Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ODXRRX11330455 від 03.10.2007 року у сумі 7912,77 грн. В судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності Мандзяк С.М. позов підтримав та просив його задовольнити в повному об'ємі, а також пояснив суду, що відповідно до укладеного договору №ODXRRX11330455 від 03.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 961,37 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] покладені на нього за кредитним договором зобов'язання виконано не було, у зв'язку з чим станом на 28.07.2014 року виникла заборгованість в розмірі 8696,03 грн., за відніманням суми у розмірі 1636,25 грн. яка була стягнута судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 21.08.2008 року, де заборгованість за кредитом становить 761,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3297,24 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом -12,98 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 4624,41 грн., штраф - фіксована частина 500,00 грн. та процентна складова 352,99 грн. Зважаючи на зазначене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла за кредитним договором в розмірі 7912,77 грн. та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, оскільки сплив строк позовної давності відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, так як договір був укладений між позивачем та ним строком до 03.10.2008 року то з урахування загального строку позовної давності у три роки щодо пред'явлення вимоги про виконання зобов'язань за договором сплинув 03.10.2011 року, в той час коли позовна заява датована та відправлена до суду 29.07.2014 року, останній платіж за кредитним договором ним було здійснено приблизно у 2008 році і більше він заборгованості за кредитним договором не погашав. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази у справі, суд вважає позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» таким, що підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про, що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Також судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, а також не оспорюється сторонами по справі, що 03.10.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODXRRX11330455 від 03.10.2007 року (надалі кредитний договір). [PERSON] 03.10.2007 року отримав кредит у розмірі 961,37 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк погашення кредиту встановлено до 03.10.2008 року (а.с. 6). Із заяви позичальника про надання кредиту вбачається, що невід'ємною частиною угоди є затверджені банком Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови надання кредиту), з якими відповідач ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с. 6). Відповідно до п.5.5 Умов надання кредиту термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсоткам за користування кредитом, винагороди, неустоки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років ( а. с. 7-10), відповідачем по справі не заперечувалось того, що вказані Умови надання споживчого кредиту діяли на момент підписання ним заяви позичальника №ODXRRX11330455 03.10.2007 року. Отже, при укладенні договору сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності за кредитним договором до 5 років. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, ч.1 ст.259 ЦПК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Таким чином, оскільки позичальник письмово підтвердив факт ознайомлення з Умовами про надання кредиту, дав згоду на кредитування за такими умовами, то суд приходить до висновку, що згода сторін щодо збільшення строку позовної давності по кредитному договору до 5 років є законною. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року по справі № 6-144цс 14, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України з мотиву застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. За правилами ст.253 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст.261 ЦК України). Оскільки по вказаному кредитному договору строк погашення позикодавцем кредиту закінчився 03.10.2008 року ( а. с. 6), то перебіг строку позовної давності починається з 04.10.2008 року та закінчується 04.10.2013 року, з урахуванням збільшеного строку позовної давності за кредитним договором до 5 років . Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості 20.08.2014 року, але з матеріалів справи вбачається, що 17.01.2012 року відповідачем була частково погашена заборгованість по кредитному договору, що свідчить про переривання строку позовної давності, дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості станом на 28.07.2014 року (а.с. 2) та випискою по договору №ODXRRX11330455 від 03.10.2007 року укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка була надана представником позивача у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не будо пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Крім того при ухвалення даного рішення суд виходить з того, що відповідно представленого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 8696,03 грн., яка складається з наступного: - 761,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 3297,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12,98 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 4624,41 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; Від вище зазначеної суми заборгованості позивач відняв суму у розмірі 1636,25 грн., яка була задоволена судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 21.08.2008 року. Відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 352,99 грн. - штраф (процентна складова). Отже загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ODXRRX11330455 від 03.10.2007 року становить 7912,76 грн. Відповідачем розрахунок суми заборгованості не оскаржується. Разом з тим, з вказаного розрахунку вбачається, що розмір пені та штрафних санкцій значно перевищують суму боргу по кредитному договору. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки заборгованість відповідача за кредитним договором складає 761,40 грн., то розмір нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 4624,41 грн., що значно перевищує суму боргу за кредитним договором, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе зменшити суму пені до розміру заборгованості за кредитом, а саме до 761,40 грн. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати відсотки. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 4049,76 грн. (761,40 грн. - заборгованість за кредитом; 3297,24 грн. - заборгованість за відсотками; 12,98 грн. -заборгованості за комісіями за користування кредитом; 761,40 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф фіксована частина; 352,99 грн. - штраф відсоток від заборгованості, за відніманням суми у розмірі 1636,25 грн., яка була задоволена судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 21.08.2008 року). Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати відповідно до частини задоволення позову у розмірі 124, 67 грн. На підставі ст.ст. 253, 256, 257, 261, 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: partial