Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 18.06.2006 [PERSON] 18.06.2006 отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору станом на 10.11.2013 в сумі 20 102 грн. 57 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. 10.02.2014 Новозаводським районним судом м. Чернігова було прийнято рішення по даній справі, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 20 102,57 грн. (а.с.57-58). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.07.2014, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 07 березня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.136-138). У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.161). Відповідач або його представник в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с.154-155), від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.157) та письмові заперечення проти позову (а.с.158-159), в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати наслідки спливу строку позовної давності. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (а.с.21-22), та [PERSON] 18.06.2006 укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого останній 18.06.2006 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-16). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.06.2006 (а.с.5-7), заборгованість відповідача станом на 10.11.2013 становить 20 102,57 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4 573,56 грн.; заборгованість за процентами - 14 095,55 грн.; заборгованість з несплачених процентів на прострочену заборгованість - 14 095,55 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 1133,46 грн. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, наданими позивачем, мінімальний обов'язків платіж це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником протягом строку дії картки. Відповідно до п. 3.1. Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид та строк дії вказаний в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якого банк та клієнт укладають договір про надання банківських послуг (а.с.11). Відповідно до заяви клієнта термін дії картки визначено до травня 2008 року. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк (а. с. 14). [PERSON] звернувся до суду з заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.158-159). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14 цс14, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідач здійснив у серпні 2008 року (а.с.5), строк дії картки закінчився у травні 2008 року, а з позовом до відповідача про стягнення заборгованості банк звернувся у січні 2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності та необґрунтованістю поважності причини її пропущення.

Outcome: dismissed