Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

ПАТ «МАРФІН БАНК» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить визнати дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] незаконними; визнати зміни до записів №7682360 з контрольною сумою ГЗВ6АА6344 від 04.08.2008р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, № 7682440 з контрольною сумою АЗБЕ5Е3Г25 від 04.08.2008 р. в Державному реєстрі іпотек, внесені 27.05.2011 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] - нечинними; визнати чинними записи № 7682360 з контрольною сумою Г3В6АА6344 від 04.08.2008р. р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та № 7682440 з контрольною сумою АЗБЕ5ЕЗГ25 від 04.08.2008р. у Державному реєстрі іпотек, вилучені 27.05.2011р., з часу їх вилучення. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.08.2008р. між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №00089/RКН. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за зазначеним вище кредитним договором з гр. [PERSON] був укладений договір іпотеки №00111rКН від 04.08.2008р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1181, відповідно до п.7 договору предметом іпотеки є: квартира [ADDRESS]. 05.07.2011р. ПАТ «МАРФІН БАНК» при ознайомленні з листом від 31.05.2011р. (вих.№ 85/01-16) та додатками до листа дізнався про те, що Відповідачем 3 - приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] було знято заборону відчудження та виключено запис з Державного реєстру іпотек на належну Відповідачу 1- [PERSON] двокімнатну квартиру під номером 44, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заборгованість позичальником Відповідачем 1 - [PERSON] не погашена, вищевказані кредитний договір та договір іпотеки чинні, у зв'язку з чим, законних підстав для зняття обтяжень з вищевказаної квартири - предмету іпотеки Банку, не має. Також позивач у позовної заяві вказує на те, що дії приватного нотаріусу ХМНО [PERSON] є незаконними, а саме: законність Постанови господарського суду Харківської області від 03.02.2011р. по справі № Б-50/268-10 (яку приватний нотаріус ХМНО [PERSON] вказав як підставу для зняття заборони відчудження та виключення запису з Державного реєстру іпотек.) станом на дату вилучення запису, а саме, 27.05.2011р., - оскаржувалась в апеляційному порядку. Те, що на Постанову господарського суду Харківської області від 03.02.2011р. по справі № Б-50/268-10 була подана Банком апеляційна скарга підтверджується ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2011р. по справі № Б-50/268-10 про прийняття апеляційної скарги до провадження (абз.1 мотивувальної частини), що була направлена учасникам справи № Б-50/268-10. Позивач також посилається на те, що вилученням запису про обтяження квартири іпотекою порушені матеріальні норми права, зокрема ст. 17 Закону України «Про іпотеку», яка пов'язує припинення іпотеки у разі настання певних випадків, жоден з яких не настав. Крім того, виключення запису з Державного реєстру іпотек призвело до того, що договір іпотеки квартири чинність для сторін не втратив, проте втрачено пріоритетність вимог обтяжувача - Банку, що може призвести до завдання збитків Банку . Вилученням запису 7682440 від 04.08.2008р. могло відбутись лише за заявою обтяжувача - Банка, який ніяких заяв щодо вилучення записів приватному нотаріусу ХМНО [PERSON] не подавав. Отже, заява про вилучення обтяження Позивачем не подавалась. Позивач зазначає, що відповідно абз.6 та 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку», «У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законному порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержаетля лише у разі його /її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встновлених законом порядку прав чи вимог інших осіб не передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані парва та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Також, в позові зазначено, що не передбачена вимогами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» норма, на підставі якої скасовуються арешти з майна боржника - фізичної особи-підприємця на підставі лише тільки постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом. Так, Постановою господарського суду Харківської області від 03.02.2011р. було визнано боржника - ФОП [PERSON] банкрутом. З визнанням боржника банкрутом настають наслідки, вичерпний перелік яких міститься в п.5 ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», серед яких відсутні наслідки скасування арештів та обтяжень іншими особами, в т.ч. арбітражними керуючими/ліквідаторами майна ФОП, боржниками чи нотаріусами. Отже, у боржника чи арбітражного керуючого/ліквідатора боржника були відсутні права на подання заяви про вилучення запису з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а у приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] були відсутні законні підстави для виконання отриманої від будь-якої особи (крім обтяжувача) заяви про вилучення запису. В силу приписів ст. 5 Закону України «Про нотаріат» як зазначає Позивач - нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги; сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів. Таким чином, як зазначеє Банк, порушені законні інтереси Банку, як кредитора та іпотекоднржателя з боку відповідача 3 приватного нотаріус ХМНО [PERSON] Отже, Позивач просить у позові визнати дії приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] незаконними; визнати зміни до записів №7682360 з контрольною сумою ГЗВ6АА6344 від 04.08.2008р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, № 7682440 з контрольною сумою АЗБЕ5Е3Г25 від 04.08.2008 р. в Державному реєстрі іпотек, внесені 27.05.2011 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] - нечинними; визнати чинними записи № 7682360 з контрольною сумою Г3В6АА6344 від 04.08.2008р. р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та № 7682440 з контрольною сумою АЗБЕ5ЕЗГ25 від 04.08.2008р. у Державному реєстрі іпотек, вилучені 27.05.2011р., з часу їх вилучення. В судовому засіданні представник позивача - Фірсова Н. В., яка діє на підставі довіреності № 27 від 09.01.2014р. позовні вимоги банку підтримала, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, надала свої письмові заперечення, в яких просила в позові відмовити. Приватний нотаріус ХМНО [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про час місце судового засідання був належним чином повідомлений, надав до суду свої письмові заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про час місце судового засідання був належним чином повідомлений. Третя особа - арбітражний керуючий Оскаленко Д.П. в судове засідання повторно не з'явився, про час місце судового засідання був належним чином повідомлений. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини зазначені в письмових поясненнях Позивача, пояснення зазначені в письмовому запереченні на позов приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] та обставини зазначені в письмових поясненнях [PERSON] приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 04.08.2008р. між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №00089/RКН, згідно п.1.1 якого Позивач надав [PERSON] кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 112 726, 34 дол. США. Процентна ставка за користування кредитом, згідно п.1.1 Кредитного договору, становить 13,9 % річних, кінцева дата повернення кредиту - 02.08.2028 р. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] від своєчасного виконання зобов'язань ухилявся, отже перед Банком має непогашену заборгованість . В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за зазначеним вище кредитним договором з гр. [PERSON] був укладений договір іпотеки №00111rКН від 04.08.2008р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1181, предметом іпотеки (п.7 договору) є: квартира [ADDRESS]. Згодом [PERSON] зареєструвався приватним підприємцем, уклав з іншими підприємцями договори, які не зміг погасити, тому подав заяву до Господарського суду Харківської області про визнання себе банкрутом. 03.02.2011 р. Господарським судом Харківської області була винесена постанова про визнання банкрутом ФОП [PERSON] за спрощеною процедурою, накладено арешт на єдине майно - іпотечну квартиру. Для управління вказаною квартирою призначено ліквідатора - Оскаленко Д.П. Під час оскарження Банком постанови Господарського суду Харківської області від 03.02.11р. Оскаленко Д.П. продав іпотечну квартиру Банку 27.05.2011р. за суму в розмірі 51 600, 00 грн. , в той час, як квартиру оцінено згідно договору іпотеки на суму в розмірі 642 360, 00 грн. (п. 11 договору іпотеки). Квартиру продано представнику ФОП [PERSON] в процедурі банкрутства (за довіреністю ) - [PERSON] Банк з продажем іпотечної квартири не погодився, тому в судовому порядку визнав договір купівлі -продажу квартири укладений 27.05.2011р. недійсним, про що свідчить рішення Апеляційного суду Харківської області від 26.12.2012р., щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, яке Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15.04.2013р. залишено без змін. Таким чином, визнано недійсним договір купівлі продажу спірної квартири, укладений між арбітражним керуючим Оскаленко Д.П. та [PERSON], яка в свою чергу була представником ФОП [PERSON] під час процедури банкрутства. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Ухвали від 17.04.2014р. Господарського суду Харківської області провадження у справі № Б-50/268-10 про банкрутство ФОП [PERSON] припинено. При новому розгляді даної справи, яка відповідно до Ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 30 липня 2014р. передана на новий розгляд, і як зазначено в даній ухвалі - судами не було перевірено правомірність дій приватного нотаріуса. Отже, при новому розгляді судом встановлено та надано оцінку відповіді Головного управління юстиції у Харківської області Міністерства юстиції України (вих. № 3001/02-12/2 від 24.02.2012р.) на скаргу Банку. Відповідно до відповіді ГУЮ у Харк.обл. від 24.02.2012р. було проведено перевірку відповідно до якої встановлено, що при вчиненні нотаріальної дії, а саме: зняття заборони відчуження нерухомого майна, нотаріус [PERSON] не упевнився в тому, що нотаріус, який накладав заборону відчуження нерухомого майна, був позбавлений можливості вчинити дану нотаріальну дію, що не узгоджується з вимогами п. 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; при цьому також встановлено, що до управління юстиції заява від приватного нотаріуса [PERSON] про відсутність її на робочому місці у цей період не надходила. Отже, приватним нотаріусом [PERSON] порушено вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в зв'язку з чим було реалізовано спірну квартиру за 51 600, 00 грн, за рахунок якої Банк мав намір погасити заборгованість за кредитним договором укладеним між Банком та [PERSON] (борг становить 725 748, 68 грн.). Відповідно до заперечень на позов [PERSON] вбачається, що Відповідач -2 просить суд відмовити у задоволенні позову і посилається на те, що арбітражний керуючий Оскаленко О.П, зобов'язаний здійснити реалізацію майна, що належить боржнику. Позивач на дану позицію [PERSON] заперечував та посилався на Ухвалу господарського суду Харківської області, відповідно до якої ліквідатора ФОП [PERSON] - Оскаленко О.П. від виконання обов'язків було усунуто в зв'язку з тим, що Оскаленко О.П. під час реалізації майна продав квартиру представнику боржника - [PERSON]. Продаж було здійснено без урахування інтересів кредитра - Позивача. Також, Представник Банку пояснила, що взагалі відповідно до Ухвали від 17.04.14р. Господарського суду Харківської області, яку надано суду Позивачем провадження у справі № Б-50/268-10 про банкрутство ФОП [PERSON] припинено, та, крім того, договір купівлі продажу спірної квартири визнано недійсним в судовому порядку. Відповідно до заперечень на позов приватний нотаріус ХМНО [PERSON] вбачається, що нотаріус просить суд відмовити у задоволенні позову і посилається на те, що під час вчинення реєстраційних дій «Скасування усіх арештів, накладених на майно боржника та інших обмежень, щодо розпорядження майном» за заявою ліквідатора на виконання постанови Господарського суду Харківської області від 03.02.2011 року про визнання боржника банкрутом та ухвали Господарського суду Харківської області від 18.02.2011 року, які набрали законної сили, не було допущено порушень вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч.1ст.575 ЦК України є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або тетьї особи. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 589 ЦК України та п. 22. іпотечного договору у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. Отже, ч. 1 статті 589 ЦК України дає право Банку у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, звернути стягнення на предмет іпотеки, крім того п. 26. Договору іпотеки передбачено, що реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. За приписами ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; У відповідності до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свої вимоги, визначені на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПКУкраїни обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.1054 ЦК України та п.1.1 Кредитного договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а Позичальник зобов'язується повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом. До зобов'язань по кредитному договору застосовуються положення та правові норми ЦК України, котрі регулюють правовідносини позики, якщо інше не виходить зі змісту кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 ЦК). Відповідно до ст.12, 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, якщо порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Банк використовує своє законне право щодо визнання дій нотаріуса незаконними, і як передбачено ч. 1 ст. 20 ЦК України, Позивач на свій розсуд вирішує яким чином захищати свої права і використовує своє право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги; сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів. Вимоги Позивача є такими, що відповідають нормам діючого законодавства, оскільки: відповідно до ч.4 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань; відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п. 253 розділ 26 «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (яка діяла на час вилучення запису), Листом МЮУ від 07.08.2009р. № 8462-0-4-09-31 слід вважати, що вимоги Банку є законними, та такими що відповідають чинному законодавству. Таким чином, вимоги Позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved