Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеної Генеральної угоди 02.10.2012 року № б/н відповідачу [PERSON] надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту в сумі 9358,55 гривень на платіжну картку на умовах плати 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов`язання за Генеральною угодою і станом на 08.11.2016 року загальна сума заборгованості становить 15386,12 гривень, з яких: 5465,63 гривень заборгованість за кредитом, 2679,99 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 5465,50 гривень заборгованість за пенею та комісією, 1775 гривень штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, які просив стягнути з відповідача. У позовній заяві представник позивача заявив клопотання про підтримання позову, розгляд справи у його відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши зави про розгляд справи у його відсутності, тому, за згодою представника позивача, наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між Приватбанком та [PERSON] 02.10.2012 року укладено Генеральну угоду № б/н, за якою відповідачу надано кредит в сумі 9358,55 гривень на платіжну картку на умовах плати 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов`язання за Генеральною угодою і станом на 08.11.2016 року загальна сума заборгованості становить 15386,12 гривень, з яких: 5465,63 гривень заборгованість за кредитом, 2679,99 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 5465,50 гривень заборгованість за пенею та комісією, 1775 гривень штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань перед банком, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 551, 610, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved