Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

ПВКФ «Інтерекспрес» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 676434, виданий Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі 10 грудні 2007 на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 999,99 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер №5110136900:42:022:0013, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на права постійного користування землею, договорів оренди за № 010850501189; скасувати державну реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010850501189, про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 676434, виданого Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі 10 грудні 2007 на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 999,99 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер №5110136900:42:022:0013, а також встановити порядок виконання рішення суду відповідно до якого, це рішення у разі набрання ним законної сили, є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 999,99 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер №5110136900:42:022:0013, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 676434, виданий Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі 10 грудні 2007 р., що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на права постійного користування землею, договорів оренди за № 010850501189 та внесення Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області відповідних змін у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на права постійного користування землею, договорів оренди. В обґрунтування позовних вимог ПВКФ «Інтерекспрес» посилається на те, що позивач є користувачем (титульним власником) земельної ділянки загальною площею 1, 97 га., за адресою: територія Таїровської селищної ради біля меморіального комплексу « 411 - ої батареї» на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ОД- 18 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № Р-287/1-96 з цільовим призначенням під будівництво та обслуговування житлових будинків, наданого відповідно до розпорядження Овідіопольскої районної адміністрації № 472 від 15 липня 1996 року, але кадастровий номер вказаній земельній ділянці присвоєний не був. Позивач також вказує, що ним було прийнято рішення про реєстрацію земельної ділянки загальною площею 1,97 га., за адресою: територія Таїровської селищної ради біля меморіального комплексу «411 - ї батареї» та на замовлення ПВКФ «Інтерекспрес» ДП «Одеський науково-дослідним інститутом землеустрою» була розроблена технічна документація на земельну ділянку. 27.06.2013 року ПВКФ «Інтерекспрес» надано заяву до Управління Держземагенства у м. Одесі про реєстрацію земельної ділянки площею 1,97 га, яка розташована за адресою: Одеська обл., [ADDRESS], однак рішенням № РВ-5100022042013 було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі наявного перетину земельних ділянок: 5110136900:42:022:0011, 5110136900:42:022:0012, 5110136900:42:022:0006, 5110136900:42:022:0007, 5110136900:42:022:0013. Відповідно до відповіді № 01-5-07/3713 від 29.07.2013 року на запит позивача, земельна ділянка за кадастровим номером №5110136900:42:022:0013 належить [PERSON] Право власності на земельну ділянку (кадастровий номер №5110136900:42:022:0013) за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] отримав на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2007 року по справі № 2-А-912/2007 року. 01 вересня 2008 року на підставі вищезазначеного судового рішення [PERSON] Управлінням земельних ресурсів у м. Одеса був виданий державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯЕ № 676434, актовий запис № 010850501189 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди. В подальшому 27 липня 2011 року Одеським апеляційним адміністративним судом в результаті розгляду апеляційної скарги прокуратури Київського району м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2007 року по справі № 2-А- 912/2007 року прийнято постанову, відповідно до якої Постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2007 року було скасовано, відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Одеської міської ради. Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання дій незаконними та визнання права власності. ПВКФ «Інтерекспрес» стверджує, що факт скасування правової підстави для видачі правовстановлючого документу на земельну ділянку повинен тягнути за собою відповідні правові наслідки, а в даному випадку відновлення того становища яке існувало до виникнення зазначеного факту та видачі оскаржуваних державних актів на спірну земельну ділянку шляхом визнання їх недійсними та скасуванням державної реєстрації у судовому порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, 21.02.2014 року подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 166). Відповідач та треті особи про час та місце судового засідання повідомлялися належним, про що свідчать повідомлення про вручення їм судових повісток, однак у жодне судове засідання не з'явилися, про поважність причин відсутності не повідомили, відповідач заперечень на позовну заяву не надав (а.с. 153-156, 159-162). Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника ПВКФ «Інтерекспрес» Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ПВКФ «Інтерекспрес» є користувачем земельної ділянки загальною площею 1,97 га на території Таїровської селищної ради на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ОД- 18 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № Р-287/1-96 з цільовим призначенням під будівництво та обслуговування житлових будинків, наданого відповідно до розпорядження Овідіопольскої районної адміністрації № 472 від 15 липня 1996 року (а.с. 49-51). Кадастровий номер вказаній земельній ділянці присвоєний не був. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. ПВКФ «Інтерекспрес» було прийнято рішення про присвоєння кадастрового номеру та реєстрацію земельної ділянки загальною площею 1,97 га на території Таїровської селищної ради біля меморіального комплексу « 411 - ї батареї» та на замовлення ПВКФ «Інтерекспрес» ДП «Одеський науково-дослідним інститутом землеустрою» була розроблена технічна документація на земельну ділянку. 27.06.2013 року ПВКФ «Інтерекспрес» було надано заяву до Управління Держземагенства у м. Одесі про реєстрацію земельної ділянки площею 1,97 га, яка розташована за адресою: Одеська обл., [ADDRESS], однак Рішенням № РВ-5100022042013 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі наявного перетину земельних ділянок: 5110136900:42:022:0011, 5110136900:42:022:0012, 5110136900:42:022:0006, 5110136900:42:022:0007, 5110136900:42:022:0013 (а.с. 37, 79). Згідно витребуваних ухвалою суду документів земельна ділянка за кадастровим номером №5110136900:42:022:0013 належить [PERSON] (а.с. 130-152). Право власності на земельну ділянку (кадастровий номер №5110136900:42:022:0013) за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] отримав на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2007 року по справі № 2-А-912/2007 року (а.с. 139-141). 01 вересня 2008 року на підставі вищезазначеного судового рішення [PERSON] Управлінням земельних ресурсів у м. Одеса був виданий державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯЕ № 676434, актовий запис № 010850501189 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, па права постійного користування землею, договорів оренди. Судом також встановлено, що в подальшому 27 липня 2011 року Одеським апеляційним адміністративним судом в результаті розгляду апеляційної скарги прокуратури Київського району м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2007 року по справі № 2-А-912/2007 року прийнято постанову, відповідно до якої Постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2007 року було скасовано, відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Одеської міської ради. Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання дій незаконними та визнання права власності (а.с. 42-44). В Постанові Одеського апеляційного адміністративного суду зазначено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], вибула з власності територіальної громади всупереч приписам діючого законодавства. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] вибула з власності територіальної громади та володіння ПВКФ «Інтерекспрес» на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване. Згідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судовим розглядом встановлено, що право власності на земельну ділянку [PERSON] набуто незаконно, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку підставою його видання вказано скасована постанова Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-А-912/2007. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 373 ЦК України, що регламентує право власності на земельну ділянку, містить аналогічну по суті норму згідно якої право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють міські ради. Таким чином, власником земельної ділянки до моменту її незаконного відчуження була Одеська міська рада як орган, що уповноважений по закону розпоряджатися землями комунальної власності, чиї інтереси в даному випадку порушені. Суд виходить також з того, що в даному випадку порушені і права позивача ПВКФ «Інтерекспрес», як належного користувача даної земельної ділянки відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ОД- 18 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № Р-287/1-96 з цільовим призначенням під будівництво та обслуговування житлових будинків, наданого відповідно до розпорядження Овідіопольскої районної адміністрації № 472 від 15 липня 1996 року. Отже, передачею земельної ділянки у власність [PERSON] порушено права та інтереси як ПВКФ «Інтерекспрес» (користувача цієї земельної ділянки) так і держави в особі Одеської міської ради, яка встановлює єдиний порядок для громадян та юридичних осіб по реєстрації, перереєстрації земельних ділянок зміну їх цільового призначення, нерухомого майна, а також отримання у власність земельних ділянок і отримання державних актів на них. Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно рішення Конституційного Суду України № 1-199 від 8 квітня 1999 року державні інтереси закріплюються, як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі державних інтересів є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на охорону землі, як національного багатства. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України). Аналіз абз. 1 п. 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України з урахуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України дає підстави для висновку про те, що й державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 6 лютого 2013 року у справі № 6-169цс12. Таким чином, видача державного акта на право власності на земельну ділянку без визначеної законом (ч.1 ст. 116 ЗК України) підстави є неправомірною, а державний акт, виданий з порушенням вимог ст.ст. 116, 118 ЗК України, - недійсним (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 24 квітня 2013 року у справі № 6-14цс13). Наведені вище обставини та законодавчі положення свідчать про необхідність задоволення позовних вимог ПВКФ «Інтерекспрес» в цій частині та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 676434, виданого Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі 10 грудні 2007 на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 999,99 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер №5110136900:42:022:0013, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на права постійного користування землею, договорів оренди за № 010850501189. Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ПВКФ «Інтерекспрес» в частині скасування державної реєстрації вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки суд не є тим органом, який відповідно до закону здійснює державну реєстрацію державних актів та їх скасування, а тому суд не може ні зареєструвати державний акт, ні скасувати його реєстрацію. Суд має право зобов'язати орган державної влади здійснити скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку, однак такі позовні вимоги не були заявлені, а навіть якби позов і містив такі вимоги - їх слід було б розглядати в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства і лише після відмови відповідного державного органу здійснити скасування державної реєстрації державного акту. Разом із тим, згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 676434, виданого Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі 10 грудні 2007 на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 999,99 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер №5110136900:42:022:0013, у разі набуття рішенням законної сили є підставою для скасування державної реєстрації державного акту, а тому суд вважає за необхідне встановити саме такий порядок виконання рішення. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: partial