Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про звернення стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що 25.02.2008 року між ними був укладений договір № ODKTGA00000006, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], уклали договір іпотеки, згідно якого було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 191.4 кв.м., житловою площею 24.8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], який належить, відповідачці на підставі договору купівлі продажу посвідченого 25.02.2008 року нотаріусом [PERSON] за реєстром № 203. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує умови договору. Станом на 22 березня 2013 року, сума заборгованості за кредитним договором становить 71 891,08 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 53 172, 73 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 455, 11 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 147, 00 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4 454, 76 грн., а також штрафи відповідно до умов договору: - штраф (фіксована частина) - 250, 00 грн.; - штраф (процентна складова) - 3 411, 48 грн. У зв'язку з наведеним відповідач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу та виселити всіх мешканців, які проживають в будинку. Ухвалою суду від 11 березня 2014 року до участі в розгляді даної справи залучено в якості третьої особи орган опіки та піклування при Фрунзівській райдержадміністрації у зв'язку з тим, що відповідачка має неповнолітніх дітей, зареєстрованих в даному будинку. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте попередньо надав письмову заяву, в якій пояснив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні, так як разом з нею мешкають неповнолітні діти. Представник органу опіки та піклування попередньо надав заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, пояснює, що проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення відповідачки, розглянувши пояснення інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Як встановлено по справі 25.02.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ODKTGA00000006, згідно з яким позивач надав відповідачці кредит в сумі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань між «Приватбанком» та [PERSON] 25.08.2008 року був укладений та посвідчений нотаріусом договір іпотеки, за яким в якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, в тому числі, повернення суми кредиту, сплати процентів, а також можливих штрафних санкцій, відповідач передав позивачу в іпотеку нерухоме майно: будинок загальною площею 191.4 кв.м., житловою площею 24.8 кв.м. який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу ВКС № 863500, реєстр № 203 від 01 лютого 2008 року. На підставі довідки Фрунзівської селищної ради Одеської області № 4380 від 03.10.2013 року суд встановив, що разом з відповідачкою у спірному будинку зареєстровані та проживають неповнолітній [PERSON], [INFO] та малолітня [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють,майнових та житлових прав дітей при відчуженні житлових приміщень та купівлі нового житла. Неповнолітні діти були зареєстровані в іпотечному будинку вже після укладення договору іпотеки, що підтверджено довідкою Фрунзівської селищної ради № 485 від 21 жовтня 2013 року та довідкою Фрунзівського РС ГУДМС України в Одеській області № 44/814 від 22 жовтня 2013 року. На момент його укладення діти не мали права власності на предмет іпотеки та право користування предметом іпотеки. Вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки заявлені на підставі ст. 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку». Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про те, що в разі несплати боргу за кредитом, позивач буде вимушений задовольнити свої вимоги за рахунок предмета обтяження - будинку по [ADDRESS], що переданий відповідачкою в іпотеку. Даний факт підтверджений вимогою позивача від 18 лютого 2013 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порядку ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Таким чином, відповідачка в односторонньому порядку відмовилась від виконання прийнятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим в рахунок погашення виниклої заборгованості за кредитом має бути накладене стягнення на заставлене майно. Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд враховує ті обставини, що на час укладення договору іпотеки неповнолітні діти не були зареєстровані в будинку, що є предметом договору іпотеки, так як договір було укладено 25 лютого 2008 року, а неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON], зареєстровані в даному будинку з 19 вересня 2012 року та 17 жовтня 2012 року відповідно. Слід зазначити, що договором іпотеки № ODKTGA00000033 від 24 червня 2008 року передбачено обов'язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації осіб у предмет іпотеки без письмової згоди на це іпотекодержателя. Таким чином, відповідачкою було порушено умови договору, зокрема - п.20.12 договору іпотеки від 25 лютого 2008 року. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або застосування процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Щодо виселення відповідачки та неповнолітніх дітей з будинку, суд зазначає наступне. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5, при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з ч.4 статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Таким чином, відповідачка, члени її сім'ї, в тому числі і неповнолітні діти підлягають виселенню з будинку, що є предметом іпотеки. В порядку ст. 88 ЦПК України, судовий збір за подання позовної заяви про виселення з житла у розмірі підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved