Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач 06 квітня 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 21.08.2009 року по 25.12.2015 року вони перебували у шлюбі. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] Відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від всіх його доходів з момент звернення до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] трьох років. В подальшому, позивач збільшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх його доходів з момент звернення до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] шести років. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2015 року, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9, 10). Довідкою з місця роботи [PERSON] підтверджується, що він працює з 05 березня 2014 року в ТОВ «АГ-Інжиніринг ЛТД» на посаді начальника транспортного відділу (а.с. 23). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Часиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 та ч. 6 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, в судове засідання відповідачем не додано жодного доказу який суд міг би врахувати при визначенні розміру аліментів на утримання дітей та їх матері до досягнення дитиною трирічного віку, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/4 частини зі всіх видів заробітку на кожного щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved