Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в серпні 2016р. в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором від 03.04.2013р. в сумі 10 217,81 грн. кредитором спадкодавця. Позов обґрунтованим тим, що [PERSON] отримав кредит в сумі 13300 грн. 03.04.2013 р. на платіжну картку та свої зобов`язання належним чином не виконав, а [INFO] . позичальник помер. 12.12.2015 р. банк направив претензію кредитора до нотаріальної контори та отримано інформацію про спадкоємця померлого - [PERSON] Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи, визначено 03.04.2019 р. головуючого суддю - Польську М.В., призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання 10.06.2019 року не з`явився, але подав суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону, причину неявки суду не повідомила, повістку отримала особисто, відзив на позов не подавала. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.04.2013 р. згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, який разом з Тарифами становить договір про надання банківських послуг б/н, [PERSON] отримав кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна» у бажаному розмірі 5000 грн., з подальшим збільшенням ліміту до 13300 грн. На спростування цього, інших доказів матеріали справи не містять. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення вимог закону та умов договору, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 29.02.2016 року утворилася заборгованість у сумі 10217, 81грн. (а.с.4). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за Анкетою-Заявою позичальника, Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою зобов`язання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором. [INFO] . позичальник помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с.31). Разом з тим, перевіряючи правильність нарахованої заборгованості, суд зазначає що станом на 01.04.2014р. (заборгованість на день смерті [INFO] р. позивачем окремо не зазначена по складових), заборгованість позичальника перед кредитором складала 12963.41грн. (тіло та відсотки), а в подальшому після смерті п`ять раз (26.09, 22.10, 11.11, 01.12.2014р . та 22.01.2015р.) погашена на суму 3612.47грн., тому заборгованість по договору від 03.04.2013р. на час визначення позивачем, тобто на 29.02.2016р., складає 9350.94грн. Як слідує з постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (п.32) при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до норм ст.1281-1282 ЦК України (в редакції на час смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 28.11.2015 р. позивач направив претензію Яремчанській міській державній нотаріальній конторі (а.с.36), в якій повідомлено, що банк дізнався про смерть позичальника, з проханням включити в спадкову масу кредиторські вимоги на суму 10217.81 грн. Адресатом 19.12.2015р. повідомлено банк про заведену спадкову справу та звернення із заявою про прийняття спадщини [PERSON] (а.с.37), якій також 10.02.2016 р. направлено лист позивачем (а.с.38-40). Як стверджував у позові позивач, відповідач заборгованість не погасила на час звернення до суду з позовом. Разом з тим, з врахуванням вимог ч.1 ст.1282 ЦПК при задоволенні позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити в рішенні про стягнення визначеної судом заборгованості тільки в межах вартості майна, отриманого відповідачем у спадщину. Аналіз норм ст. 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, і реалізувавши їх, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця права звернутися до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1281, 1282 ЦК стосовно строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1378 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.. 509, 510, 526, 530, 536, 549, 559, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054, 1281-1282 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial