Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач 07 листопада 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначав, що відповідач відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна угода) б/н від 26 грудня 2015 року отримала кредит у розмірі 13788,92 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також своїм підписом у Генеральній угоді підтвердила свою згоду з тим, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими з ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті «http:/privatbank.ua/rules» складає кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором її заборгованість станом на станом на 11 жовтня 2018 року склала 23828,21 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 6106,34 грн., заборгованість по відсотками за користування кредитом - 1246,20 грн., заборгованість за пенею - 2686,75 грн., штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди - 13788,92 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання двічі не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов`язального права. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК) . З матеріалів справи встановлено, що 22 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.54), відповідно до умов якої позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 13788,92 грн. строком на 36 місяців з 22 грудня 2015 року по 31 грудня 2018 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% в місяць на суму залишкової заборгованості за кредитом. Пунктом 1.1.2 Генеральної угоди передбачено, що заборгованість за кредитним договором на день укладення Генеральної угоди складає 15298, 92 грн., з них сума кредита 13788,92 грн. та обов`язковий залишок на рахунку згідно з п.1.2 - 1510,00 грн.. Умовами угоди передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з «1» по «25» числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у розмірі 500,26 гривень (п.2.1). В Угоді передбачено, що зазначена Генеральна угода разом з пропозиціями ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами, Правилами і Тарифами складає між Позичальником і Банком кредитний договір. Відповідно до п.1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-30) відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування. Згідно з п.1.1.5.20 зазначених Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с.16 на звороті). Свої договірні зобов`язання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену суму кредиту, що підтверджується підписаною відповідачем Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05 березня 2010 року (а.с.5, 53), розрахунком заборгованості за договором №б/н від 22 грудня 2015 року станом на 11 жовтня 2018 року (а.с.4,51). Разом з тим, свої договірні зобов`язання за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконує, оскільки станом на 11 жовтня 2018 року наявна заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору у розмірі 6106,34 грн. (а.с.4,51), у зв`язку з чим суд вважає вимогу про стягнення вказаної суми заборгованості на користь позивача обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Обґрунтованою суд вважає і вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентах за користування кредитом у передбаченому угодою розмірі, а саме у розмірі 1,5% в місяць (18% річних) на суму залишкової заборгованості за кредитом, що складає 1246,20 грн.. Відповідно до п.1.3.3, 2.2. Генеральної угоди сторони дійшли згоди, що при порушенні відповідачкою строків погашення заборгованості, зазначеної у даній угоді, більш ніж на 31 день, заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник в цьому випадку сплачує банку штраф в розмірі 647,02 грн.. Оскільки позивачем не надано розрахунок та не обґрунтовано нарахування штрафу в сумі 13788,92 грн., тому підлягає стягненню з відповідача обумовлений сторонами штраф в розмірі 647,02 грн., зазначений у п 1.3.3 та п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно з п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань з погашення кредиту, відповідач повинен сплатити позивачу пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожен день прострочки. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, одночасне застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, суперечить статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі №6-2003цс15 Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за пенею у розмірі 2686,75 грн., та штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 13788,92 грн.. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/як невід`ємну частину кредитного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані до позовної заяви Умовам та правила надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Генеральну угоду, а також те, що вказані документи на момент укладення сторонами Генеральної угоди взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені. А тому суд вважає недоведеними та необгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення пені, що узгоджується з узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 11 жовтня 2018 року у сумі 7999,56,79 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 6106,34 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 1246,20 грн. та штраф в сумі 647,02 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial