Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із позовом у якому за уточненими вимогами просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 191 804,12 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 4 410 291,56 грн. та судові витрати (а.с. 49-50). Вимоги мотивує тим, що 28 березня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 032/29-141К, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 85 000, 00 доларів США з кінцевим терміном погашення не пізніше 27.03.2033 року та процентною ставкою у розмірі 11,75 % річних. З метою забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 032.02-04/161 від 28 березня 2008 року. Відповідно до умов укладеного договору поруки [PERSON] зобов'язалася солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з моменту укладення кредитного договору в повному обсязі. Банк свої зобов'язання перед позичальником відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте [PERSON] зобов'язання за кредитним договором порушує, внаслідок чого станом на 02.11.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 191 804,12 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 4 410 291,56 грн., що складається з кредитної заборгованості у розмірі 81 777,62 дол. США, що еквівалентно 1 880 372,27 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 75 001,72 дол. США, що еквівалентно 1 724 569,15 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 9 057,73 дол. США, що еквівалентно 208 270,91 грн., та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 25 967,05 дол. США, що еквівалентно 597 079,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надано заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника ПАТ «Укрсоцбанк», у заяві вказав, що позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як убачається із матеріалів справи, 28 березня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 032/29-141К, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 85 000, 00 доларів США з кінцевим терміном погашення до 27.03.2033 року та процентною ставкою у розмірі 11,75 % річних (надалі по тексту - кредитний договір - а.с. 6-10, 43). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитного договору, а саме п. п. 3.3.8. передбачено, що позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. п. 1.1., 2,4 цього Договору. Відповідно до п 3.3.7. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п. п. 1.1., 2.4., 2.9. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором. За нормою ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 02.11.2015 року виникла заборгованість у розмірі 191 804,12 доларів США, що за курсом НБУ (за 1 дол. США - 22,9937 грн.) еквівалентно 4 410 291,56 грн., що складається з кредитної заборгованості у розмірі 81 777,62 дол. США, що еквівалентно 1 880 372,27 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 75 001,72 дол. США, що еквівалентно 1 724 569,15 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 9 057,73 дол. США, що еквівалентно 208 270,91 грн., та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 25 967,05 дол. США, що еквівалентно 597 079,23 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-5). У забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позичальником, позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 032.02-04/161 від 28 березня 2008 року (а.с. 11-12). Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених Договором кредиту № 032/29-141К від 28 березня 2008 року. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд України 16.09.2015 року у справі № 6-190цс15 висловив правову позицію, відповідно якої: не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Судом встановлено, що на час укладення кредитного договору АКІБ СР «Укрсоцбанк» мав банківську ліцензію видану Національним банком України № 5 від 29.12.2001 року на право здійснення банківських операцій, визначених частиною першою та пунктами 5-11 частини 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», дозвіл Національного банку України № 5-2 від 29.07.2003 року та додаток до дозволу № 5-2 від 29.07.2003 року (а.с. 46-48). У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачами суду не надано. Отже, з урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір по 33 077 грн. 18 коп. з кожного.

Outcome: approved