Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат, зазначивши, що 19.05.2009 року відповідач отримала кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Погодившись на всі умови та правила надання банківських послуг відповідач не додержувалася належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого її загальна заборгованість перед позивачем станом на 31.01.2017 року становить 12907,93 грн. В добровільному порядку відповідач борг не погашає, тому ПАТ КБ «Праватбанк» просив стягнути дану заборгованість з відповідача та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання та просив в позові розгляд справи проводити у його відсутності. Вимоги позову підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала частково, просила застосувати строк позовної давності, зменшити штрафні санкції та справу проводити у її відсутність. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 19.05.2009 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір б\\н, відповідно до якого позивач взяв на себе зобовязання надати відповідачу кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), дані Умови та правила надання банківських послуг визначають умови, на яких ПриватБанк пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, вказані в Заяві та Пам'ятці Клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується Клієнтом і, таким чином, Клієнт висловлює свою згоду, що Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений Договір про надання банківських послуг. Згідно п.п.3.2.,3.3. Умов, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого за ініціативою банку, що підтверджується п. 3.3 «Умов та правил надання банківських послуг» Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Відповідно до п. 6.6 вищезазначених Умов - у випадку невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та [PERSON]), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та /або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по Карті (заблокувати Карту) та/або визнати Карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором, що передбачено п. 5.2 Умов. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Однак, відповідач не додержувалася належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого її загальна заборгованість перед позивачем станом на 31.01.2017 року становить 12907,93 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом 621,15грн.; - заборгованості по відсотках за користування кредитом 8495,93грн.; - пеня та комісія 2700,00грн. - штрафи на загальну суму 1090,85 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору.(а.с.6,7). Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий самий термін. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,\~ інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України\~\~ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Суд приходить до висновку, що строк дії Кредитного договору, укладеного 19.05.2009 року було продовжено, а отже, розрахунок заборгованості за кредитним договором, зроблений відповідачем станом на 31.01.2017 року,\~ відповідає умовам Договору та закону.\~\~ Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, сума заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам та заборгованості за комісією та пенею підлягає стягненню з неї на користь позивача. \~\~\~\~ Разом з тим, вимога позивача про стягнення фіксованої частини штрафу у відповідності до «Умов та правил надання банківських послуг» в розмірі 500,00 грн. до задоволення не підлягає, оскільки вказана сума штрафу не відповідає вимогам ч.2 ст. 549 ЦК України, згідно якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Розрахунку вказаної суми боргу відповідач не спростувала, однак просила застосування строку позовної давності , як це передбачено ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки із строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.11.2014 року (справа №6-160 цс 14), відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Також відповідно до постанови судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06.11.2013 року, Верховним Судом України висловлено правову позицію про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань перед кредитором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежа. Зважаючи на те, що останнє погашення коштів за кредитом відповідачем було здійснено 26.06.2014 року, а позивач до суду звернувся з позовом 22.02.2017 року, відповідно строк позовної давності не пропущений. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Виходячи із наведеного, на підставі вивчених наявних у справі доказів, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає,\~ що позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати, що понесені позивачем у розмірі 1600,00 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial