Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач, 10 лютого 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлої 30 листопада 2004 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 30 листопада 2004 року померла його баба [PERSON]. Відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,31 га, вартістю 107731,92 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній1 території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022105, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 17 лютого 2004 року на імя померлої. Він є спадкоємцем за законом як онук померлої. Рішенням Кодимського районного суду йому був наданий додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову у цьому. Відмова нотаріуса ґрунтувалась на тому, що ним не надано документів, які підтверджували б родинні відносини зі спадкодавцем та відсутності оригіналу правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022105. Він є внуком спадкодавця. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯК №351549, яке видане 02 лютого 1967 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, його матір»ю є [PERSON]. До укладення 10 жовтня 1965 року, шлюбу з його батьком [PERSON], прізвище матері було «Джуматій», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР №339679, виданого 10 жовтня 1965 року [PERSON] сільською радою. Свідоцтво про народження матері втрачене. Мати народилась в місті Макіївка, Донецької області. Оскільки на території міста Макіївки органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, повторно отримати свідоцтво про народження матері не є можливим. У звязку з цим він не може в позасудовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та померлою бабою [PERSON]. Встановлення цього факту йому потрібне для того, щоб оформити спадщину. Факт родинних відносин між ним та спадкодавцем можуть підтвердити свідки: [PERSON] і [PERSON]. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це до позитивного результату не привело. Все вище викладене і змусило його звернутися до суду. Просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 30 листопада 2004 року як онука і баби, та визнати за ним право власності на спадщину, що відкрилась після смерті 30 листопада 2004 року [PERSON] земельну ділянку площею 4,31 га, вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній1 території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022105, виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 17 лютого 2004 року, який був утрачений . В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] і [PERSON], вони підтверджують той факт, що [PERSON], яка померла 30 листопада 2004 року, доводилась бабою [PERSON]. Про це вони знають як односільчани. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №410110, виданого 01 грудня 2004 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], померла 30 листопада 2004 року, актовий запис №26. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК №351549, виданого 02 лютого 1967 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, батьками народженого 19 січня 1967 року [PERSON] є [PERSON] і [PERSON], актовий запис №4. Згідно свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР №339679, виданого 10 жовтня 1965 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, після реєстрації одруження з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «Джосан», актовий запис №10. Згідно оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №45 від 05 листопада 2016 року, втрачений державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ОД №022105 площею 4,31 га, виданий Кодимською РДА по [PERSON] сільській раді для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 17.02.2004 року на імя [PERSON], вважати недійсним. Згідно інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському району Одеської області №276/86-16 від 29 грудня 2016 року, [PERSON] видавався державний акт на право власності на землю серії ІІ-ОД №022105, вартістю 107731,92 грн. по території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області. Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року (справа №503/1562/16-ц), [PERSON] надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 30 листопада 2004 року. Згідно листа №1052/02-14 від 27 жовтня 2016 року Державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] не є можливим, оскільки не надано доказів родинних стосунків та оригіналу правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне. 30 листопада 2004 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №410110, видане 01 грудня 2004 року [PERSON] сільською радою). Позивач, як спадкоємець за законом, у визначений судом додатковий строк (рішення Кодимського районного суду від 29 вересня 2016 року (справа №503/1562/16-ц), звернувся до нотаруса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У звязку з тим, що [PERSON] не надано доказів родинних стосунків зі спадкодавцем та оригіналу правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю, у видачі свідоцтва було відмовлено. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Як убачається з письмових пояснень [PERSON] і [PERSON], вони підтверджують той факт, що [PERSON], яка померла 30 листопада 2004 року, доводилась бабою [PERSON]. Про це вони знають як односільчани. Отже, судом установлено, що позивач доводиться спадкодавцеві внуком, а тому є спадкоємцем за правом представлення. (ст.1266 ч.1 ЦК України). Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом - відсутні. Позивач, як спадкоємець за законом від спадщини не відмовився. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна ділянка площею 4,31 га, вартістю 107731,92 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022105, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 17 лютого 2004 року на імя померлої, що підтверджується, дослідженою в судовому засіданні Інформацією відділу Держгеокадастру в Кодимському району Одеської області №276/86-16 від 29 грудня 2016 року. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що не надано доказів родинних стосунків зі спадкодавцем та відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №1052/02-14 від 27 жовтня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 4,31 га, вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній1 території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022105, виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 17 лютого 2004 року, який був утрачений . Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1266 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved