Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

ПАТ «Мегабанк» Вінницьке Центральне регіональне відділення ПАТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Староміський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, ПАТ «КБ «Приват Банк», ПАТ «Універсал Банк», про звільнення майна з-під арешту, зазначивши, що 29.11.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір, на забезпечення виконання якого був укладений договір іпотеки, предметом останнього був автомобіль марки MAN, модель 23.414, номер шасі [NUMBER], рік випуску 2000, колір синій, н.з. [NUMBER], однак, державними виконавцями Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ та Староміського ВДВС Вінницького МУЮ було накладено арешт на зазначене вище майно, що є предметом іпотеки, чим порушуються права позивача як іпотекодержателя, в силу чого, позивач звертається до суду та просить звільнити з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.10.2013 року, від 12.06.2012 року, від 11.06.2010 року, постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2009 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.04.2013 року державного виконавця Староміського ВДВС Вінницького МУЮ, ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.01.2010 року з майна, що належить [PERSON], яке перебуває в заставі ПАТ «Мегабанк», а саме: автомобіля марки MAN, модель 23.414, номер шасі (кузова) [NUMBER], рік випуску 2000, колір синій, н.з. [NUMBER]. Сторони та треті особи в судове засідання не з'явились, хоча про місце та час розгляду справи були належним чином повідомленні, але звернулись до суду з заявами, в яких позовні вимоги підтримують, визнають та просять справу розглянути у їх відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, взявши до уваги позицію учасників судового розгляду, встановив, визначив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до Кредитного договору № 76-01п/2007 від 29.11.2007 року, ВАТ «Мегабанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 190000,00 грн. зі сплатою 18 % річних за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення кредиту 28.11.2013 року(а.с. 4-7). Зміст Договору застави, укладеного 29.11.2007 року між ВАТ «Мегабанк» як Заставодержателем та [PERSON] як Заставодавцем, вказує, що в забезпечення взятих на себе зобов'язань згідно Кредитного договору № 76-01п/2007 від 29.11.2007 року, Заставодавець передає Заставодержателю в заставу автомобіль марки MAN, модель 23.414, номер шасі [NUMBER], рік випуску 2000, колір синій, н.з. [NUMBER]. (а.с. 10,11). Рішенням Староміського районного суду м. Віниці, яке набуло законної сили, ухваленого по справі № 2-2037-09, було звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 76-01п/2007 від 29.11.2007 року на заставне майно, а саме: автомобіль марки MAN, модель 23.414, номер шасі [NUMBER], рік випуску 2000, колір синій, н.з. [NUMBER].(а.с. 20). Постанови державних виконавців Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ, Староміського ВДВС Вінницького МУЮ вказують на накладення арешту на майно [PERSON](а.с. 13-17). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. Стаття 19 Закону України «Про заставу» прописує, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Норма ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За даних обставин, враховуючи право позивача на спірне майно як заставодержателя, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved