Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК (надалі [PERSON]), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 17.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір №б/н (надалі Договір), за яким він отримав кредит - 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання [PERSON] виконав повністю. Відповідач же, порушив умови [PERSON] і, станом на 30.06.2015 року, має заборгованість перед Банком на загальну суму 8689,04 гривень, яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами 243,60 грн. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик. Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа розглянута у відсутність представника позивача проти чого відповідач заперечень не мав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував і пояснив наступне. Кредит у Банка він не просив. Шляхом СМС повідомлення [PERSON] сам запропонував йому отримати кредитну картку. У відділенні Банку в селищі Близнюки він підписав не читаючи ті документи, які додані до позовної заяви і отримав кредитну картку. З умовами використання картки ознайомлений не був. Коли це було не памятає. Можливо надавав Банку копію свого паспорта. Із картки здається використав 1500 гривень. Коли отримував кредит працював вчителем у школі. Зараз тимчасово не працює. За відсутності коштів повертати кредит не збирається. Власного майна не має. Вислухавши пояснення відповідача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити повністю, виходячи із наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.17-19). 17.08. 2007 року між Банком та [PERSON] укладено Договір №б/н, за яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, як викладено вище. Договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-13). У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що кредитну картку він отримав у відділенні Банку в смт. Близнюки. При отриманні картки підписував документи, які додані до позовної заяви але їх не читав. Отже між Банком та [PERSON] кредитний договір був таки укладений, [PERSON] ознайомив [PERSON] з його умовами. Договір [PERSON] був підписаний. На потреби сімї, як пояснив відповідач, з цієї картки він витратив 1500 гривень. Отже кредитними коштами [PERSON] користувався. Договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628,1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Свої зобовязання згідно [PERSON] виконав. В порушення умов [PERSON] відповідач, станом на 30.06.2015 року має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 8689,04 гривень, яка складається із наступного: - заборгованість за кредитом 2486,49 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 3567,64 грн., - заборгованість за пенею та комісією 1744,96 грн. а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн., - штраф (процентна складова) 389,95 грн. Розмір заборгованості, в тому числі по процентах, пенею тощо підтверджується належним розрахунком (а.с.4-6). Заперечуючи проти цього розрахунку [PERSON] конкретизувати свої заперечення не зміг, контрозрахунок не надав. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку боржник повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 цих же Умов… при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже належними та допустимими доказами позивач своїх вимоги довів, що відповідачем не спростовано. Незадовільний фінансовий та майновий стан відповідача, на що той посилається але без надання доказів, також не може бути підставою для відмови у позові. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору 243,60 грн.(а.с.1). Сукупність наведених доказів та їх належна оцінка і дають суду підстави для повного задоволення заявлених позивачем вимог. На підставі ст.ст. 526, 626,625, 627,628, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10,11,32, 77, 88, 209,212,214-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved