживання просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Селидівської міської ради Сузіна Л.О. у судовому засіданні пояснила, що вона з метою захисту прав малолітньої дитини просить задовольнити даний позов. Третя особа [PERSON], допитаний у відповідності з вимогами ст. 62 ЦПК України, в судовому засіданні пояснив, що позивач є його колишньою невісткою, яка раніше перебувала у шлюбі з його сином [PERSON] Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить йому та членам його родини - сину [PERSON], дружині [PERSON], доньці [PERSON] В даній квартирі він не проживає. Дружина його сина разом з її онукою проживали у даній квартирі до грудня 2013 року. Зі згоди його та власників квартири, [PERSON] було зареєстровано у вищезазначеній квартирі разом з його онукою у 2012 році. На теперішній час шлюб його сина розірвано. З грудня 2013 року [PERSON] разом з дитиною не проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON], допитана у відповідності з вимогами ст. 62 ЦПК України, в судовому засіданні пояснила, що позивач є її колишньою невісткою, яка раніше перебувала у шлюбі з її сином [PERSON] Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить їй та членам її родини - сину [PERSON], чоловіку [PERSON], доньці [PERSON] В даній квартирі вона не проживає. Зі згоди її та власників квартири, [PERSON] було зареєстровано у вищезазначеній квартирі разом з її онукою у 2012 році. Дружина її сина разом з її онукою проживали у даній квартирі до грудня 2013 року. На теперішній час шлюб її сина розірвано. В грудні 2013 року вона знаходилась у даній квартирі, коли [PERSON] прийшла разом зі своєю матір,ю, сестрою, двома чоловіками, забрала всі свої речі та пішла з квартири. На теперішній час речей її невістки в квартирі немає. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву, в яких просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги не визнає. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами сім,ї [PERSON], їм відомо, що раніше за адресою: [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] разом з дитиною. У грудні 2013 року вони бачили, як [PERSON] забирала свої речі з вказаної квартири. На теперішній час у цій квартирі [PERSON] не проживає. Після того, як [PERSON] забрала свої речі, вона приходила до зазначеної квартири та скаржилась, що її не пускають до квартири. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є батьком [PERSON], яка перебувала у шлюбі з сином [PERSON] Його доньку разом з онукою в 2012 р. було зареєстровано у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], де його донька разом з онукою проживали до грудня 2013 року. Зі слів доньки йому відомо, що у грудні 2013 року, коли вона повернулась до даної квартири з роботи, її речі вже були зібрано в коридорі квартири. Донька була змушена з піти цієї квартири. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони 13.12.2013 року допомогли [PERSON] перевезти її речі з квартири, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Коли вони прийшли до даної квартири, речей було багато, їх було вже зібрано в коридорі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 659, виданого 02.07.1998 р. Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля», квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] та членам його родини: дружині - [PERSON], сину - [PERSON], донці - [PERSON] Згідно довідки № 754 від 03.04.2014 р., виданої КП «Імпульс м.Українськ», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], 1983 року народження, [PERSON], 1960 року народження, [PERSON], 1984 року народження, [PERSON], 2011 року народження. Актом обстеження умов проживання від 04.06.2014 р., складеного начальником служби в справах дітей Селидівської міської ради Сузіною Л. О., головним спеціалістом служби у справах дітей Гелецькою Т. В., спеціалістом служби у справах дітей Михайліченко Г. В., проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання задовільні, в житловому приміщенні ремонт, в коридорі ремонтується підлога, санвузол, є жила кімната, в якій знаходяться зручності для проживання (побутова техніка, меблі тощо). За даною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO] - не проживає; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] - не проживає; [PERSON], [INFO] - не проживає. Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 23.02.2011 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №15. Рішенням Селидівського міського суду від 07.02.2014 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з висновку ДІМ Українського МВМ Селидівського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 12.03.2014 р., [PERSON] зареєстрована в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], її чоловік- [PERSON] відмовляється впускати її в квартиру за невідомими обставинами. 10.03.2014 р. [PERSON] приблизно о 16 годині прийшла у вказану квартиру, але [PERSON] двері у квартиру не відчинив. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд знаходить неспроможними ствердження відповідача про те, що розірвання шлюбу між ним та позивачем є підставою для відмови у задоволенні позову. Посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень на те, що проживання з [PERSON] в одному приміщенні неможливе, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено факт того, що позивачка систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття [PERSON] робить неможливим для інших проживання із нею в одній квартирі. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв,язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні житлом, вселення у житло є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача.

Outcome: approved