Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач 01.12.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та інтересах [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.04.2000 року йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Зазначив, що у вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вказав, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 1 липня 2014 року, їхніх речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачують. Тому він змушений нести додаткові витрати, повязані з надлишковою оплатою комунальних послуг. Просив суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 37 по вул.. Гоголя, 206 в м. Черкаси. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, проте скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, скерували до суду заяву про визнання позову та не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Відповідно до п-п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, ухвалив: цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та інтересах [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням розглянути в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до свідоцтва на право власності на квартиру від 15.03.2000 року № 147 квартира № 37, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 206 належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно довідки про результати розгляду запиту № 19493-01-21 від 09.11.2017 року за адресою [ADDRESS] станом на 09.11.2017 року зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою підтверджується актом опитування сусідів від 27.11.2017 року, згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [INFO] з 01 липня 2014 року, а також заявою відповідачів, у якій вони зазначили, що більше двох років не проживають в Україні, постійно проживають та зареєстровані в Росії в м. Тула, вул. Н.Руднєва, 64 а кв. 21 та з 2017 року є громадянами [PERSON] Федерації. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача, що\~\~відповідачі більше 1 року\~\~не проживають у [INFO], не користуються житлом, однак добровільно з реєстрації не знялися, чим створюють перешкоди позивачу в розпорядженні своїм майном. Визнання відповідачів такими, що\~втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved