Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], посилаючись на те, що 02 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № HEXRC05370303, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1778,75 грн., зі сплатою 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В судовому засіданні представник позивача Пушна Т.М. позовні вимоги підтримала повністю і просила стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 17 203,34 грн., що складається з: 1639,05 грн. - заборгованість за кредитом; 164,65 грн. - заборгованість за відсотками; 13 734,26 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 369,98 грн. - заборгованість по комісії за користуванн кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 795,40 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена належним чином (шляхом оголошення в ЗМІ). За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір у вигляді заяви позичальника № HEXRC05370303, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1778,75 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, позичальник повинен щомісяця надавати банку грошові кошти в сумі 112,33 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно умов. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови кредитно-заставного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 16.12.2013 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17 203,34 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з тіла кредиту - 1639,05 грн.; заборгованості по процентам - 164,65 грн., заборгованість по комісії - 369,98 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 13 734,26 грн. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Частковому задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Так, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 795,40 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем у розмірі 167 грн., пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial