Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 105 990 грн., яка утворилась за договором від 24.01.2011 р. б/н. Ухвалою від 18.01.2018 року судом відкрито провадження у справі № 333/37/18 за вказаним вище позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, з урахуванням уточненої позовної заяви, яка прийнята судом до розгляду, заявлені вимоги обґрунтовував наступним. 24.01.2011 р. між сторонами укладено кредитний договір б/н, на виконання умов якого відповідач отримала кредит в сумі 18 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за перевитрати платіжного ліміту, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 23.10.2018 року, за останньою утворилась заборгованість у сумі 103 591,87 грн., яка складається з 18 580 грн. - заборгованості по кредиту, 85 011,87 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.06.2018 року по 23.10.2018 року. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підписання між сторонами кредитного договору та надання позивачем кредиту в сумі 18 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з чим, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або ін. фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 24.01.2011 року між сторонами підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за умовами якого Банк відкрив Позичальнику картрахунок та встановив кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Зміст вказаної вище заяви свідчить, що остання підписана відповідачем, Позичальник ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй у письмовій формі. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Матеріали справи свідчать, що наведений вище договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого позивачу встановлений кредитний ліміт, жодною із сторін не оскаржувався, в судовому порядку недійсним не визнавався та не був розірваний. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання зі встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача згідно з умовами вказаного вище кредитного договору, виконав повністю, що підтверджується виписками по рахунку, якінаявні в матеріалах цієї справи. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобов'язань належним чином не виконала, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом у строк, визначений у договорі в повному обсязі не повернула, чим порушила умови договору. Так, за розрахунком позивача, за [PERSON], станом на 23.10.2018 р., обліковується заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 18 580 грн. та 85 011,87 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, що нараховані за період з 01.06.2018 року по 23.10.2018 року. Факт наявності наведеної вище заборгованості за тілом кредиту підтверджується наявною в матеріалах цієї справи випискою по рахунку й не спростований відповідачем. Судом відхиляються доводи відповідача про не підписання останньою Умов та правил надання банківських послуг. Так, суд виходить з того, що Анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 24.01.2011 р., які складають договір про надання банківських послуг, підписана сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов вказаного договору та в подальшому частково виконувала його умови; даних про те, що [PERSON] приєднується до даних Умов і Правил не в повному обсязі послуг, які надає Банк по даним Умовам і Правилам, а частково, зазначена вище заява не містить; своїм підписом [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку та були надані їй для ознайомлення у письмовому виді. Також, суд виходить з того, що факт отримання відповідачем кредитної карти підтверджується копіями фотокарток, долученими позивачем до матеріалів справи. Крім того, матеріалами цієї справи, в т.ч. випискою по рахунку, підтверджено зміну кредитного ліміту та судом встановлено, що [PERSON] активно користувалась коштами за кредитною карткою, як періодично знімала їх, так і поповнювала останню. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 18 580 грн. заборгованості за основною сумою кредиту є доведеними, обґрунтованими, та підтвердженими доданими документами. У зв'язку з чим, задовольняються судом в цій частині. В той же час, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 01.06.2018 року по 23.10.2018 року, судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитом за заявлений позивачем період становить суму в розмірі 37 717,40 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми відсотків за користування кредитом за період з 01.06.2018 року по 23.10.2018 року підлягають частковому задоволенню в сумі 37 717,40 грн. У задоволенні іншої частини вимог в цій частині судом відмовляється через необґрунтованість. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 869,53 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог покладається судом на відповідача.

Outcome: partial