Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON], , третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору № 474М- 07 від 17.07.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 17.000 доларів США зі сплатою 16% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 15.07.2012 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В порушення закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що привело до збитків позивача В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та [PERSON], [PERSON] 17.07.2007 року уклали договір іпотеки № 474 М-07. Згідно з договором іпотеки [PERSON], [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 31,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON], [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 94500 гривень. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі - покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь - якій особі - покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаємо порозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Реалізуючи свої права, позивач звернув стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 30 квітня 2010 року Краматорський суд виніс рішення, яким було звернуто стягнення на квартиру за адресою : [ADDRESS] відносно [PERSON]. Виконати судове рішення в повній мірі (звернути стягнення на всю квартиру) неможливо, тому що відносно другого відповідача не було вказано ні в позові, ні в рішенні. В зв'язку з чим просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на квартиру загальною площею 55,0 кв.м. площею 31,80 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], як на об'єкт спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № 474 М - 07 від 17.07.2007 року Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 50 код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від свого імені договору купівлі - продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме - 94500 гривень, будь - яким способом з нішею особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі -продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в та просила їх задовольнити у повному обсязі. Дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що рішенням суду вже було звернуто стягнення на зазначену квартиру, тому позовні вимоги є необгрунт ованими. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Судом встановлено наступні обставини. 17 липня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено Кредитний договір №474М-07, згідно якого банк надав [PERSON] споживчій кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом кредитування 17000,00 доларів США зі сплатою 16% річних та строком повернення кредиту 15.07.2012 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути отриманий кредит, сплатити проценти у визначені договором строки, а також виконати інші зобов'язання, передбачені цим договором у повному обсязі. Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №474М-07 від 17.07.2007 року між [PERSON], яка діяла за себе особисто та по довіреності, посвідченій 14.03.2007 року, [PERSON], нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори, за [PERSON] (іпотекодавці), та ЗАТ КБ «Приватбанк» (іпотекодержатель) 17.07.2007 року був укладений Договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фаренник О.О., реєстровий №2-6072, згідно якого іпотекодавці надали в іпотеку належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме - цілу двокімнатну квартиру №53, загальною корисною площею - 55,0 кв.м., житловою площею - 31,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Сторони у Договору іпотеки визначили, що вартість предмету іпотеки складає 94500,00 грн., термін дії договору до 15.07.2012 року або до повного виконання іпотекодавцем та іпотекодержателем зобов'язань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього. Крім того Договір іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», за яким звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця; продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця. Згідно Розрахунку заборгованості за договором №474М-07 від 17.07.2007 року, укладеного між Приватбанком та [PERSON] станом на 01.03.2016 року заборгованість становить - 74045,15 доларів США. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави, у відповідності до ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки: витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1ст 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя за основним зобов'язанням шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві здійснюється за рішенням суду або на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30.04.2010 року по цивільній справі №2-3367/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №474М-07 від 17.07.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 55,0 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з отриманням Витягу із Державного реєстру прав власності а також надання «Приватбанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, як встановлено судом і не оспорювалось учасниками справи, 20.12.2010 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області по цивільній справі №2-14904/2010 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №474М-07 від 17.07.2007 року та договору поруки, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно заборгованість за кредитом у сумі 16444,11 доларів США, що за курсом 7,91 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/225 від 16.06.2010 року складало 130120,58 грн.. Також рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог про виселення із квартири, яка є предметом іпотеки, та розташована за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що квартира, яка є предметом іпотеки, придбана не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, і при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло, яке вказується в рішенні суду. 25.03.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом, який було уточнено під час розгляду справи, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №474М-07 від 17.07.2007 року, в розмірі 74045,15 доларів США, що за курсом 27,09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.03.2016 року складає 2005883,11 грн., звернути стягнення на квартиру загальною площею 55,00 кв.м, житловою площею 31,80 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], як на об'єкт спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі Договору іпотеки №474М-07 від 17.07.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору-купівлі продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме 94500,00 грн., будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Такі позовні вимоги банк мотивує тим, що у 2010 році при зверненні стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS], позов було пред'явлено тільки до [PERSON], не враховано що дана квартира - спільна власність [PERSON] та [PERSON], а тому виконати таке судове рішення в повній мірі неможливо. Однак банк, ще в 2010 році для задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням - Кредитним договором №474М-07 від 17.07.2007 року, на свій розсуд, на підставі рішень суду що набрали законної сили, по - перше звернув стягнення на предмет іпотеки, яким, згідно Договору іпотеки від 17.07.2007 року, є належна на праві власності [PERSON] та [PERSON] - ціла двокімнатна квартира №53, загальною корисною площею - 55,0 кв.м., житловою площею - 31,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], а по друге стягнув солідарно суму заборгованості з боржниці [PERSON] і поручителя [PERSON] Також слід зазначити, що при цьому, банком не надано беззаперечних доказів того, що попередні заходи не привели до належного виконання основного зобов'язання. Крім того із пояснень Таким чином, враховуючи те, що діючим законодавством не передбачено повторне звернення стягнення на предмет іпотеки із заміною способу його звернення, то судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог. На підстави викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити. На підставі статей 526, 530 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed