overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач 01 серпня 2016 року звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши, що сторони 22.02.1994 року зареєстрували шлюб. У шлюбі у сторін народилися доньки [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. У звязку з тим, що ведення сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, подальше збереження шлюбу є неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб.\~ Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала (а.с. 4). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, вважається таким, що повідомлений про час і місце засідання належним чином (а.с.16,19). Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.02.1994 року у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 32 (а.с. 5). 09 квітня 1998 року у сторін народилась донька [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу\~статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим через відсутність добровільної згоди одного з подружжя на це, а тому враховуючи, що примушення позивача до збереження шлюбних відносин суперечитиме її правам та інтересам шлюб між сторонами у цій справі необхідно розірвати, а позов - задовольнити.. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ураховуючи вимоги указаної норми процесуального закону, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений за подачу позовної заяви до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач 01 серпня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що уклав шлюб з відповідачем 03 червня 2017 року. Шлюб зареєстрований у Центральному районному у м. Дніпро відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 281. Від спільного подружнього дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з липня 2017 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 червня 2017 року. Шлюб зареєстрований у Центральному районному у м. Дніпро відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 281. (а.с. 3) Від спільного подружнього життя дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з липня 2017 року, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а також те, що позивач не ставить питання про відшкодування їй судових витрат, суд вважає за можливе не відшкодовувати їх за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач 01 червня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2003 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2016 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2003 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис за №167 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Зосименко» на «Біла» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з березня 2016 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач 02.01.2020 звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача 5 381,25 грн. заборгованості та 1921 грн. судового збору. Посилається в позові на те, що 12.02.2018 р.між позивачем та відповідачем шляхом подання Заяви-Договору № 2018/1_С/052-000249 був укладений договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками № 2018/ОВР/052-000092. 12.02.2017 р. тарифним комітетом ПАТ «Укргазбанк» затверджено Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», які розміщено на офіційному сайті www.ukrgasbank.com. Правила визначають умови продажу та супроводження продуктів банку, які передбачають виконання операцій з використання платіжних карток. За змістом Правил придбання клієнтом продуктів банку оформлюється шляхом подання до банку відповідної письмової заяви - договору, форма якої є додатком до цих Правил та розміщена на сайті банку. Заява - договір визначає, який саме пакет / продукти замовлені клієнтом та їхні основні параметри / характеристики, а також інші параметри, необхідні для однозначного розуміння клієнтом умов користування рахунком та картками. Підписанням заяви - договору клієнт акцептує ці Правила. Правила в сукупності із заявою-договором, тарифним планом, програмою кредитування, документами, що вимагаються чинним законодавством України, є договором приєднання, тобто таким, умови якого встановлені однією із сторін, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, у розділі 1 Правил наведено терміни та їх визначення, у тому числі: «Дозволений овердрафт», «Несанкціонований Овердрафт (кредит)», «Мінімальний платіж», «Пільговий період», «Програма кредитування», тощо. Відповідно до п. З.1., п. 3.2., п. 6.2. Правил договір вважається укладеним, якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а банк прийняв таку заяву без зауважень та відкрив рахунок/субрахунок. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку/субрахунку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач 02.02.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 21.03.1981 року зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 412. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем у них є повнолітній син. Протягом останніх років сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, проживають разом, однак спільного господарства не ведуть. Відповідач нехтує сімейними цінностями, вчиняє сварки та застосовує до позивача фізичне насильство. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність та в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.03.1981 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 412 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є повнолітній син. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Відповідач нехтує сімейними цінностями, вчиняє сварки та застосовує до позивача фізичне насильство. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач 02.02.2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, про вручення судової повістки. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач 02.02.2016 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що вона з 06.11.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружнє життя припинилося з 05 січня 2016 року. Просить суд розірвати їх шлюб, залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь документально підтверджені судові витрати. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 06.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, сторони перебувають з 06.11.2009 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 142. Згідно свідоцтв про народження [NUMBER], виданого 06.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 227, та [NUMBER], виданого 13.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 171, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №188 від 01.02.2016 року, виданої КП «СЄЗ м.Селидове», [PERSON], 1986 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом із сином [PERSON], 2009 року народження, та донькою [PERSON], 2011 року народження. Суд, на підставі ст. 112 СК України, бере до уваги фактичні взаємини подружжя, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог [PERSON]. про зміну її прізвища на дошлюбне прізвище «[PERSON]», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач 02.02.2016 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через непорозуміння. В сім»ї відбувалися сварки та суперечки. Шлюбні відносини припинено з листопада 2015 р. Примирення неможливе. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що з листопада 2015 р. сторони мешкають окремо. Примирення не можливе. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що в сім»ї виникали суперечки, з листопада 2015 р. не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з позивачем. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.1999 р. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з листопада 2015 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач 02.02.2016 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на права та обов»язки подружжя, відсутність взаєморозуміння з боку відповідача. Шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що в сім»ї виникали суперечки через безпідставні ревнощі позивача. Примирення не можливе. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.08.1993 р. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved