Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач 08.06.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що вони з відповідачем з 04 листопада 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. З травня 2017 року шлюбні відносини між ними припинено, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивач, 24.07.2017 року уточнивши свої вимоги, просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 04 листопада 2006 року [PERSON] та Левчішін (після укладення шлюбу [PERSON]) Н.В. уклали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, серії I-КЕ № 024813 від 04.11.2006 року, актовий запис №143 (а.с.5). Від вказаного шлюбу у сторін 03 лютого 2008 року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серія І-КЕ № 065863, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 11 лютого 2008 року, актовий запис 23 (а.с.7). Дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Відповідач в добровільному порядку не виконує свій обовязок по утриманню малолітньої дитини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до \~ст.183 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ст. 182 Сімейного Кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 640 грн. 00 коп. У відповідності до\~ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved