Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач 06.08.2018 року звернувся з позовом, посилаючись на те, що 06 жовтня 2014 року між ним, [PERSON] та [PERSON] ) (далі по тексту відповідач) [PERSON] був укладений договір доручення. На підтвердження якого, останній була видана довіреність від 06.10.2014 року, яка посвідчена командиром Військової частини [NUMBER] [PERSON] та внесена до Єдиного реєстру довіреностей від №41738050. Відповідно до умов договору доручення, які викладені в тексті довіреності від 06.10.2014 року, позивач доручив відповідачу бути його представником в усіх органах державної влада та місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях незалежно від організаційно-правової форми, тощо. На виконання умов договору доручення, відповідачем від імені та в інтересах позивача 02 березня 2015 року був укладений із Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м.Херсоні (далі по тексту «Укрексімбанк») договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів після закінчення строку вкладу «Ощадний» №20274-4881, відповідно до якого АТ «Укрексімбанк» відкрив позивачу (як вкладнику) вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] для збереження коштів від вкладника або для вкладника. В період з 02.03.2015 року по 04.08.2015 року на зазначений рахунок були зараховані грошові кошти у загальному розмірі 30475 дол.США, що підтверджується довідкою АТ «Укрексімбанк» від 15.03.2018 року №069-04/206. Вказані кошти це кошти позивача, які нараховувались і виплачувались йому як військовослужбовцю, що проходив військову службу в складі миротворчого контингенту Організації об`єднаних націй в республіці Ліберія та республіці Сьєра-Леоне. В свою чергу, в період з 02.03.2015р. по 04.08.2015р. відповідач отримала з вкладеного (депозитного) рахунку, що належить позивачу 28005 доларів США, що підтверджується АТ «Укрексімбанк» від 15.03.2018 року, та відповідними розрахунковими документами банку, доданими до позовної заяви. При цьому під час дії договору, позивач та відповідач одружилися, а саме 01.07.2015 року, але це не змінило суті та не припинило правовідносин, що склалися між сторонами внаслідок укладення договору доручення, а отже відповідач мала передати після закінчення дії договору доручення усі отримані за період з 02.03.2015 р. по 01.07.2015 р. кошти у розмірі 26091 доларів США, але кошти передані не були. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 706875,66 грн., судові витрати у справі покласти на відповідача. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 04.10.2018 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого провадження. Відповідач [PERSON] 27.11.2018 року подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що сторони з листопада 2013 року проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. 01.07.2015 року сторони уклали шлюб, у якому у них народилася донька - [PERSON] , ( [INFO] ) Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач є військовозобов`язаний Збройних сил України, який починаючи з 2001 року проходив військову службу як на території України та і за її межами (зокрема у країнах Тропічної Африки - Сьєра-Леоне, Ліберія). Внаслідок проходження служби в особливих умовах позивачу виплачувалось грошове забезпечення у період з 2001-2015р.р. Вказані кошти були зараховані на поточний рахунок позивача і були зняті ним, що підтверджується банківською випискою за контрактом за період з 01.06.2014р. по 13.06.2017 р, довідкою АТ «Укрексімбанк» від 12.06.2018р. № 069-04/473, банківською випискою за період з 06.08.2014 року по 13.06.2017 року. Про це зазначається особисто [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві у справі №766/7699/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Отже, грошові кошти, які було видано відповідачу на підставі довіреності №б/н від 06.10.2014 року від імені [PERSON] були отримані позивачем, що їм не заперечується. В задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2019 року цивільну справу №766/15147/18 розподілено судді Майдан С.І. Ухвалою суду від 14.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач, його представники в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В останнє судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали в повному обсязі, заперечували проти їх задоволення, просили відмовити з підстав, викладених у відзиві проти позову. В останнє судове засідання не з`явились, представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву, якою просила розглядати справу у її відсутність, у задоволенні позову просила відмовити. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням наданих стороною позивача та відповідача пояснень, допиту свідків, наданої представником позивача заяви про розгляд справи у його відсутність, а також того, що сторона відповідача про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, доказів поважності причини неявки в судове засідання представником відповідача не надано, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті без участі сторін та їх представників. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2015 року згідно актового запису про шлюб №110, складеного 01.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №384, складеного 19.05.2016 року Комсомольським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2018 року за справою №766/6777/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. До укладення шлюбу, починаючи з листопада 2013 року, сторони проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. На той час сторони проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом №69 від 23.11.2018 року, виданого головою ОСББ «Комкова 83 та 83 а» та підтверджено і підписано двома свідками [PERSON] та [PERSON] . Разом з ними проживали діти відповідача [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] 2004 р.н. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] склали розписки, в яких засвідчили, що [PERSON] з листопада 2013 року по травень 2016 року проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (адреса їх колишнього проживання). Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони відповідача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивач та відповідач до укладення шлюбу проживали разом, у них були відносини, що притаманні з 2013 року подружжю. Свідок [PERSON] зазначив, що його донька [PERSON] та [PERSON] спочатку зустрічалися, з 2013 року почали жити разом в квартирі по [ADDRESS] . У 2015 році, придбали нову квартиру та переїхали проживати туди. Стосунки були дружні, сімейні. Неодноразово збиралися усією сім`єю. Про довіреність взагалі нічого не чув та не знає, що була така домовленість. Свідок [PERSON] вказала, що її донька та [PERSON] з осені 2013 року почали проживати разом у квартирі по [ADDRESS] . В кінці серпня 2014 року у її чоловіка - [PERSON] (батька відповідачка) був ювілей і вони усі разом збиралися у них дома відсвяткувати. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] завжди були хорошими та сімейними. Вели спільний бюджет та побут. У 2015 році сторони переїхали проживати до нової квартири, яку вони спільно придбали. Стосовно довіреності знає, що позивач виписав її на ім`я відповідачки для того, щоб вона могла знімати їх на потреби сім`ї, як дружина, поки позивач був у відрядженні. Свідок [PERSON] вказав, що напочатку 2013 року він з [PERSON] (відповідачем по справі) розлучилися і вона почала зустрічатися з [PERSON] . Їхні спільні діти [PERSON] та [PERSON] прожили разом з [PERSON] та [PERSON] , які проживали однією сім`єю. Діти ставилися до позивача добре, сприймали його як батька. Про довіреність нічого не чув. 06 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір доручення. На підтвердження якого, останнім була видана довіреність від 06.10.2014 року, яка посвідчена командиром Військової частини [NUMBER] [PERSON] та внесена до Єдиного реєстру довіреностей від № 41738050. Відповідно до умов договору доручення, які викладені в тексті довіреності від 06.1.2014 року, позивач доручив відповідачу бути його представником в усіх органах державної влада та місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях незалежно від організаційно-правової форми, та підпорядкуваннях, в посольствах, консульствах іноземних держав в Україні, в митних органах, органах юстиції, нотаріату, в житлово-експлуатаційних організаціях, у відповідному бюро технічної інвентаризації, в органах державної податкової адміністрації, податкової міліції, державного казначейства, державної статистики, в державні виконавчій службі, в правоохоронних органах, слідчих органах, органах прокуратури та внутрішніх справ, банківських та кредитних установах, в тому числі філіях та відділеннях АТ «Укрексімбанк», АТ «Ощадбанк», АБ «Укргазбанк» органах центру зайнятості, пенсійному фонді України та інших фондах, підприємствах , організаціях та їх відділеннях, а також представляти інтереси в усіх судових України, установах та інших компетентних органах та організаціях з усіма правами, які надаються законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерплому, здійснювати усі процесуальні дії, в тому числі з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета позову, укладення мирової угоди, одержання присудженого майна або грошей, подавати апеляційні та касаційні скарги на рішення суду, отримувати виконавчі листи та подавати виконавчі документи до стягнення. З метою реалізації цих прав, позивач уповноважив відповідача: подавати від його імені запити, звернення, скарги, клопотання, заяви, в тому числі позовні зави, одержувати довідки та документи у будь-яких компетентних органах, сплачувати державне мито, судовий збір та інші податки, збори, обов`язкові платежі, оскаржувати дії органів та посадових осіб у судовому та позасудовому порядку (в тому числі у вищестоящому органі, у керівника, в судових органах будь-якої із ланок), відкривати, закривати, переоформлювати карткові, депозитні, поточні рахунки, отримувати пін-конверти, готівкові кошти, розписуватись за нього, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням довіреності. При цьому, строк дії доручення визначений на один рік, тобто до 06.10.2015 року. На виконання умов договору доручення, відповідачем від імені та в інтересах позивача 02 березня 2015 року був укладений із Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Херсоні (далі по тексту «Укрексімбанк») договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів після закінчення строку вкладу «Ощадний» №20274-4881, відповідно до якого АТ «Укрексімбанк» відкрив позивачу (як вкладнику) вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] для збереження коштів від вкладника або для вкладника. Позивач є військовозобов`язаний Збройних сил України, який починаючи з 2001 року проходив військову службу як на території України так і за її межами. В період з 02.03.2015 року по 04.08.2015 року на рахунок, який був відкритий на ім`я [PERSON] , були зараховані грошові кошти у загальному розмірі 30 475 дол. США, що підтверджується довідкою АТ «Укрексімбанк» від 15.03.2018 року № 069-04/206, а також банківською випискою за контрактом за період з 01.06.2014 р. по 13.06.2017 р. В період з 02.03.2015 року 04.08.2015 року позивач та відповідач отримували готівку, що підтверджується довідкою АТ «Укрексімбанк» №069-06/571 від 09.07.2018 року та відповідними розрахунковими документами банку. До відзиву на позовну заяву відповідач надала копію зустрічної позовної заяви за цивільною справою №766/7699/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В ній вказано, що внаслідок проходження служби у військових умовах, позивачу виплачувалося грошове забезпечення, зокрема, за період в 2014-2015рр. Вказані кошти були зараховані на поточний рахунок позивача і були зняті ним, що підтверджується банківською випискою за контрактом за період з 01.06.2014 р. по 13.06.2017р. та довідкою АТ «Укрексімбанк». В судовому засіданні позивач підтвердив, що цю зустрічну позовну заяву підписував він особисто і не заперечував щодо викладених в ній фактів. У відповідності до ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Згідно ст.1001 ЦК України договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя. Відповідно до ст.1002 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Відповідно до ст.1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Згідно з ст.1006 ЦК України повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. В даному випадку договору доручення між сторонами не укладалося, більш того, в довіреності не вказано, що вона видана на підставі договору доручення. Довіреність не містить умови щодо порядку та строків повернення грошових коштів, а містить лише строк дії довіреності, а виходячи з аналізу зазначених норм, зокрема ст.1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Для виконання виданої довіреності [PERSON] була уповноважена відкривати, закривати, переоформлювати карткові та депозитні рахунки, поточні рахунки, отримувати готівкові кошти , а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням цією довіреністю. Ніяких претензій до [PERSON] щодо повернення будь-яких грошових коштів [PERSON] протягом всього часу не заявляв, як і не вчиняв дій щодо скасування довіреності у відповідності до ч.1 ст.249 ЦК України. Вимога щодо повернення грошових коштів у розмірі 28910 дол.США була пред`явлена лише 18.06.2018 року після розірвання шлюбу, з початку 2013 року сторони проживали однією сім`єю, мали спільний побут і грошові кошти витрачали в інтересах сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягаю, судові витрати покладаються на сторону позивача.

Outcome: dismissed