Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

ПАТ «Міський комерційний банк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] було укладено договір № КР-ФЛ-01/799 про встановлення кредитного ліміту (овердрафту) на поточний рахунок фізичної особи, операції за яким здійснюється з використанням платіжної картки від 20.12.2013р., відповідно до умов якого позивач встановив відповідачеві кредитний ліміт в розмірі 100000,00 грн. строком з 20.12.2013р. по 19.12.2014р. з процентною ставкою 35% річних. Відповідач зобов'язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначений кредитним договором термін, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитним договором. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 321804,25 грн. та понесені судові витрати. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 49). Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 44, 48). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 26.05.16р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 20.12.2013р. між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] на підставі було укладено договір № КР-ФЛ-01/799 про встановлення кредитного ліміту (овердрафту) на поточний рахунок фізичної особи, операції за яким здійснюється з використанням платіжної картки (а.с. 4-10). Відповідно до п. 1.1, 1.1.3, 4.1 договору банк встановив позичальнику кредитний ліміт в розмірі 100000,00 грн. строком з 20.12.2013р. по 19.12.2014р. з процентною ставкою 35% річних. Згідно з пунктами 6.3.1-6.3.3 позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконувати умови договору та тарифів банку, здійснювати погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплачувати проценти за користування кредитним лімітом у порядку та в строки передбачені п. 4.4 цього договору. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 100000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 39-40). В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав. Станом на 01.02.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором про встановлення кредитного ліміту складає 321804 грн. 25 коп., з яких: 113748 грн. 62 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 92504 грн. 38 коп. - прострочена заборгованість за процентами; 47510 грн. 23 коп. - інфляційні збитки за основною заборгованістю, 17193,09 грн. - інфляційні збитки за простроченими процентами,3365,71 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту,1859,05 грн. - % річних за несвоєчасну сплату процентів, 27449,26 грн. -пеня за несвоєчасну сплату основного боргу, 18173,91 грн. -пеня за несвоєчасну сплату процентів (а.с. 11,12,13). Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача відшкодувати позивачеві у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Міський комерційний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Міський комерційний банк» документально підтверджені судові витрати: 4827,06 грн. - судового збору (а.с. 24). На підставі викладеного ст. ст. 525, 526, 625, 1050, 1054, 1049 ЦК України та

Outcome: approved