Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач 02 листопада 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання угоди про припинення зобовязання, шляхом передання відступного дійсною та визнання права власності. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] посилається на те, що 10 липня 2007 року позичив [PERSON] 21000 грн.. Згідно розписки, той зобовязався повернути борг до 11 липня 2008 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобовязання передати йому у власність у якості відступного належний тому на праві власності житловий будинок №80 по вулиці Подільській (колишня Піонерська) в місті Кодимі Одеської області. Взяті на себе зобовязання по поверненню грошового боргу [PERSON] не виконав, до означеної в розписці дати 11 липня 2008 року борг не повернув, оскільки 08 травня 2018 року помер. Відповідачі, як спадкоємці за законом (рідні брати), ухиляються від переоформлення у нотаріуса спірний будинок на нього. Зазначені вище обставини і змусили його звернутися до суду за захистом свого права. Просить постановити рішення за яким припинити виконання зобовязання [PERSON], шляхом передання відступного житлового будинку №80 по вулиці Подільській (колишня Піонерська), вартістю 21000 грн. в м. Кодимі, Одеської області, та визнати за ним право власності на це майно. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявились, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно розписки від 10 липня 2007 року, [PERSON] взяв у борг 21000 грн. у [PERSON] на строк до 11 липня 2008 року, зобовязавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок №80 по вулиці Піонерській в м. Кодимі Одеської області. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №149069, виданого 08 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 08 травня 2008 року, актовий запис №62. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ААМ №876789 від 29 травня 1998 року, [PERSON] успадкував житловий будинок з надвірними спорудами, вартістю 7607 грн., житловою площею 65,5 кв.м, по вулиці Піонерській, 74 в місті Кодимі Одеської області після смерті [PERSON]. Згідно розпорядження Кодимської міської ради №29 від 12 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, алей, розташованих на території міста Кодими», вулицю Піонерську перейменовано у вулицю Подільську. Дослідивши вимоги позивача, та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що згідно розписки та укладеного договору позики, 10 липня 2007 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній отримав від позивача грошову суму розміром 21000 грн. та зобовязався повернути борг до 11 липня 2008 року. Також сторони у розписці та договорі, встановили порядок припинення зобовязання, шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо [PERSON] буде не в змозі повернути грошовий борг, то він передає у власність позивача житловий будинок №80 по вулиці Подільській (Піонерській) в місті Кодимі Одеської області, який належить боржнику на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобовязання за договором позики виконав, а саме передав [PERSON] грошові кошти розміром 21000 грн. 10 липня 2007 року, а той зобовязався повернути борг до 11 липня 2008 року, але цього не зробив, оскільки 08 травня 2008 року помер. Спадкоємцями після смерті [PERSON] стали відповідачі. В цьому випадку закон ( ч.1 ст.1282 ЦК України) передбачає, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки [PERSON] у строк, зазначений у розписці та договорі не повернув борг, то зобовязання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку №80 по вулиці Подільській в м. Кодимі Одеської області, який належав на праві власності боржнику. Згідно ст. 600 ЦК України зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). На підставі ст.ст. 600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved