Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14217 грн. 92 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 04.11.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір б/н (далі Договір), за яким відповідачка отримала від банку кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобовязання за Договором, а відповідачка в порушення Договору не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом. Таким чином, сума заборгованості за Договором станом на 29.02.2016 року складає 14217 грн. 92 коп., зокрема: заборгованість за кредитом 1157 грн. 17 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9057 грн. 52 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2850 грн. ; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 653 грн. 23 коп. Позивач вказує, що відповідач добровільно розрахуватись не бажає. Представник позивача у судове засідання не зявився до суду надіслав заяву із клопотанням про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судові засідання зявлялася. Судові повістки відповідно до вимог абз. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, а тому в силу абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені їй належним чином. Однак відповідачка свідомо ухилялася від явки до суду, адже йому відомо про розгляд даної справи в суді. Крім того, відповідно до ст. 77 ЦПК України відповідач, як учасник процесу, несе обовязок повідомляти суд про причини своїх неявок. Однак відповідачка причини своїх неявок суду не повідомляв, тому наявні підстави вважати, що він не зявлялася в судові засідання без поважних причин. Заява про розгляд справи у її відсутність не надходила. Дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до Кредитного договору № б /н від 04.11.2010 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит в сумі 2000 грн. Відповідачка станом на день постановлення рішення в наданій справі із банком не розрахувлася. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 29.02.2016 року складає 14217 грн. 92 коп., зокрема: заборгованість за кредитом 1157 грн. 17 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9057 грн. 52 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2850 грн. ; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 653 грн. 23 коп. Таким чином встановлено, що між сторонами був дійсно укладено кредитний договір, однак відповідачка не виконує умови цього договору, а саме не повертає отримані у позивача грошові кошти та відсотки, а тому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 525, 526, 530, 549-551, 1048-1050, 1054 ЦК України, як такі, що знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні. З відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № б/н від 04.11.2010 року в сумі 14217 грн. 92 коп. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід також стягнути, понесені позивачем і документально підтверджені всі судові витрати. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved