Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначив, що 03 лютого 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № 2002533761. Загальна сума споживчого кредиту, надана відповідачу на строк 24 місяці становила 24979 грн. 10 коп. під процентну ставку 0,01% річних. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитними договором не виконує, його заборгованість станом на 21 березня 2014 року складає 27815 грн. 57 грн. Оскільки відповідач на звернення позивача щодо погашення заборгованості не реагує, позивач просить його вимоги задовольнити в судовому порядку. В судове засідання представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з'явилась, в поданій суду заяві просила розглядати справу у відсутність представника та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи був повідомлені належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.02.2013 року ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2002533761, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 24979 грн. 10 коп. під процентну ставку 0,01 % річних на строк 24 місяці по 03.02.2015 року. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору, відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості, банк вирішити вказане питання в позасудовому порядку намагався, що відповідачами було залишено поза увагою. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами №2002533761 від 03.02.2013 року. Згідно вказаного договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке має статус фінансової установи за законодавством України набуло право вимоги до відповідача щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму основного боргу та комісії. Розрахунком заборгованості підтверджується отримання коштів позичальником та наявність боргу за кредитним договором станом на 21.03.2014 року на загальну суму 27 815 грн. 57 коп., яка складається із залишку заборгованості за кредитом - 24979 грн. 10 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом - 2 грн.19 коп. та комісії за РО - 2834 грн. 28 коп. Суд вважає, що позов про стягнення коштів з відповідача заявлено правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених позивачем судових витрат та підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved