Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Пзивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з 2 жовтня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] грошових коштів на утримання дитини не надає, не цікавиться інтересами сина, а їй важко одній створювати належні умови для існування дитини. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки позивач у поданій до суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2010 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини був задоволений та стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 5 листопада 2010 року; стягнуто з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 51 грн.. 18 червня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2010 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року заочне рішення суду від 23 грудня 2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини скасовано, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, з 02 жовтня 2004 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва серії № [NUMBER], видане виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 17 грудня 2008 року виконавчим комітетом Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 02 грудня 2010 року по справі № 2-5051/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивач [PERSON] надала суду довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, видану Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби ГТУ у Київській області, з якої вбачається, що у Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУ у Київській області перебуває виконавче провадження № 54092684. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 березня 2018 року становить у розмірі 101 396,40 грн.. Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2018 року - 1860 грн., з 01 липня - 1944 грн., з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов'язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 05 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Outcome: approved