Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 362744,98 грн.та судового збору в розмірі 5441,17 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Договору №SAMDN40000011775086 від 23.02.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 99436,10 грн. на термін до 22.02.2014 року та зобов»язувався повернути його та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 19.07.2016 року зобов»язання по Кредитному договору відповідачем не виконані, в зв»язку з чим існує заборгованість в розмірі 973481,67 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог, заяви про застосування до спірних правовідносин строку позовної давнини суду не надавав, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 23.02.2007 року [PERSON] уклав договір №SAMDN40000011775086 та отримав кредит у розмірі 99436,10 грн. на термін до 22.02.2014 року. Зобов»язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. (а.с.5-10). Відповідно до п. 3.1 Договору, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п.6.5 Договору відповідач зобов»язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач порушив умови кредитного договору. Станом на 19.07.2016 року загальна сума заборгованості відповідача за договором №SAMDN40000011775086 від 23.02.2007 року становить 973481,67 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 58861,33 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 288895,53 грн.; заборгованість за комісією 14988,12 грн. пеня - 610736,69 грн. (а.с.4). Відповідно до вимог ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 530, ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач в позові зазначив, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 362744,98 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 58861,33 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 288895,53 грн.; заборгованість за комісією 14988,12 грн. Оскільки відповідачне виконав своїх зобовязань за договором кредиту, суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Письмових заперечень проти позовних вимог, доказів про сплату кредиту або доказів щодо неможливості його повернення відповідач суду не надав. Також відповідач не надав суду і заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давнини. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved