Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

ПАТ «Креді [PERSON]» звернулося в суд з позовом, який в подальшому уточнило (а.с.88) і просить стягнути із [PERSON] 25808,02 дол.США та 19307 грн. заборгованості за кредитним договором №25/07 від 09.02.2007 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного з Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді [PERSON]», договору №25/07 від 09.02.2007 [PERSON] отримав в банку кредит у розмірі 30000 дол. США до 08.02.2017 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань 14.02.2007 року між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку садовий будинок за адресою: Львівська область, с.Бережани, садове товариство «Карпати-2» будинок №68, земельна ділянка площею 0,0610 га. 30.09.2009 року сторонами укладено договір про внесення змін до кредитного договору №25/07 та договір про внесення змін та доповнень №1 до іпотечного договору. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконав і станом на 10.03.2015 року в нього утворилась заборгованість перед ПАТ «Креді [PERSON]» у розмірі 25808,02 дол. США, а також йому нараховано 19307 грн. пені згідно п.4.2 кредитного договору. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді [PERSON]», і [PERSON] 09.02.2007 року було укладено кредитний договір №25/07, згідно якого позичальник отримав в банку кредит у розмірі 30000 дол. США до 08.02.2017 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних (а.с.4-9). У відповідності до п.2.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється у готівковій формі шляхом видачі позичальнику готівки в касі банку. Згідно п.2.4 відсотки за користування кредитом нараховуються кредитором на фактичну заборгованість за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту позичальнику по дату повного погашення кредиту. У випадку прострочення погашення кредиту відсотки нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту погашення кредиту. Щомісяця, в останній робочий день кожного місяця, банк нараховує відсотки за користування кредитом за поточний місяць, та позичальник сплачує відсотки, відповідно до розрахунків банку, щомісяця, у період з 01 до 15 числа кожного наступного за розрахунковим місяця та одночасно з повним погашенням кредитом. Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п.2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 2.6.3, 3.2.3, 3.2.5, 4.4., 4.5, 5.4 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України від несвоєчасної сум за кожний день прострочення. Пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБ України. З метою забезпечення виконання зобовязань 14.02.2007 року між сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку садовий будинок за адресою: Львівська область, с.Бережани, садове товариство «Карпати-2» будинок №68, земельна ділянка площею 0,0610га. 30.09.2009 року сторони уклали договір про внесення змін до кредитного договору №25/07 та договір про внесення змін та доповнень №1 до іпотечного договору (а.с.10-14, 19-20). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.39), що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, станом на 10.03.2015 року в нього утворилась заборгованість перед ПАТ «Креді [PERSON]» у розмірі 25808,02 дол. США, а також нараховано 19307 грн. пені. Згідно розяснень, даних в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 09.02.2007 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору (п.3.2.3), позикодавець вправі вимагати дострокового повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №25/07 від 09.02.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 3654 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Outcome: approved