overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач 02 червня 2017 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]. З уточненням позовних вимог просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частки заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засідання позов підтримала повністю. Відповідач позов визнав повністю, просить стягувати з нього аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( а.с. 5). Дитина проживає з позивачем. ( а.с.6). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює автослюсарем в ТОВ « Юнігран » м. Малина. Тому суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими. Будь яких обставин які б перешкоджали [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач 03.01.2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі останніх п»яти років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Наявність різних поглядів на спільне життя, несумісність характерів відсутність порозуміння, призвели до того, що втратили почуття взаємоповаги та кохання. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинено. Примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснив, що з 2011 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні погодилась на розірвання шлюбу та пояснила що з позивачем відсутнє взаєморозуміння, з 2011 р. не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, примирення не можливе. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено що сторони зареєстрували шлюб 20.12.1995 р. Сторони від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони з 2011 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач 03.01.2014 року звернувся до суду з даним позовом покликаючись на те, що з 2008 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них дітей немає. Зазначає, що шлюб з відповідачкою не склався, оскільки вони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим постійно виникають конфлікти та непорозуміння. Протягом останніх п'яти років вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що примирення між ними не можливе, а збереження шлюбу суперечить його інтересам тому він змушений звернутися в суд. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення у пресі невiдомих причин не з'явилася в судове засідання і від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. З»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.11.2008 р. у Солонківській сільській раді Пустомитівського району Львівської області , актовий запис № 25 . Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає, спір з приводу поділу майна між сторонами відсутній. Факт неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність бажання зберегти шлюб. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Встановлені в судовому засіданні обставини унеможливлюють перебування у шлюбі позивача та відповідача, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому шлюб необхідно розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач 03.01.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення, що повернулося на адресу суду. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач 03.01.2019 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою для позову вважає те, що він відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» 03.03.2018 звернувся із запитом на інформацію до Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, в тому числі щодо надання копії посадової інструкції секретаря Лукашівської сільської ради, який був зареєстрований під вх. № 15 від 03.02.2018, оскільки відповіді на його звернення були підписані секретарем сільської ради, він мав намір переконатися в тому, що секретареві надані такі повноваження, а документи підписані нею мають юридичну силу. Листом з вих. №76 від 03.03.2018 виконавчий комітет відмовив йому у задоволенні запиту. Відсутністю своєчасної відповіді на запитувану інформацію відповідач наніс йому моральну шкоду, яка виразилась у стресі від очікуваної відповіді, він повинен був чомусь платити певні кошти за друк і копіювання посадової інструкції секретаря сільської ради, яка містить два аркуші; переживанні, за те, що він не зміг реалізувати свої права та законні інтереси. Це стало підставою для звернення до суду адміністративного суду. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням у справі № 823/1193/18 від 18.04.2018 визнав неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області при розгляді запиту на інформацію від 03.03.2018 (вх. № 15) та зобовязав надати відповідь на запит. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач 03.02.2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 24.06.2005 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану виконавчий комітет Митківської сільської ради Барського району Вінницької області, зроблено запис за № 4. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти : син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, їхні взаємовідносини з відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу, є не можливим. Вони практично не спілкуються, спільно не проживають. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу, прізвище залишити [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 19.02.2014 року, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, так як в судове засідання з»явитись не має можливості. Позов підтримує повністю, просить задоволити. Примирення між ними не можливе. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву від 19.02.2014 року, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, так як в судове засідання з»явитись не має можливості. Позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення., оскільки примирення між ними не можливе. Термін на примирення не потрібен. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що за даних обставин збереження сім'ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, а також з урахуванням положень ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст. ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач 03.02.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. З 05.12.2009 року по теперішній час позивачка перебуває в шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 05.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області у Книзі реєстрації шлюбів за актовим записом № 449, про що було видано Свідоцтво про шлюб від 05.12.2009 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження сина. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися з серпня 2012 року. З відповідачем проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Син проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою з місця проживання. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідач має постійне місце роботи, стабільний заробіток і має змогу надавати сину матеріальну допомогу, розмір якої, просить визначити у частці від його заробітку (доходу). У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Позовні вимоги задоволено, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач 03.02.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], Святошинський РВ ГУ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. Інша 1/3 частина вищезгаданого домоволодіння належить сестрі позивачки [PERSON]. З відповідачем [PERSON] позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.03.1993 року, а до спірного житла він був вселений 16.03.1999 року. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Зразу ж після розірвання шлюбу, за відсутності для відповідача перешкод у користуванні житлом він добровільно залишив місце свого постійного проживання, вивіз свої особисті речі і виїхав у невідомому напрямку. Обставини залишення відповідачем житла і факт не проживання в спірному будинку по місцю реєстрації з травня 2011 року підтверджується Актами про не проживання відповідача, складеними службовими особами дільниці по обслуговуванню приватного сектору КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 17.01.2013 року, від 20.11.2013 року, від 06.12.2013 року. Таким чином відповідач, своєю реєстрацією створює перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном. Добровільно знятись з місця реєстрації проживання останній відмовляється, що змусило позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач 03.02.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира є однокімнатною, загальною площею 16,8 кв.м., житловою площею 8,7 кв.м. Згідно довідки Форми №3, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 27.01.2016 року №1920, у згаданій квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], яка є колишньою невісткою позивачки. Однак, 28.04.2009 року шлюб між сином позивачки та [PERSON] розірвано. Починаючи із 16.10.2008 року відповідач не проживає у спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, власних речей не зберігає. Відповідно до Акту від 13.05.2016 року, складеного комісією КП «ЖЕД-6», відповідач більше року у спірній квартирі не проживає, особистих речей не зберігає, житлом не цікавиться, залишив його добровільно. Таким чином, відповідач своєю реєстрацією створює перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном. Добровільно знятись з місця реєстрації проживання останній відмовляється, що змусило позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач 03.02.2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 15 серпня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №366. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, пожальше сумісне життя і збереження сімї позивач вважає неможливим. Спору про майно у них не має. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати, дитина після розірвання шлюбу буду проживати із позивачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 серпня 2009 року. Шлюб був зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №366 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач 03.03.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 6900, 00 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 22.11.2011р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачкою укладено кредитний договір №005-08515-221111, згідно якого Банк надає відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт в сумі 10 000 грн. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання банком відповідачці кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідачки. Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 14.01.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 6900,00 грн., яка складається з: тіло кредиту - 5000,00 грн.; прострочене тіло кредиту - 850,00 грн.; заборгованість за комісіями - 1050,00 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 22.11.2011р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (а.с.18) та відповідачкою укладено кредитний договір №005-08515-221111, згідно якого Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт в сумі 10 000 грн. (а.с.5-7). Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 14.01.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 6900,00 грн., яка складається з: тіло кредиту - 5000,00 грн.; прострочене тіло кредиту - 850,00 грн.; заборгованість за комісіями - 1050,00 грн.(а.с.17). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 6900,00 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved