Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 14 305,72 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 09 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 01.11.2016 року складає 14 305,72 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 495,36 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 014,91 грн., заборгованості по пені за прострочене зобов'язання у розмірі 5 576,13 грн., пені за несвоєчасність сплати заборгованості на суму від 100,00 грн. у розмірі 1 300,00 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, що складаються із штрафу у фіксованій частині у розмірі 250,00 грн. та штрафу у процентній складовій у розмірі 669,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Представником ПАТ КБ «Приватбанк» до суду подано заяву у якій просить розглянути справу без участі представника банку, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 09 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем заяви позичальника додатками до якої є Довідка про умови кредитування з використанням карки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Умови і правила надання банківських послуг (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 9-44). За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами кредитного договору визначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами п. 2.1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. умов та правил надання банківських послуг обумовлено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п. 2.1.1.7.6. умов і правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку, станом на 01.11.2016 року складає загальну суму 14 305,72 грн., що включає: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 495,36 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 014,91 грн., заборгованість по пені за прострочене зобов'язання у розмірі 5 576,13 грн., пеню за несвоєчасність сплати заборгованості на суму від 100,00 грн. у розмірі 1 300,00 грн. та штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, що складаються із штрафу у фіксованій частині у розмірі 250,00 грн. та штрафу у процентній складовій у розмірі 669,32 грн. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved