Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції, в якому просить припинити розшук, оголошений 20.05.2010 року Першим Суворовським ВДВС ОМУЮ, скасувати арешт накладений 12.05.2010 року Першим Суворовським ВДВС ОМУЮ, припинити розшук, оголошений 04.11.2013 року Підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області, скасувати арешт, накладений 31.07.2013 року Підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області автомобіля марки: Lexus, модель: ES 300, рік випуску: 1999, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: JT153JSG000055890, реєстраційний номер: BH4453BT, що належить на праві власності [PERSON] (65000, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]). Мотивує вимоги тим, що право застави у ПАТ КБ ПриватБанк виникло 16.04.2008 року, а постанови про накладення арешту та оголошення розшуку були винесені 2010-2013 роках, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Враховуючи, що накладений виконавчою службою арешт порушує його права, просить його скасувати. Сторони в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.224 ЦПК України судом справа розглянута в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи наявними доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № OD27A800000057 від 16.04.2008 року Відповідач 16.04.2008 року отримав кредит у розмірі 23941,09 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.04.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 16.04.2008 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі договір застави). Згідно з договором застави Відповідач-1 надав в заставу автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі JT153JSG000055890, реєстраційний номер BH4453BT, що належить на праві власності [PERSON]. 12.05.2010 року Першим Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі JT153JSG000055890, реєстраційний номер BH4453BT. 20.05.2010 року Першим Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції було оголошено в розшук автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі JT153JSG000055890, реєстраційний номер BH4453BT, що належить на праві власності [PERSON]. 31.07.2013 року Першим Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі JT153JSG000055890, реєстраційний номер BH4453BT. 04.11.2013 року Підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області було оголошено в розшук автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі JT153JSG000055890, реєстраційний номер BH4453BT, що належить на праві власності [PERSON] (65000, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]). Однак, ПАТ КБ ПриватБанк вважає, що вищезазначений автомобіль підлягає звільненню з-під арешту з наступних підстав. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Право застави у ПАТ КБ ПриватБанк виникло 16.04.2008 року, а постанови про накладення арешту та оголошення в розшук були винесені у 2010-2013 роках, тобто пізніше ніж було укладено договір застави між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Крім того, рішенням Індустріального районного суду міста Дніпроперовська від 04.03.2013 року, яке набрало законної сили 14.03.2013 року, задоволенні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ОD27А800000057 від 16.04.2008 року в сумі 595\~868,40 грн., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Lexus, модель: ES 300, рік випуску: 1999, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: JT153JSG000055890, реєстраційний номер: BH4453BT, що належить на праві власності [PERSON], шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з правом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3441 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями та перешкоджає своїми діями виконати рішення Індустріального районного суду міста Дніпроперовська від 04.03.2013 року. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення зпід арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно зпід арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення в вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 1,2 ст. 589 ЦК України визначено, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушеним зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Outcome: approved