Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.11.2013 року у сумі 117000 грн. та судові витрати по справі по сплаті судового збору. В обґрунтування заявленого позову посилалось на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 27.11.2013 року відповідачу було надано кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 02.05.2018 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 117000,00грн. Ухвалою суду від 19.07.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.11.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, порядком і умовами погашення заборгованості по кредиту, сплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (далі - Договір) (а.с.10-38). Як передбачає ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Проте, на порушення умов Договору, відповідач належним чином не виконав зобов'язання, передбачені цим Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості по Договору, станом на 02.05.2018 року сума заборгованості становить 354544,73 грн., яка складається з наступного 13799,20 грн. - заборгованість за кредитом, 335745,53 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року, яка складала 24266,78 грн., різниця становить 331909,70 грн. (а.с.6-9). В свою чергу кредитор просить суд стягнути частину заборгованості за кредитом, яка становить 117000,00 грн., яка складається з 117000,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд керується положеннями ст. ст. 610, 611 ЦК України, якими передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання і при цьому порушенні наступають правові наслідки встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved