Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 22.12.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPONRX02340064, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2640 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,1% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.12.2008 року. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносив кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в сумі 15\~899,40 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином: судова повістка надсилалась йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації. Однак, поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: За закінченням терміну зберігання», причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не надав. У такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 22.12.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ZPONRX02340064, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2640 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,1% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.12.2008 року. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідно п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у заяві. При непогашенні кредиту в строку, установлені в заяві та п. 3.2.2 умов, заборгованість у частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту у відповідності до п. 4.2 умов здійснюється нарахування відсотків за користування кредиту. Кредитні кошти відповідачем у розмірі 2640 грн. не повернуті, строк прострочення за тілом кредиту за період з 27.10.2011 року по 27.10.2016 року складає 1825 днів, сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом складає 15\~899,40 грн. (2640 грн.*0,33%*1825/100). Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідач має заборгованість за відсотками за кредитним договором у розмірі 15\~899,40 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надав, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved