Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.10.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, що складають разом кредитний договір, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 20 721,24 грн. на строк 24 місяця. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати банку починаючи з 1 по 25 число кожного місяця щомісячний платіж у розмірі 1036,89 грн. Проте [PERSON] порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 36087,84 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 09.10.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, що разом складають кредитний договір, відповідно до якого позивачем було надано [PERSON] кредит в розмірі 20721,24 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 18% річних та кінцевою датою погашення 31.10.2014 року. Відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати погашення заборгованості, а саме сплачувати позивачу щомісячний платіж у розмірі 1036,89 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, який складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до умов і правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 13.04.2014 р. становить 36087,84 грн., а саме: 14898,89 грн. - заборгованість за кредитом; 2382,41 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 18806,54 грн. - залишок за несплаченим штрафом. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору від 09.10.2012 отримав кредит в сумі 20721,24 грн. зі сплатою 18% річних, але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Враховуючи те, що п. 2.1 кредитного договору встановлено обов'язок позичальника сплачувати позивачу щомісячні платежі, які складаються з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат згідно умовами та правилами надання продукту кредитних карт, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved