Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 02.11.2007 року, з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, станом на 23.06.2019 р. у відповідача виникла заборгованість у сумі 33103,97 грн., яка складається з: 9165,10 грн. заборгованість за тілом кредита; 8769,97 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 12604,43 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність спати боргу на суму від 100 грн.; 250,00 грн. штраф (фіксована складова); 1564,48 грн. - штраф (процентна складова). Заборгованість до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом виклику через інтернет-сайт «Судова влада України». Відзиву на позовну заяву або будь-яких доказів до суду не надав, про причину неявки не повідомив. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Розмір заборгованості відповідача перед банком підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого сума заборгованості складає 33103,97 грн., яка складається з: 9165,10 грн. заборгованість за тілом кредита; 8769,97 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 12604,43 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність спати боргу на суму від 100 грн.; 250,00 грн. штраф (фіксована складова); 1564,48 грн. - штраф (процентна складова). 02.11.2007 року відповідач уклав договір б/н з позивачем та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією заяви б/н від 02.11.2007 р. Крім того, відповідач 21.11.2007 року був ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується його підписом на довідці про умови кредитування с використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 33103,97 грн. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору, за платіжним дорученням від 26.03.2019 року, у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved