Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач 04.03.2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові позивач зазначив, що, відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.04.2013 року, яка була укладена внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору №NKXRRX05500029 від 13.03.2007 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 25124,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачкою умов вищевказаної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та попередньо укладеного кредитного договору від 13.03.2007 року, на не виконання нею своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за цим кредитним договором, яка, станом на 09.02.2014 року склала 46787,41 грн., позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приват Банк» існуючу заборгованість по вищевказаному кредитному договору в розмірі 46787,41 грн. та судовий збір в сумі 467,87 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду. Відповідач до суду не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла письмова заява з частковим визнанням позовних вимог позивача. В цій письмовій заяві відповідач, не заперечуючи факту наявної заборгованості по укладеному кредитному договору, разом з тим, визнала борг по тілу кредиту, який до підписання угоди про реструктуризацію склав 3552,00 грн., визнала заборгованість по відсоткам в розмірі 8366,62 грн., та визнала заборгованість по комісії в розмірі 1946,00 грн. В частині нарахованої банком пені відповідач, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, на свою хворобу та хворобу свого неповнолітнього сина, який знаходиться на її утриманні, просила суд зменшити розмір нарахованої банком пені. Заява відповідача про часткове визнання позовних вимог позивача не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність представника позивача і відповідача, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем і позивачем 11.04.2013 року була укладена Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, яка була укладена внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № NKXRRX05500029 від 13.03.2007 року. Згідно умов цієї Угоди, сторони погодили зменшення розміру заборгованості, виниклої в період з дати отримання відповідачем вищезазначеного кредиту та відповідачем було отримано кредит у розмірі 25124,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка, незважаючи на зменшення розміру заборгованості по кредитному договору, уклавши 11.04.2013 року Генеральну угоду про реструктуризацію боргу, в порушення п. 2.1 умов цієї Генеральної угоди, систематично порушувала умови по ній, не виконувала належно своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та відсотків по ньому, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 09.02.2014 року, склала 46787,41 грн., в тому числі: 24451,50 грн. заборгованості за кредитом, 3498,86 грн. заборгованості за % за користування кредитом, 16132,89 грн. штрафи за п.п. 2.2 Генеральної угоди, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 2204,16 грн. штрафу (процентна складова). Відповідач односторонньо не виконує належним чином своїх зобов'язань по цьому кредитному договору, порушує вимоги ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, тому, у відповідності до умов цього кредитного договору, відповідно до вимог ст.ст.610-612,1050ч.2 ЦК України, відповідач повинен нести відповідальність та відшкодувати позивачу заборгованість по кредиту. Але, разом з тим, приймаючи до уваги рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 року по справі №1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», враховуючи фактичні обставини справи, вимоги розумності, справедливості, пропорційності та добросовісності, на засадах яких ґрунтуються зобов'язання, суд, на підставі ст.551 ЦК України, приходить до висновку, що розмір, нарахованої банком пені відповідачу, являється непомірним тягарем, який не відповідає вимогам принципів розумності та справедливості, спотворює дійсне правове призначення неустойки і порушує права відповідача, як споживача банківських послуг. Також суд бере до уваги тяжкий матеріальний стан відповідача, хворобу її та її сина, якого вона виховує сама, а тому цей розмір пені, на думку суду, повинен бути зменшений до розміру заборгованості по тілу кредиту, існуючої до укладення 11.04.2013 року Генеральної угоди про реструктуризацію розміру заборгованості по кредиту, тобто до 3552,00 грн., так як розмір нарахованої банком пені значно перевищує розмір збитків. За таких обставин, з відповідача на користь банку за порушення та невиконання зобов'язань по вищезазначеній Генеральній угоді слід стягнути: 3552,00 грн. заборгованості за кредитом; 8366 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1946,00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 3552,00 гривень - пені за несвоєчасну сплату кредиту, а всього стягнути заборгованість в розмірі 17416,62 грн. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 1% від суми задоволених позовних вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 243, 60 гривень.

Outcome: partial