Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач 10 лютого 2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за нею право на закінчення приватизації та отримання на своє ім'я правовстановлюючих документів на приватизовану земельну ділянку загальним розміром умовних 0,36 га. для обслуговування жилого будинку та надвірних будов, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка на підставі рішенням Боромлянської сільської ради № 93 від 16 грудня 1993 року передана у приватну власність [PERSON], яка померла, [INFO]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] в с. Боромля Тростянецького району Сумської області померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: жилий будинок з надвірними побудовами, який розташований на приватизованій земельній ділянці, що знаходиться в [ADDRESS]. На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт на користь позивача. Інших спадкоємців, які б подавали заяву про прийняття спадщини не має. Спадщину після смерті спадкодавця позивач прийняла шляхом подачі заяви до Тростянецької нотаріальної контори та отримання свідоцтва про право на спадщину. 10 березня 2015 року нотаріус Тростянецької нотаріальної контори видав свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок з господарчими побудовами що знаходиться в [ADDRESS]. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про права на спадщину на земельну ділянку за указаною адресою, оскільки позивачем не було надано державного акту на приватизовану земельну ділянку, яку рішенням Боромлянської сільської ради № 93 від 16.12.1993 року земельну ділянку по [ADDRESS] було безоплатно передано у власність спадкодавцю, але за життя померла державний акт на зазначену земельну ділянку не отримала. На даний час отримати державний акт на землю позивач не має можливості, оскільки сільська рада не має повноваження та можливості надавати дозвіл на виготовлення технічної документації на цю ділянку, а тому позивач звернулася до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 37). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, Боромлянська сільська рада Тростянецького району Сумської області надав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд справу розглядати у відсутність її представника (а.с.24,25). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 94 роки, (а.с.17, зворотній бік). 06 лютого 2001 року [PERSON] за життя склала заповіт, що був посвідчений Боромлянською сільською радою Тростянецького району, яким спадкоємцем зазначеного у заповіті майна є [PERSON] (а.с. 8). Позивач до реєстрації 17 жовтня 2009 року шлюбу з [PERSON] мала прізвище «[PERSON]», а з часу реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.7, 15 зворотній бік). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 23 лютого 2016 року № 43050010 після смерті [PERSON] 05 листопада 2008 року була заведена спадкова № 426/2008. При цьому 10 березня 2009 року [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину № 46532369 та № 46532385 на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку розміром 4,34 га, що знаходиться на території Боромлянської сільської ради (а.с.35,36). За життя [PERSON] рішенням виконкому Боромлянської сільської ради від 16.12.1993 року № 93 було передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель у розмірі 0,36 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться за адресою в [ADDRESS]. За даними відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської областів електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право власності на землю на земельну ділянку, яка знаходиться [ADDRESS], не установлено (а.с. 17,34). Державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори 08.02.2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме державного акту на земельну ділянку (а.с.14). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову державного нотаріуса відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], на земельну ділянку,яка знаходиться [ADDRESS], позивач обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за нею права на закінчення приватизації та отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,36 умовних кадастрових гектарів, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та знаходиться за адресою по [ADDRESS] суд виходить із такого. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO]. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішенні справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає, що позивач прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набула право на спадкування усіх її прав та обов'язків, що їй належали, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої померлій за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім'я померлої, вона згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved