Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач 01.08.2019 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. Вона з 24.01.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, вони проживають окремо. На теперішній час донька проживає з нею. Усі витрати, пов`язані з утриманням дитини, вона несе сама. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідача немає. Зазначила, що відповідач працює та має постійний дохід, але добровільно допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 24.09.2019 року позовну прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.13,14). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвалу судді разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його останнім місцем реєстрації (а.с.12,15). 30.09.2019 року відповідач ухвалу судді від 24.09.2019 року разом з позовом та додатками до позову отримав, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с.17). 11.10.2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних обставин. Дійсно, він перебував у шлюбі з позивачем з 24.01.2015 року, від якого в них є донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року у справі № 182/3862/19 шлюб між ними розірвано. До кінця липня 2019 року донька [PERSON] проживала разом з ним та перебувала на його утриманні, без будь-якої участі її матері, як у вихованні, так і в матеріальному забезпеченні малолітньої дитини. Просить взяти до уваги, що позивачем не обґрунтовано та не надано доказів, на підставі яких необхідно стягнути аліменти у заявленому розмірі. Вважає, що такий необґрунтований розмір аліментів позивач бажає отримувати з метою забезпечення свого власного проживанням, а не піклуючись інтересами дитини. Також просить врахувати його матеріальне становище, оскільки у нього іншого доходу окрім заробітної плати за єдиним місцем роботи немає. Крім того, він сплачує зобов`язання за кредитним договором, кошти за яким у сумі 27100,00 грн. були витрачені на утеплення будинку позивача, в якому на теперішній час проживає донька. Враховуючи вищевикладене, просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відзив був направлений відповідачем позивачу (а.с.18). Відповідь на відзиві позивач не подала. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі\~ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між сторонами наявний спір, що виник з сімейних відносин щодо аліментних зобов`язань. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 24.01.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.30). Згідно довідки № 205 від 30.07.2019 року, виданої головою квартального комітету № 8, [PERSON] , 2016 року народження, зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~\~ ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення\~вимагає,\~аби такі\~рішення достатньою\~мірою висвітлювали\~мотиви,\~на яких\~вони ґрунтуються.\~Межі такого\~обов`язку\~можуть різнитися\~залежно від\~природи рішення\~і мають оцінюватись у\~світлі обставин\~кожної справи.\~Національні суди,\~обираючи аргументи\~та приймаючи докази, мають обов`язок\~обґрунтувати свою\~діяльність шляхом\~наведення підстав\~для такого\~рішення.\~Таким чином,\~суди мають\~дослідити основні\~доводи (аргументи)\~сторін та\~з особливою\~прискіпливістю й\~ретельністю -\~змагальні документ,\~що стосуються\~прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини\~та основоположних свобод. Відповідач є батьком дитини [PERSON] , згідно відзиву на позов не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів. Посилання відповідача на наявність кредитних зобов`язань за Договором споживчого кредиту № 461/1180 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) від 25.06.2018 року (а.с.22-29) суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд при визначенні розміру аліментів суд,

Outcome: partial