Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач 10.10.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на такі обставини. Вона з 10.10.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Вона не проживає разом з відповідачем з 01.09.2017 року, однак на даний час не має можливості подати позовну заяву про розірвання шлюбу, адже дитині не виповнилося одного року. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу при народжені, яка становить близько 860 грн. 00 коп. щомісячно. Інших джерел доходу не має. Її коштів недостатньо для забезпечення її та дитини всім необхідним. Коштів на її утримання та утримання малолітньої дитини відповідач не надає. Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. 15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач 23.01.2017 року надала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини та на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів. Просила справу розглянути за її відсутності (а.с.26). Відповідач у судове засідання не зявився. 22.01.2018 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.19-24), в якому [PERSON] вказав, що він, виконуючи обовязки щодо утримання своєї малолітньої дитини, щомісячно з часу припинення спільного проживання надсилав за місцем мешкання позивача грошові перекази у сумі 1000,00 грн., але всі вони повертались за закінченням строку зберігання. Стосовно заявлених позовних вимог зазначив, що визнає їх частково та не заперечує проти стягнення з його заробітної плати за місцем роботи 1/4 частини на утримання дитини до досягнення нею повноліття та 1/6 частини на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку. Вказав, що з 11.12.2017 року він офіційно працевлаштований та має постійний дохід. До відзиву надав наступні додатки: копії поштових переказів, довідки з місця роботи та копію квитанції про направлення відзиву позивачу. Також відповідачем до відзиву було додано заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.25). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84,180-182,184,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 10.10.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує державну соціальну допомогу на дитину, інших доходів не має. Тому потребує матеріальної допомоги від відповідача, який добровільно такої допомоги не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки № 2 від 09.01.2018 року, [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 11 грудня 2017 року за основним місцем роботи та займає посаду ювеліра (а.с.24). Згідно довідки №1 від 09.01.2018 року посадовий оклад відповідача становить 3200,00 грн., а заробітна плата за грудень місяць 2017 року складає 2080,00 грн. (а.с.23). При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років, що буде відповідати діючому законодавству. В той же час, слід розяснити положення ч.3 ст.80 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved