Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Пердставник [PERSON] , адвокат Бондар С.О. звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю ЗП 00020000180 від 03.11.1998 року площею 0,14 га, яка розташована на території Червоноармійської сільської ради народних депутатів Якимівського району Запорізької області, цільовим призначенням для особистого підсобного господарства, який видано на ім`я [PERSON] . Заява мотивована тим, що 03.11.1998 року нею було отримано державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП 00020000180 загальною площею 0,14 га, цільовим призначенням для особистого підсобного господарства, яка розташована на території Червоноармійської сільської ради народних депутатів. З метою державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку представник заявниці за довіреністю 16.02.2020 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак, рішенням від 19.02.2021 року № 56701835 державним реєстратором було відмовлено в реєстрації прав у зв`язку із тим, що відповідно до поданого Державного акту ЗП 00020000180 від 03.11.1998 року земельна ділянка належить [PERSON] , тоді як заявником є [PERSON] . Під час видачі на ім`я заявниці державного акту на право приватної власності на землю, ім`я заявниці було помилкового зазначено як « [PERSON] ». Такі розбіжності в написанні імені заявниці сталися внаслідок того, що особою, яка проводила заповнення бланку державного акту, було допущено звичайну помилку. Виправлення зазначеної помилки шляхом заміни державного акту неможливо, оскільки станом на теперішній час державні актом як правовстановлюючий документ не виготовлюються та не видаються. Позасудовим порядком встановити факт належності державного акту заявнику неможливо. У судове засідання заявниця [PERSON] надала письмову заяву у якій просила слухати справу за її відсутності, за участю адвокта Бондаря С.О.. У судове засідання представник заявниці, адвокат Бондар С.О. надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги викладені у заяві підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі, проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечує. У судовому засіданні судом було досліджено наступні матеріали справи: копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявника, копію державного акту на право приватної власності на землю; копію рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; копію пенсійного посвідчення. Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області 30.08.1996 року та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.4). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП №00020000180 від 03.11.1998 року, земельну ділянку площею 0,14 га, яка розташована на території Червоноармійської сільської ради народних депутатів Якимівського району Запорізької області, передану для особистого підсобного господарства видано на ім`я [PERSON] (а.с.5). З метою державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку представник заявниці за довіреністю 16.02.2020 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак, рішенням від 19.02.2021 року № 56701835 державним реєстратором було відмовлено в реєстрації прав у зв`язку із тим, що відповідно до поданого Державного акту ЗП 00020000180 від 03.11.1998 року земельна ділянка належить [PERSON] , тоді як заявником є [PERSON] (а.с.6). У зв`язку з тим, що вищевказаному державному акті ім`я заявниці помилково було написано « [PERSON] », тоді як в паспорті зазначено « [PERSON] » виникла неузгодженість між документом, що посвідчує особу заявниці та державним актом на право приватної власності на землю. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку, остання вимушена була звернутися до суду, оскільки в позасудовому порядку встановити даний факт неможливо. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПКгромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №00020000180 від 03.11.1998 року площею 0,14 га, яка розташована на території Червоноармійської сільської ради народних депутатів Якимівського району Запорізької області, цільовим призначенням для особистого підсобного господарства, який видано на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні імені заявниці « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », відповідно до паспорту заявниці, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування земельною ділянкою. Таким чином, факт про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, при цьому спір про право відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документа заявнику є державна реєстрація права власності на земельну ділянку. При цьому суд вважає, що заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного,

Outcome: approved