Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши наступне. 15.08.2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» і [PERSON] був заключений кредитний договір № б/н, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2400 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, Договору, де зазначено, що відповідач дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банка. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит. До теперішнього часу зобовязання позичальником за вищевказаним кредитним договором не виконані, у звязку з чим, станом на 31.10.2017 року виникла заборгованість в сумі 59344 грн. 58 коп. У судове засідання позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, від представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.33), до суду надійшло письмове клопотання, в якому представник просить суд розглянути справу без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.3,39). У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надала, надав, що підтверджується оголошенням в газеті «Запорізька правда» №2 від 25.01.2018 р., (а.с.64,67), оголошенням про виклик відповідача розміщеному на офіційному веб-порталі Судової влади України (а.с.68) та відповідними відмітками на конверті з поштовим повідомленням (а.с. 54,72,74). Згідно Довідки з Сектора реєстрації (а.с.42), відповідач у м. Енергодар не зареєстрований. Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). В матераілах справи наявна копія паспорта відповідача, відповідно до якого місцем її реєстрації є: [ADDRESS] (а.с.32 звор.). Отже, останнім відомим місцем проживання відповідача [PERSON] є саме та адреса, що зазначена у паспорті, а тому суд вважає за можливим в порядку ч.9 ст.28 ЦПК України, розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача у м. Енергодар. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.08.2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» і [PERSON] був заключений кредитний договір № б/н, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2400 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. До теперішнього часу зобовязання позичальником за вищевказаним кредитним договором не виконані, у звязку з чим, станом на 31.10.2017 року виникла заборгованість в сумі 59344 грн. 58 коп.(а.с. 4-5), яка складається з наступного: 2325 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 49649 грн. 74 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4067 грн. 34 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина); 2802 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова). Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. [PERSON] своїх зобовязань вчасно не виконав, внаслідок чого станом на 31.10.2017 рік за кредитним договором у відповідачки перед Банком виникла заборгованість у розмірі 59344 грн. 58 коп., яка ним не сплачена. Крім того, згідно з платіжним дорученням від 06.11.2017 р., позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1). Також, позивачем були сплачені судові витрати за публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача у розмірі 275,00 грн. (а.с. 62,63). Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600 грн. та судові витрати за публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача у розмірі 275,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved