Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач 03. 07. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачаню, посилаючись на те, що позивачем до 31. 12. 2014 року надавались комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води до належної відповідачу квартири № 7 по вул. Пушкіна, б. 67 в м. Черкаси. Відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг, про те належним чином не сплачує, чим спричиняє майнову шкоду та перешкоджає належному виконанню зобовязань, у звязку з цим позивач змушений був звернутись з даним позовом до суду. Просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за послуги по централізованому опаленню та постачанню гарячої води у розмірі 3542,49 грн., 3% річних в сумі 116,44 грн. інфляційні в сумі 1720,43 грн. та судові витрати за розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив посилаючись на те, що основний борг сплачено та просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідмлявся належним чином, від отримання кореспонденції суду ухилився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем до 31. 12. 2014 року надавались комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води по належній відповідачу квартирі № 7 по вул. Пушкіна, б. 67 в м. Черкаси. П. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що послуги по централізованому опаленню та постачанню гарячої води відноситься до категорії комунальних послуг. Ст. ст. 7 та 14 даного закону визначено, що ціна на надані послуги затверджується органами місцевого самоврядування. Ухвалою Соснівського районного суду в м. Черкаси 15. 06. 2015 року позивачу було відмовлено у видачі судового наказу, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України. Статтями 67-68 Житлового Кодексу України, абз. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з відомості нарахувань суми боргу, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував надані послуги, внаслідок чого у нього утворилась заборгованіть в сумі 3542,49 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми. Згідно з ст. 29 вищевказаного Закону, надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Разом з цим, відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно з ст. 218 ЦК України, правова дія (правочин), для якої передбачена обов'язкова письмова форма, але вона не дотримана, вважається лише в тому разі недійсною, якщо це прямо передбачено в законах (нормативних актах). Оскільки, стосовно договорів про надання житлово-комунальних послуг застереження про недійсність договору у разі недотримання письмової форми немає, враховуючи ту обставину, що відповідачі \~користуються комунальними послугами без укладання письмового договору і частково сплачують їх вартість (за тепло та водопостачання та водовідведення), суд приходить до висновку, що в даному випадку, має місце фактичне утворення договірних зобов'язань між сторонами шляхом прийняття відповідачами договірних відносин. Таким чином, оскільки відповідач отримував та споживав послуги, по централізованому опаленю та постачаню гарячої води, \~суд вважає, що між сторонами утворились договірні правовідносини, які породили цивільні права та обов'язки у сфері житлово-комунальних послуг в порядку ст. 11 ЦК України. Таким чином, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь Приватного підприємства «Теплопостачання» інфляціїні в сумі 1720,43 грн., 3% річних в сумі 116,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої квитанції представником позивача розмір судового збору складає 243,6 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Згідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позовні вимоги про стягнення 700 грн. витрат на правову допомогу підлягають до задоволення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved