Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач 04.02.2021 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 29 грн 75 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, 2 855 грн 01 коп. компенсації за невикористану відпустку, 6 997 грн 32 коп. вихідної допомоги при звільненні та 10 296 грн 09 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього стягнути 20 178 грн 17 коп. Позов аргументує тим, що у період з 01.10.1994 по 31.12.2020 вона перебувала у трудових відносинах з відділом освіти Ніжинської районної державної адміністрації, де займала посаду бухгалтера першої категорії централізованої бухгалтерії, а 31.12.2020 її звільнено у зв`язку з ліквідацією централізованої бухгалтерії на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні їй не виплачено: нараховану заробітну плату в сумі 29 грн 75 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2 855 грн 01 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 6 997 грн 32 коп., а всього 9 882 грн 08 коп., що підтверджується довідкою відділу освіти Ніжинської РДА №01-15/37 від 18.01.2021. Її середньоденна заробiтна плата становить 490 грн 29 коп. У зв`язку з тим, що відповідач не провів розрахунку при звільненні та враховуючи те, що з моменту звільнення до дати звернення до суду пройшов 21 робочий день, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду становить 10 296 грн 09 коп. (490 грн 29 коп. х 21 робочий день). Ухвалою від 10 лютого 2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду на 03.03.2021 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала до суду письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позовних вимог. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах із відділом освіти Ніжинської районної державної адміністрації, наказом №118 від 05.09.2017 переведена на посаду бухгалтера першої категорії централізованої бухгалтерії, а 31 грудня 2020 року наказом від 31.12.2020 №77-к звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією централізованої бухгалтерії відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача (а.с.17) та копією наказу про звільнення (а.с.19). Згідно довідки відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації №01-15/37 від 18.01.2021 станом на 18.01.2021 заборгованість перед [PERSON] становить 9 882 грн 08 коп., з яких: заробітна плата - 29 грн 75 коп., компенсація за невикористану відпустку - 2 855 грн 01 коп. та вихідна допомога при звільненні - 6 997 грн 32 коп. (а.с.20). Згідно довідки відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації №01-15/45 від 18.01.2021 заробітна плата [PERSON] за два календарні місяці роботи - жовтень, листопад 2020 року (42 робочі дні, фактична кількість відпрацьованих робочих днів - 42) становить 20 592 грн 16 коп. Середньоденна заробітна плата становить 490,29 грн (а.с.21). Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У свою чергу відповідно до положень ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми від відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 29 грн 75 коп. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи, що в день звільнення позивачу не було виплачено належні до сплати суми, суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача згідно зі ст.117 КЗпП України компенсації за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі середнього заробітку працівника. Розмір середнього заробітку позивача за весь час затримки по день проведення розрахунку має бути обраховано відповідно до Порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок). Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Як вбачається з довідки про доходи № 01-15/45 від 18.01.2021 середньоденний заробіток позивача становить - 490 грн 29 коп., кількість днів затримки розрахунку при звільненні по день звернення до суду - 21 (з 31.12.2020 по 04.02.2021). Таким чином, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні становить 10 296,09 грн (490,29 грн х 21 день), без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Розрахунок перевірено судом. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 2 855 грн 01 коп. суд дійшов наступного. Відповідно до статті 2 Закону України «Про відпустки» та ст.74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладання трудового договору. Згідно вимог ст.83 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем вище вказаних вимог законів України дотримано не було, остаточний розрахунок при звільненні не проведений, було порушено право позивача на оплату праці, внаслідок чого станом на теперішній час існує заборгованість по виплаті позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вихідної допомоги у розмірі 6 997,32 грн, судом враховано наступне. Згідно ч.1 ст.44 КЗпП України при припиненні колективного чи трудового договору з підстав, зазначених у п.1 статті 40 КЗпП України, вихідна допомога виплачується у розмірі, не менше середньомісячного заробітку, що визначено у наказі №77-К від 31 грудня 2020 року про звільнення [PERSON] . З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по виплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 29 грн 75 коп., компенсація за невикористану відпустку в розмірі 2 855 грн 01 коп., вихідна допомога в розмірі 6 997 грн 32 коп. та середній заробіток за час затримку розрахунку при звільненні, що на день звернення до суду становить 10 296 грн 09 коп., згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 08.02.1995. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у сумі 908 гривень. Крім того, оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільнені, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. Згідно з п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved