Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Перший заступник прокурора м. Львова Квас І.Є. звернувся в суд із позовом в інтересах держави в особі Департаменту економічної політики Львівської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] в дохід міського бюджету 559 889,26 грн. пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова та 10 553,53 грн. пені. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Департаментом економічної політики Львівської міської ради та відповідачем [PERSON], 17.07.2012 р. було укладено договір №237 про пайову участь проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку на [ADDRESS] із знесенням існуючого будинку. Згідно із п.п.2.2. вказаного договору [PERSON] зобов'язувався сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в розмірі 559 889, 26 грн. до 30.06.2014 року, проте станом на 15.08.2014 року заборгованість по сплаті пайового внеску не сплачена. У зв'язку з порушенням термінів перерахування коштів за договором про пайову участь від 17.07.2012 року, відповідно до п.2.3. вказаного договору, відповідачу нарахована пеня, яка складає 10 553,53 грн. В судовому засіданні прокурор Поліщук Р.А. позовні вимоги підтримав з підстав, що викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник Департаменту економічної політики Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Заслухавши пояснення прокурора, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2012 року між позивачем - Департаментом економічної політики Львівської міської ради з однієї сторони, та відповідачем [PERSON], з іншої сторони, укладено договір №237 про пайову участь проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку на [ADDRESS] із знесенням існуючого будинку. В подальшому було укладено між сторонами Додаткову угоду про внесення змін до вказаного договору №530 від 30.10.2012 року /а.с.6,7/. У відповідності до п.1.1 Договору Замовник зобов'язується здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п.2.2 Договору, відповідач зобов'язувався сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 559 889,26 грн. в такі етапи: 60 000 грн. по 30 вересня 2012 року; 70 000 грн. по 30 грудня 2012 року; 70 000 грн. по 30 березня 2013 року; 70 000 грн. по 30 червня 2013 року; 70 000 грн. по 30 вересня 2013 року; 70 000 грн. по 30 грудня 2013 року; 70 000 грн. по 30 березня 2014 року; 79 889, 26 грн. по 30 червня 2014 року. П. 2.3 Договору передбачено, що у разі порушення термінів перерахування пайового внеску, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на цей період, від суми коштів, що підлягають перерахуванню. Розмір несплаченої частки пайового внеску Замовника коригується на індекс інфляції від дати його розрахунку. Укладений між сторонами договір про пайову участь є підставою для виникнення у його сторін цивільно-правових зобов'язань, згідно ст.ст.11, 202, 509 ЦК України, які згідно ст.629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] умов договору про пайову участь від 17.07.2012р. належним чином не виконав, допустивши порушення термінів сплати коштів пайового внеску. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості [PERSON] по додатковій угоді від 30.10.2012 р. №530 про внесення змін до договору про пайову участь від 17.07.2012 р. №327, така становить 570 442,79 грн., з яких 559 889, 26 грн. - залишок боргу, 10 553, 53 грн. - пеня /а.с.9/. 07.07.2014 року та 27.04.2014 р. Департаментом економічної політики ЛМР на адресу відповідача [PERSON] скеровано претензію з вимогою погашення заборгованості згідно Договору від 17.07.2012 р. та пені, однак відповідачем не вжито жодних заходів спрямованих на погашення боргу. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. З огляду на те, що відповідач прострочив терміни сплати поточних платежів за договором про пайову участь від 17.07.2012р., не виконавши взятих за договором зобов'язань, що має наслідком зменшення фінансових надходжень до місцевого бюджету м.Львова, що, в свою чергу, веде до заподіяння шкоди інтересам держави, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь Департаменту економічної політики Львівської міської ради підлягає стягненню заборгованість зі сплати пайового внеску за договором №237 від 17.07.2012р. в сумі 570 442,79 грн. Оскільки прокурор Сихівського району м.Львова, як представник інтересів держави у спорі, звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача слід стягнути в дохід держави 3 654 грн. судового збору. На підставі ст.121 Конституції України, ст.ст.20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.509, 525, 526, 530, 611, 629 ЦК України та

Outcome: approved