Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначило, що 19.03.2012 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, її заборгованість станом на 30.06.2015 року складає 6539 грн. 83 коп. Позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в судовому порядку. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, в поданому до суду клопотанні просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам, укладеного між сторонами договору, відповідач порушила узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустила виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунками заборгованості підтверджується наявність боргу відповідача за кредитним договором станом на 30.06.2015 року на загальну суму 6539 грн. коп., яка складається із заборгованості за кредитом 2211 грн. 05 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 3541 грн. 17 коп., а також штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу (відсоткова складова) 287 грн. 61 коп. Суд вважає, що позов про стягнення з [PERSON] заборгованості заявлено правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ними платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Вимоги про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved