Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» не прибув, однак від них поступила заява, в якій просять справу слухати в їхню відсутність, позов підтримують повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, яку просять задоволити, не заперечують проти заочного рішення суду. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно рекомендованою кореспонденцією. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України /постановляє заочне рішення/. Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.03.2014 року відповідач по справі [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Банк свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач по справі [PERSON] не повертав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушив умови кредитного договору і станом на 13.12.2016 року має заборгованість в розмірі 13840,70 грн., яка складається з наступного: - 495,45 грн. заборгованість за кредитом; - 9309,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 635,27 грн. штраф (процентна складова) /а.с.3-4/. В судовому засіданні зясовано також, що в порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач не сплачував щомісячних внесків на погашення заборгованості, крім того, не платив відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. А тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1600 грн. судового збору в користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved