Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Перший заступник прокурора міста Черкаси, в інтересах Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що прокуратурою міста Черкаси проведена перевірка щодо стану дотримання Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради норм діючого законодавства у сфері оренди комунального майна та належного виконання його контрагентами умов договорів оренди, в ході якої виявлена низка договорів, за якими існує дебіторська заборгованість, яка призводить до неналежного наповнення бюджету, а затягування із захистом такого права в суді, може призвести до пропуску строків позовної давності, внаслідок чого стягнення такої заборгованості буде неможливим. Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 23.03.2012 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» та відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року № З-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині 2 статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Інтереси держави можуть збігатися повністю або частково з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств із часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють органи місцевого самоврядування, щодо майна, яке перебуває в комунальній власності та ст. 3 вищезазначеного закону відносини щодо оренди державного майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди та іншими нормативними актами. Таким чином, Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради є виконавчим органом Черкаської міської ради, на який покладено повноваження щодо здійснення управління комунальним майном, у тому числі щодо передачі його в оренду на договірних засадах, на принципі поєднання державних та місцевих інтересів. Кошти від оренди комунального майна є доходами міського бюджету м. Черкаси, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України та бере участь у міжбюджетних відносинах, а отже ненадходження коштів до міського бюджету та користування комунальним майном створює загрозу порушення балансу міжбюджетних відносин. Враховуючи вказане вище, прокуратурою м. Черкаси заявлений дійсний позов в інтересах держави в особі Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради. В обґрунтування позову вказує, що 15.01.2013 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір оренди № 1748, відповідно до п. 1 якого Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради передав, а [PERSON] отримав у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 56,63 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], терміном до 30.11.2015 року. Пунктом 5.2 Договору оренди встановлено, що Відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату, яка встановлюється з розрахунку на один місяць. Відповідно до п. 5.5 Договору орендна плата перераховується щомісячно до 20 числа місяця, за який проводиться розрахунок. Вказує, що взяті на себе зобов'язання Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради виконав у повному обсязі, передавши об'єкт оренди [PERSON], відповідно до акту приймання-передачі об'єкта нерухомості за адресою [ADDRESS] від 15.01.2013 року. Пунктом 5.1 Договору оренди встановлена орендна плата за місяць в розмірі 780 грн. 25 коп., яка в подальшому індексувалась у відповідності до встановленого індексу інфляції. Вказує, що відповідач [PERSON]. взяті на себе зобов'язання за Договором оренди від 15.01.2013 року у повній мірі, не виконав, в зв'язку з чим станом на липень 2014 року прострочив орендну плату на суму 3316 грн. 60 коп. Таким чином, Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради відповідно до п. п. 5.1, 5.2, 5.5. Договору та ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», має право вимагати від Відповідача сплатити прострочену орендну плату за користування орендним майном протягом періоду з січня 2013 року по липень 2014 року, яка відповідно до довідки про стан розрахунків за вказаний період складає 3316 грн. 60 коп. Також вказує, що відповідно до п. 9.2 Договору орендар за порушення строків внесення орендної плати сплачує пеню від суми простроченого платежу за кожен день не сплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня. Таким чином, відповідачу нарахована пеня у розмірі 58 грн. 42 коп. А тому, просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за Договором оренди № 1748 від 15.01.2014 у сумі 3374 грн. 42 коп., з яких: 3316 грн. 60 коп. - прострочена орендна плата, 58 грн. 42 коп. - пеня. В судовому засіданні прокурор - Нестеренко О.О. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, за дорученням Житнікова Т.А., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради Житнікової Т.А., відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 15.01.2013 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено Договір оренди об'єкта нерухомості № 1748, відповідно до п. 1 якого Орендодавець передав, а Орендар отримав у строкове платне користування нежитлове приміщення, що належить до міської комунальної власності на підставі рішення Черкаської міської ради від 10.04.2008 № 4-366 «Про перелік об'єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління», загальною площею 56,63 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], терміном до 30.11.2015 року. Пунктом 5.1 Договору оренди об'єкта нерухомості № 1748 від 15.01.2013 року та додатком № 3 до договору оренди встановлена орендна плата за місяць в розмірі 780 грн. 25 коп., яка в подальшому підлягає індексації у відповідності до встановленого індексу інфляції. Пунктом. 5.5 Договору оренди об'єкта нерухомості № 1748 від 15.01.2013 року передбачено, що орендна плата перераховується щомісячно до 20 числа місяця, за який проводиться розрахунок. При порушенні своїх зобов'язань за Договором сторона несе відповідальність, визначену Договором та/або чинним законодавством України (п. 9.1 Договору). Відповідно до п 9.2 Договору оренди об'єкта нерухомості № 1748 від 15.01.2013 року, за порушення строків внесення орендної плати, встановлених в п.5.5 Договору, Орендарем сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день несплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня сплачується в 10-тиденний термін від дня нарахування. Пунктом 9.3 Договору оренди об'єкта нерухомості № 1748 від 15.01.2013 року передбачено, що за порушення або невиконання умов, передбачених п. 7.1. Договору Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 50 (п'ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів заробітної плати за кожен випадок порушень. Сплата штрафу не звільняє Орендаря від усунення допущених порушень. Взяті на себе зобов'язання Орендодавець виконав у повному обсязі, передавши об'єкт оренди Орендареві, що підтверджується актом приймання-передачі об'єкта нерухомості за адресою [ADDRESS] від 15.01.2013 року (Додаток № 2 до договору оренди № 1748). В судовому засіданні встановлено, що Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради на адресу [PERSON] неодноразово направлялися листи-пропозиції від 07.10.2013 року, 07.11.2013 року, 05.07.2013 року, 14.02.2014 року, 06.06.2014 року щодо сплати виниклої заборгованості по орендній платі та пені, які були залишені відповідачем без реагування. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'зання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, пояснивши що із сумою заборгованості по орендній платі він погоджується та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в розгляді справи, не підлягають доказуванню. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки поясненням відповідача підтверджено наявність в нього заборгованості за Договором оренди об'єкта нерухомості № 1748 від 15.01.2013 року в сумі 3374 грн. 42 коп. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси будь-яких осіб. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved