Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом в суд про стягнення з відповідача заборгованості. В судове засідання Представник позивача не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити. З позовної заяви вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.03.2013 року, [PERSON] 27 березня 2013 року отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала. Станом на 24.10.2017 року [PERSON] має заборгованість 13\~894,93 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 13\~894,93 грн. за кредитним договором № б/н від 27.03.2013 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді. Причини її неявки суду не відомі. Оскільки, відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань. 27.03.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 27.03.2013 року, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала. Станом на 24.10.2017 року [PERSON] має заборгованість 13\~894,93 гривень, яка складається з наступного: -391,46 грн. тіло кредиту; -4\~180,20 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; -8\~185,42 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина). -637,85 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 549 ЦК України(штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. З метою недопущення застосування накладення на [PERSON] подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, враховуючи позицію банку з цього приводу, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» штрафу, нарахованого у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 637,85 грн. (процентна складова) слід відмовити. Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 551 ЦК України, суд вважає, що слід зменшити суму неустойки, оскільки вона значно перевищує розмір заборгованості (збитків) за кредитним договором № б/н від 27.03.2013 року, встановивши розмір нарахованої пені 4\~571,66 грн. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] неналежно виконувались зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати основного боргу та процентів за користування кредитом. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобовязань та сплати відсотків за користування позикою, як це передбачено умовами кредитного договору.

Outcome: approved