Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач 04.12.2014 року звернувся з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2005 року на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) але не менше неоподаткованого мінімуму громадян щомісячно, починаючи з 26.01.2005 року до повноліття дитини, до 500,00 грн. щомісячно. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.01.1998 року. За час перебування у шлюбі 04.12.1999 року у них народилась донька Крістіна. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2005 року шлюб було з відповідачкою було розірвано і 30.09.2005 року він одружився вдруге. Від шлюбу з [PERSON] він має доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Дружина включно до 01.06.2014 року перебувала у декретній відпустці і досі не працевлаштувалася, оскільки син [PERSON] часто хворіє. Позивач зазначив, що останнім часом його матеріальне становище істотно погіршилося, так він працював у ТОВ «ЦЕНТР ІНТЕРРЕСУРС» на посаді директора, однак, оскільки підприємство не проводило господарської діяльності, то з початку 2013 року заробітна плата не виплачувалася, а в жовтні 2013 року його було звільнено з роботи. 03.12.2013 року він працевлаштуватися в ТОВ «ЮФ «Протекта», але, оскільки обіцянки роботодавця при прийомі на роботу щодо заробітної плати виявилися хибними, змушений був звільнитися і, починаючи з 02.01.2014 року, він ніде не працює, від поодиноких підробітків розмір доходів за місяць становить приблизно від 1000,00 грн. до 2500,00 грн., а розмір аліментів для непрацюючих осіб вираховується із середньомісячної заробітної плати по регіону і становить 1311,00 грн./міс, а тому, як зазначив позивач, на сьогоднішній день він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. В судове засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, в нормі закону закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.01.1998 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2005 року шлюбу між сторонами було розірвано. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2005 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше неоподаткованого мінімуму громадян щомісячно, починаючи з 26.01.2005 року до повноліття дитини. 30.09.2005 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 05.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Крім того, суд враховує положення ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, відповідно до якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та засновані на нормах права, оскільки фактично на сьогоднішній день позивач не має матеріальної можливості для сплати аліментів в розмірі у визначеному у рішенні суду розмірі, оскільки для осіб, що не працюють, розмір аліментів вираховується із розміру середньомісячної заробітної плати за регіонам і по м. Києву становить 1311,00 грн. Враховуючи те, що за період дії аліментного зобов'язання у позивача як платника, окрім доньки [PERSON], [INFO], від шлюбу з [PERSON] народилися ще донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], яких позивач повинен утримувати, нерегулярність та мінливість доходу позивача, виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів та визначити його у розмірі 500 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили, по досягненню дитиною повноліття.

Outcome: approved