Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач 06.09.2017 звернулася до суду з указаним позовом, який 06.12.2017 було уточнено її представником, [PERSON], та просила зняти накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції постановою № 43172798 від 16.05.2014 арешт на все майно (рухоме та нерухоме), що належало [PERSON], померлому 26.08.2016. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 26.08.2016 помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,2080 га та розташований на ній житловий будинок, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Красіне, вул. Робоча, 5. Звернувшись до Криворізького РВ ДВС, позивачу стало відомо про те, що у них на виконанні перебував виконавчий лист, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 26378,17 грн. за період з 08.05.2014 по 19.05.2015. В послідуючому вказане виконавче провадження було закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та матеріали за територіальністю направленні на виконання до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області, де і перебували на виконанні з 19.06.2015 по 22.12.2015. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», постановою від 22.12.2015 виконавчий документ повернуто стягувану, тобто ПАТ КБ «ПРВАТБАНК». Оскільки виконавчий документ повторно на виконання не надходив, строки для повторного предявлення виконавчого листа сплинули, а накладення арешту на все майно обмежує законні права позивача, як спадкоємця, остання звернулася до суду за захистом своїх майнових прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що на виконанні у Криворізькому РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області перебуло виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 28.11.2013 № 177/2205, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у сумі 26378,17 грн., у рамках якого постановою від 16.05.2014 накладено арешт на все майно боржника (рухоме та нерухоме) з оголошенням заборони на його відчуження. Також 16.05.2014 на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року) винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 2637,81 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 53,51 грн., які сплачено не було. 19.05.2015 матеріали вказаного виконавчого провадження за територіальністю направлено на виконання до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області. Посилаючись на вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 2016 року), відповідач зазначив, що у державного виконавці відсутні правові підстави для зняття арешту з майна, оскільки виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій не сплачено. Також відповідач пояснював, що при закінченні виконавчого провадження в окреме провадження постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат не виділялася, будь-які виконавчі провадження щодо [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають. Треті особи, Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.33,38,45,46). Причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не надходило, заперечення на позовну заву не подавалися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на виконанні у Криворізькому РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 177/2205 від 28.11.2013, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 26378,17 грн. за період з 08.05.2014 по 19.05.2015 Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 31.03.2017 власником житлового будинку за адресою :Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Красіне, вул. Робоча, 5 значиться [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2006. Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2014 № 43172798, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького РВ ДВС на все нерухоме майно [PERSON] в інтересах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» накладено арешт, про що до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено відомості від 16.05.2014, номер запису про обтяження 5683430 (а.с.12-16). На підставі цієї ж постанови державного виконавця накладено арешт на все рухоме майно боржника [PERSON], про що внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16.05.2014, номер запису про обтяження 52989742 (а.с.22). Згідно з листа Криворізького РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області від 21.04.2017 № 13.33.-14/419, 19.05.2015 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) та за територіальністю направлено матеріали до Центрально-Міського районного відділу ДВС м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області. Повторно виконавче провадження до відділу Криворізького РВ ДВС не надходило (а.с.18). Як слідує з листа Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 30.06.2017 № 22371, у період з 19.06.2015 по 22.12.2015 на виконанні перебувало виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 26378,17 грн. та 22.12.2015 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий лист повторного до відділу не надходив та відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] у відділі не перебуває (а.с.20) 26.08.2016 [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 705230 від 29.08.2016 (а.с.11). Після його смерті з заявою про прийняття спадщини до Шостої криворізької державної контори звернулася його дружина, [PERSON], позивач по справі, якій постановою від 07.07.2017 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого 26.06.2016, у звязку з наявністю арешту всього майна, належного померлому (а.с.21). Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.06.2015, що діяла на момент повернення виконавчого документа стягувачові), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника). За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.06.2015), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Під час повернення виконавчого документа дані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» виконані не були, у звязку із чим тривалий час питання про зняття арешту не вирішено, що призводить до порушення прав позивача, як власника майна. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент ухвалення рішення), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Арешт з усього майна боржника знімається виконавцем з підстав, визначених у частині 4 цієї статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 надав розяснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст. ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено належність [PERSON] майна, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті чоловіка, [PERSON], арешт на яке, позбавляє спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 16 ЦК загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Наявність вказаного арешту порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Оскільки у даному виконавчому провадженні державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.12.2015, повторно на виконання до органів ДВС виконавчий лист не надходив, будь-яких виконавчих проваджень, у тому числі щодо стягнення виконавчого збору та витрат з [PERSON] у провадженні Криворізького РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області та Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області не перебуває, суд вважає, що правові підстави для арешту майна відсутні, а його наявність порушує права позивача, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved