Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

\~ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 29.12.2012 року у сумі 13036,75 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 7358,77 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2972,93 грн., штрафу згідно генеральної угоди у сумі 1471,75 грн.; також просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 29.12.2012 року на підставі укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7358,77 грн. за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі, проте [PERSON] своєчасно банку кошти для погашення заборгованості не повернув, допустив заборгованість за кредитом, загальна сума якої становить 13036,75 грн. Позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі, вказала, що згодна на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) \~\~зобовязується \~\~надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29.12.2012 року між [PERSON]. та ПАТ КБ «Приватбанк», укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, за якою сторони за договором узгодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 343,49 грн., комісію на 129,27 грн., штраф на 760,54 грн. Заборгованість по кредитному договору з дати підписання генеральної угоди складає 8260,77 грн. Датою остаточного погашення заборгованості по договору є 31.12.2014 року. Також банк надав [PERSON] кредит у сумі 7358,77 грн. строком на 24 місяці, з 29.12.2012 року по 31.12.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних\~формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписана відповідачем [PERSON] генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом із Умовами і правилами надання продукту кредитних карт, складає договір про надання банківських послуг. Зміст та умови договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо \~у \~зобов'язанні \~встановлений \~строк \~(термін) \~його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязань. В силу ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 2.1 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 7358,77 грн. на строк 24 місяці, з 29.12.2012 року по 31.12.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 7358,77 грн. в обмін на обовязок позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в заяві умовах та правилах. Згідно з п. 2.5. генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно генеральної угоди та умовам і правилам. Відповідно до п. 2.8 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, при порушенні позичальником обовязків з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в умовах і правилах за кожен день прострочення. Пунктом 1.1.5.25. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що за несвоєчасну сплату послуг, передбачених договором, умовами та правилами, клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості. Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених дійсним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобовязання за договором, відповідач [PERSON] своєчасно грошові кошти банку не повернув та допустив заборгованість за кредитом станом на 16.03.2015 року в сумі 13036,75 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 7358,77 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2972,93 грн., штрафу згідно генеральної угоди у сумі 1471,75 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved