Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 219/АВТО від 16 жовтня 2012 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 212\~448, 58 грн., з якої 201\~831, 99 грн. неповернута сума кредиту, 4\~638, 61 грн. прострочені проценти, 5 977, 98 грн. пеня у звязку з порушенням відповідачем умов цього договору в частині своєчасного повернення коштів. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими, у звязку з невиконанням позивачем умов кредитного договору щодо дострокового повернення кредиту. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 жовтня 2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 219/АВТО, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кошти в сумі 249\~587, 20 грн., з яких 243 500, 00 грн. (часткова оплата за автомобіль) та 6\~087, 50 грн. (страховий платіж), на строк до 15 жовтня 2019 року. У підтвердження надання кредиту, позивачем предявлено копії меморіальних ордерів № 27354155 та № 27354174 від 17.10.2012 року. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 кредитного договору за користування кредитом встановлюється змінна процентна ставка, яка, на момент укладення договору, становила 17, 9 % річних. Позивач не надав суду доказів про розмір процентної ставки, протягом дії кредитного договору, її складових частин (змінної та фіксованої) та фінансових документів щодо нарахування процентів. Розрахунок заборгованості, доданий до позову, та виписка про рух коштів за транзитним рахунком відповідача, відкритим для обслуговування кредиту, не містять вказаної інформації. Згідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд не має можливості встановити фактичний розмір заборгованості за кредитом відповідача та перевірити вірність її нарахування. Згідно до п. 4.2.1 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно, разом із нарахованими процентами, рівними сумами по 5\~267, 00 грн. (ануїтетний платіж), протягом усього строку кредитування, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Відповідно до п. 4.10 кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 2.9 цього договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пунктом 4.11 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний протягом 30 банківських днів, з моменту отримання письмової вимоги банку, достроково повернути кредит, проценти, комісії інші належні до сплати платежі за цим договором. На підтвердження виконання умов п. п. 4.10, 4.11 кредитного договору позивачем надано копію повідомлення-вимоги № 219/АВТО/1 від 26.06.2015 р., надіслану відповідачу за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Малі Копані, вул. Чкалова, буд. 7, та копію поштового конверту, з відміткою про непроживання відповідача за цією адресою. В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав суду довідки Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області № 894 від 18.08.2016 р., Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 637 від 06.09.2016 р. та копію свого паспорту. Згідно до довідки Григорівської сільської ради, відповідач протягом пяти років змінював місце реєстрації, але фактичне місце проживання залишалося незмінним: с. Григорівка, вул. Камінського, 13 Чаплинського району Херсонської області. У довідці Малокопанівської сільської ради зазначено про те, що відповідач, в період часу з 18.04.2014 р. по 03.02.2015 р., був зареєстрований за адресою: [INFO] але фактично там не проживав. Наданою відповідачем копією паспорту підтверджуються дати та місця його реєстрації. Пунктом 9.1.1 кредитного договору передбачено обовязок відповідача повідомити позивача про зміну місця проживання, роботи, прізвища або імені, інших обставин, здатних вплинути на виконання ним зобовязань за цим договором, протягом 3-х днів, з моменту настання таких обставин. В реквізитах сторін кредитного договору адресою відповідача є: Херсонська область, Чаплинський район, с. Григорівка. Виходячи з наведеного, відповідач не змінював місце проживання, зазначене в кредитному договорі, а позивач не виконав умови цього договору щодо письмового повідомлення відповідача про дострокове повернення кредиту, не менш ніж за тридцять банківських днів. Згідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. До того ж, відповідачем надано довідку позивача № 52-1336/16 від 15.01.2016 р. про те, що станом на 25.12.2015 р. відповідач не мав простроченої заборгованості за кредитом. Позовну заяву позивач подав до суду 11.12.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексуу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Згідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, у звязку з їх передчасністю, необґрунтованістю та незаконністю.

Outcome: dismissed