Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 26 лютого 2008 року відповідачка [PERSON] за кредитно-заставним договором №МКL6AK07715921 отримала кредит на придбання автомобіля у сумі 11 972,73 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,56 % річних на суму залишку заборгованості на строк до 25 лютого 2013 року. Оскільки відповідачка [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконувала, у такої станом на 19 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 23 223,93 долари США, що за курсом НБУ станом на 19 червня 2014 року становить 275 200, 76 грн., з яких 7 652,53 долари США - заборгованість за кредитом, 0,13 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14 445,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 21,10 доларів США - штраф (фіксована частина); 1 104,90 доларів США - штраф (процентна складова), тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак у заяві від 05 листопада 2014 року просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача 23 223,93 долари США, що за курсом НБУ станом на 19 червня 2014 року становить 275 200, 76 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка та її представник у судове засідання не з'явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов в частині стягнення кредиту та відсотків визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № МКL6AK07715921, згідно якого банк надав позичальнику строковий кредит на придбання автомобіля в сумі 11 972,73 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56 % річних на суму залишку заборгованості строком до 25 лютого 2013 року. Згідно вказаного договору, позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору (а. с.11-19). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв'язку з чим у такої станом на 19 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 23 223,93 долари США, з яких 7 652,53 долари США - заборгованість за кредитом, 0,13 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14 445,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 21,10 доларів США - штраф (фіксована частина); 1 104,90 доларів США - штраф (процентна складова) (а. с. 5-10). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 6.2.1.-6.2.4. кредитно-заставного договору № МКL6AK07715921 від 26 лютого 2008 року позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, зазначені в статті 17.1.3. Договору, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до вимог Договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, сплатити банку винагороди, визначені Договором та погасити іншу заборгованість згідно з вимогами Договору, погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені Договором. У відповідності до п. п. 14.2., 14.3. даного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки. У випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки (а. с. 11-19). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитно-заставним договором № МКL6AK07715921 від 26 лютого 2008 року, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафів є обґрунтованою. Що стосується стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (пенею). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, заборгованість [PERSON] перед банком по тілу кредиту склала 7 652,53 доларів США (90 682,48 грн.), по відсотках - 0,13 доларів США (1,54 грн.), а по пені - 14 445,28 доларів США (171 176,57 грн.), що значно (майже у два рази) перевищує загальний розмір заборгованості. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З вказаної статті вбачається, що суд може зменшити розмір неустойки за наявності хоча б однієї з двох умов, вказаних у даній нормі. Оскільки, розмір нарахованої банком пені значно перевищує розмір збитків за кредитним договором, суд вважає, що це є підставою для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України. Крім цього, як роз'яснено в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Такими істотними обставинами суд визнає те, що боржником [PERSON] значна частина зобов'язань за кредитним договором виконана, на даний час її матеріальний стан погіршився, оскільки ні вона, ні її чоловік ніде не працюють, мають на утриманні малолітню дитину (а. с. 51-57). Таким чином, наявні одночасно дві умови, вказані в ч. 3 ст. 551 ЦК України, які дають суду можливість зменшити розмір нарахованої банком пені до 7 652,66 доларів США, що повністю відповідає цивілістичному принципу справедливості та розумності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, і у разі часткового задоволення позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимоги. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 2 752,01 грн. судового збору. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (71 % від ціни позову), з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 953,93 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: partial