Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 211 972,54 грн. та судових витрат. Вимоги мотивує тим, що 25 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2203761064 про надання останньому кредиту в сумі 176 447 грн. під 16,9 % річних терміном на 72 місяці до 25.04.2014 року за програмою «Споживчий кредит на купівлю нового автомобіля». З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України 10 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої позичальнику тимчасово на період з 25.09.2010 року до 24.09.2011 року надавалися кредитні канікули шляхом зменшення розміру щомісячного платежу по сплаті суми кредиту, зокрема, було збільшено строк кредиту на 38 календарних місяців, у зв'язку з чим датою остаточного погашення кредиту було визначено 25.06.2017 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте відповідач з вересня 2009 року свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки передбачені договором, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 03.09.2012 року становить 211 972,54 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 124 625,32 грн., у тому числі простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1 340,91 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 16 867,31 грн. та пені за прострочення кредиту і відсотків у розмірі 70 479,91 грн. Відповідачу було направлено лист вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви до суду вимоги банку відповідачем не виконані. У даній справі Дніпровським районним судом м. Києва 29 квітня 2013 року було постановлене заочне рішення про задоволення позову (а.с. 58-60). За поданою відповідачем заявою про перегляд заочного рішення суду ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.04.2015 року вищевказане рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2013 року було скасоване (а.с. 93-96). У подальшому в ході розгляду справи представником позивача була подана заява зі збільшеним розміром позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2203761064 від 25.04.2008 року станом на 30.06.2015 року у розмірі 310 555 грн. 54 коп., що включає: заборгованість за кредитом в сумі 85 360 грн. 74 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 46 489 грн. 55 коп. та пеню за прострочення кредиту і відсотків в сумі 178 705 грн. 25 коп. (а.с. 122). В судовому засіданні представник позивача Гриньова М.І. підтримала позов зі збільшеним розміром заявлених вимог та обставини, викладені у заяві. Представник відповідача [PERSON] не заперечував проти задоволення позову у частині вимог про стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам, в частині щодо стягнення пені просив відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 28 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2203761064, відповідно до умов якого [PERSON] були надані кредитні кошти у розмірі 176 447 грн. зі сплатою 16,9 % річних терміном на 72 місяці строком погашення кредиту до 25.04.2014 року (а.с. 9-13). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Також між сторонами 10 вересня 2010 року було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 2203761064 від 25.04.2008 р., відповідно до умов якої строк кредиту було збільшено на 38 календарних місяців, при цьому дата остаточного погашення кредиту обумовлена 25.06.2017 р.; крім того, сторонами погоджено, що до всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років (а.с. 14-16). Графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором визначений у новій редакції в додатках № 1, 2 до додаткової угоди (а.с. 19). Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором та додатковою угодою до нього виконує з порушенням встановленого графіку платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку, станом на 30.06.2015 року складає загальну суму 310 555 грн. 54 коп., що включає: заборгованість за кредитом у розмірі 85 360 грн. 74 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 46 489 грн. 55 коп. та пеню за прострочення кредиту і відсотків в сумі 178 705 грн. 25 коп. (а.с. 123-126). Відповідо до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд також враховує наступні обставини. Як зазначено вище, згідно розрахунку боргу заборгованість відповідача за кредитом становить у розмірі 85 360 грн. 74 коп., заборгованість за відсоткам в сумі 46 489 грн. 55 коп. та пеня за період з 25.07.2012 р. по 30.06.2015 року за прострочення сплати кредиту і відсотків в сумі 178 705 грн. 25 коп. (а.с. 123-126). Отже, позивачем нарахована пеня на загальну суму 178 705 грн. 25 коп., що значно перевищує суму основної заборгованості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов»язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-100цс14, згідно якої визначено, що частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 3 статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи викладене, виходячи із засад цивільного судочинства та недоведеності позивачем наявності негативних наслідків для останнього через прострочення виконання зобов'язання, а також беручи до уваги, що відповідачем, згідно розрахунку заборгованості фактично сплачені кредитні кошти на загальну суму 219 174 грн. 11 коп., суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача до третини розміру заборгованості за кредитом, а саме до суми 28 453 грн. 58 коп. За викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість станом на 30.06.2015 року у розмірі 160 303 грн. 87 коп., що включає: заборгованість за кредитом у розмірі 85 360 грн. 74 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 46 489 грн. 55 коп. та пеню у розмірі 28 453 грн. 58 коп. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1 603 грн. 04 коп.

Outcome: partial