Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач 02.12.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом. Просить визнати за нею право власності на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] .. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] .. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшли його права на спірне нерухоме майно. Заповіту батько не складав. Покликаючись на ч. 1 ст. 1 269 ЦК України, зазначає, що вона як його дочка спадщину прийняла, а пережиле подружжя - [PERSON] - відмовилась від прийняття спадщини вчасно та у встановленому законом порядку. Нотаріусом було заведено спадкову справу № 15/2019. Інших спадкоємців немає. Коли вона звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, у видачі такого було відмовлено з огляду на те, що за життя спадкодавець не оформив належно свого права власності на нього. На інше - безспірне - спадкове майно їй було видано свідоцтво про право на спадщину. Покликаючись на ст. ст. 1 217, 1 223, 1 258, 1 259, ч. 1 ст. 1 267, ч. 1 ст. 1 296, ч. 1 ст. 1 297, ч. 3 ст. 1 296, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 316, ст. ст. 392, 16 ЦК України, п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, просить позов задовольнити. За ухвалою судді від 06.12.19 р. було відкрито провадження у справі. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис вчасно. За станом на 07.02.20 р. відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача у підготовче судове засідання також не з`явився, хоча відповідач належно повідомлений. Причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі. Суд вважає за можливе справу розглянути по суті у відсутності осіб - учасників справи, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить висновку про повне задоволення позову з наступних підстав. Із копії паспорта позивача серії [NUMBER] слідує, що вона є [INFO], проживає у [ADDRESS] з 23.03.07 р.. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.02.68 р. Ломачанською с/Радою Ковельського району Волинської обл., слідує, що [INFO] у с. Кричевичах Ковельського району Волинської області народилась [PERSON] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 21.10.89 р. Кричевичівською сільською Радою Ковельського району Волинської обл., тоді ж було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Кричевич Ковельського району Волинської обл., і після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище - « [PERSON] ». Таким чином відповідно до копії свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, позивач, дійсно, є дочкою спадкодавця. Та обставина, що [PERSON] помер [INFO] у с. Кричевичах Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Колодяжненської сільради Ковельського району Волинської обл.. Згідно з копією довідки № 298 від 23.01.19 р., копії витягу з погосподарської книги № 1 за 20145 р. Кричевичівської сільради Ковельського району Волинської області, виданих відповідачем, за адресою: [ADDRESS] , у власному будинку, 1949 р. побудови, проживав спадкодавець з 1964 р. по день своєї смерті - [INFO]. Разом з ним на день його смерті у цьому ж будинку проживала його дружина - [PERSON] Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Згідно з копією технічного паспорта на житловий будинок за вказаною вище адресою, виготовленого 14.11.19 р., мається житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1949 - 1980 р. р. побудов, самочинного будівництва немає. Згідно ч. 1 ст. 1 222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З копій матеріалів спадкової справи, заведеної з приводу успадкування спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця, вбачається, що позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця у встановленому законом порядку як дочка. Інших спадкоємців немає. Однак позивачеві було видано свідоцтва про право на спадщину за законом лише на безспірну частину спадщини, а на спірний житловий будинок такого правовстановлюючого документа позивач не отримала. Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Ковельського райнотокругу Волинської обл. № 133/01 - 16 від 05.03.19 р., позивач отримала відмову у видачі свідоцтво про право на спадщину на спірне майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього на ім`я спадкодавця. Тобто позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавиця за життя не зареєструвала свого права власності на спірний житловий будинок у встановленому законом порядку. Ст. 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом МЮ України 22.02.12 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в позасудовому порядку. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за заповітом після смерті спадкодавця відкрилась [INFO] р., право останнього на спірне майно входить у спадкову масу, позивач є єдиною спадкоємицею за законом. Вона вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька. Інших спадкоємців немає. Отримання правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно як спадкове для позивача утруднене у зв`язку з відсутністю правовстановлючих документів на таке майно на ім`я спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відтак позивач позбавлена можливості реалізувати своє право оформити у встановленому законом порядку право власності на успадковане нерухоме майно. З огляду на наведене вище суд дійшов висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спірне спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved