Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач 11.12.2013 року вернулась до суду з зазначеним позовом, який уточнювала (а.с.2-4,27,28) та яким просила встановити факт того, що вона, [PERSON], є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області; визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Вказана квартира на праві приватної спільної часткової власності зареєстрована за нею-[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], по 1/4 частині за кожним на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС № 223467 від 14.01.2009 року, виданого згідно з розпорядженням комітету по управлінню комунальним майном № 15805-4 від 21.11.2007 року, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «НМБТІ» № 21925648 від 19.02.2009 року, реєстраційний номер - 26091910, номер запису 15805-4 в книзі № 60. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є її брат - відповідач по справі [PERSON], який в передбачений законом строк спадщину не прийняв. У встановлений законом строк вона звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак листом № 2673/02-14 від 09.11.2013 року отримала відмову у зв'язку з тим, що нею не був доведений родинний зв'язок зі спадкодавцем. У свідоцтві про її-позивача народження її-позивача прізвище вказано «[PERSON]», і'мя матері зазначено «[PERSON]». У свідоцтві про смерть ім'я матері зазначено «[PERSON]». 30.11.1974 року вона-позивач уклала шлюб з [PERSON], після чого її прізвище зі «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]». ЇЇ матір [PERSON] тричі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище матері, згідно зі свідоцтвом про народження, яке заповнено на російській мові, - «[PERSON]». Перший шлюб вона уклала 08.01.1948 року з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». Другий шлюб вона уклала 20.02.1951 року з її-позивача батьком - [PERSON], після чого їй прізвище було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Третій шлюб вона зареєструвала 19.01.1958 року з [PERSON] На час реєстрації вказаного шлюбу вона мала прізвище «[PERSON]», після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Факт того, що вона є дочкою [PERSON], на її думку, також підтверджується довідкою № 7912 від 26.11.2013 року, виданою ТОВ «Комунальник-Нікополь», згідно з якою [PERSON] є дочкою [PERSON], 1926 року народження, проживали та були зареєстровані за однією адресою. Крім того, зазначила, що факт родинних відносин з померлою може бути підтверджений показаннями свідків. Зазначила також, що їй відомо, що відповідач намагався прийняти спадщину, звертався з заявою до нотаріальної контори, але з невідомих їй причин заяву від нього не було прийнято. Тому вважає, що нотаріусом не було встановлено коло спадкоємців. У листі нотаріуса про відмову видати їй свідоцтво про право на спадщину не вказано її брата - відповідача по справі, як спадкоємця спадкового майна. Позивач та її представник у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Позивач у судовому засіданні суду пояснила, що [INFO] померла їх з відповідачем мати -[PERSON] Вона повідомила відповідачу, що після смерті матері залишилась 1/4 частина квартири [ADDRESS]. Вони з відповідачем обидва вирішили прийняти спадщину після смерті матері. Відносно відповідача нотаріус знайшла розбіжності в документах щодо його народження, тому направила відповідача до відділу РАЦС для збору документів. Їй нотаріус пояснила, що можна не поспішати, оскільки вона прийняла спадщину фактично. Відповідач, на її думку, у подальшому не захотів займатись питанням по прийняттю спадщини. Тому після спливу року вона звернулась до нотаріальної контори і в заяві до нотаріуса написала, що інших спадкоємців немає. Однак, відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, і як і вона може претендувати на спадщину. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.67). У судовому засіданні 19.03.2014 року відповідач також не заперечував проти задоволення позову. Суду пояснив, що він дійсно намагався прийняти спадщину після смерті матері. У встановлений законом строк звертався до нотаріуса разом з позивачем по питанню прийняття спадщини. Однак письмову заяву до нотаріуса він не писав. В усній бесіді нотаріус йому роз'яснив, що у його документах про народження є розбіжності, а тому йому необхідно спочатку привести документи у відповідність, а потім звертатися до нотконтори, що він і намагався зробити. Але у подальшому за станом здоров'я він не мав можливості займатися документами, а потім взагалі вирішив цим не займатися. Вказав, що він не заперечує проти позову, на спадщину не претендує. Вислухавши позивача, її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1217,1218,1220-1223,1245,1261,1268-1270,1272 ЦК України, ст. ст. 256-259 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено наступне. У свідоцтві про народження (повторно) Серія [NUMBER] виданого 06.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10), дівоче прізвище позивача зазначено «[PERSON]», ім'я - «[PERSON]», по батькові - пробіл, рік народження - [INFO], у графі мати записана - «[PERSON]», у графі батько записаний - «[PERSON]». 30.11.1974 року позивач уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 30.11.1974 року (а.с.11). Дошлюбне прізвище позивача вказано «[PERSON]», дата народження - « [INFO]». У ксерокопії паспорта позивача [PERSON] зазначено дату її народження - [INFO] року (а.с.12). У свідоцтві про народження Серія [NUMBER] від 10.01.1973 року, заповненого на російській мові зазначено, що [INFO] народилась «[PERSON]» (а.с.6). 08.01.1948 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 18.12.1973 року (а.с.7). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013100012 від 27.11.2013 року вбачається, що 20.02.1951 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був складений актовий запис про шлюб № 147, відомості про чоловіка: [PERSON]; відомості про дружину: [PERSON] (а.с.9). 19.01.1958 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (на російській мові), після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]» (на російській мові), що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 18.12.1973 року (а.с.8). Опитані в судовому засіданні 19.03.2014 року (а.с.49-52) свідки [PERSON], [PERSON], кожний окремо, підтвердили, що померла [INFO] [PERSON] дійсно є матір'ю [PERSON], [INFO]. Це їм достовірно відомо, так як вони давно знають позивача, добре знали за життя її матір - [PERSON] Пояснили, що відповідач по справі - [PERSON] є сином [PERSON] та братом позивача. Враховуючи викладене, у суду не виникає сумніву в тому, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Нікополя Дніпропетровської області, є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області. [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Як з'ясувалося в судовому засіданні, [PERSON] за життя склала заповіт від 14.11.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-2852, згідно з яким належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та з приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться: [ADDRESS] заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с.45,56,58,59). Згідно з довідкою КП «НМБТІ» № 509 від 03.04.2014 року, станом на 31.12.2012 року право власності на об'єкт нерухомого майна по [ADDRESS] було зареєстроване за: 3/5 частини - [PERSON] - на підставі договору купівлі-продажу 10.06.1981 року, р. № 1-1293; згідно заяви [PERSON] від 10.07.2012 року, р. № 820, посвідченої приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON],КП «НМБТІ» 13.07.2012 року було внесено зміни в Державний реєстр прав власності на нерухоме майно, закривши право власності на ім'я [PERSON] на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.60). 06.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 974 (а.с.61,62), згідно з умовами якого [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0614 га, кадастровий номер 1211600000:03:023:0139, надану у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на території Нікопольської міської ради. Таким чином, у зв'язку з тим, що майно, яке [PERSON] заповіла за заповітом від 14.11.2007 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-2852, було відчужено спадкодавцем до відкриття спадщини, то воно не увійшло до складу спадщини, що унеможливлює успадкування його за заповітом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/4 частина квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2009 року, виданого на підставі розпорядження Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради № 15805-4 від 21.11.2007 року (а.с.16,17,40-41,46,63-66). Позивач спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла фактично, мешкала зі спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS], зареєстрована там з 17.04.1986 року (а.с.12,19). Як вбачається з довідки № 7912 від 26.11.2013 року, виданої ТОВ «Комунальник-Нікополь» (а.с.19), [PERSON], 1926 року народження, була зареєстрована та проживала до своєї смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою - [PERSON], 1950 року народження, зятем - [PERSON], 1950 року народження, онукою - [PERSON], 1983 року народження. Після смерті [PERSON] Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 519/2013 (а.с.42-45), з матеріалів якої вбачається наступне. 05.11.2013 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява позивача по справі - [PERSON] (а.с.43) про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В заяві зазначено, що інших спадкоємців за законом немає. Листом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори № 2673/02-14 від 09.11.2013 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що нею не був доведений родинний зв'язок зі спадкодавцем. Для вирішення цього питання, їй було рекомендовано звернутись до суду (а.с.20). Спадкоємцями першої черги за законом є сторони по справі. Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідач [PERSON] на спадщину після смерті матері [PERSON] не претендує, що підтвердилося в судовому засіданні його поясненнями, та вбачається з поданої до суду заяви (а.с.67). Після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36595123 від 12.02.2014 року (а.с.44). На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю.

Outcome: approved