Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач 08.08.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін - дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 18.04.15 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сторони майже 2 р. спільно не проживають, спільного господарства не ведуть і спільного бюджету не мають. Відповідач надає спільній неповнолітній дитині утримання у мінімальному розмірі - 600 - 800 грн, що є недостатнім. Вона працювати змоги не має, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і отримує державну допомогу в розмірі 860 грн щомісячно. Сторони в даний час мають судовий спір про розірвання шлюбу. Відповідач проживає у своїх батьків, працює, але розмір його доходу їй не відомий, а зі слів відповідача - несталий. Покликаючись на ст. ст. 150, 180 - 182 СК України, ст. ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.89 р., зазначає, що відповідач інших утриманців, зобов`язань не має, його вік і стан здоров`я дозволяють працювати та утримувати дитину. Просить позов задовольнити. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 04.09.19 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав під розпис 10.09.19 р.. 18.09.19 р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, обґрунтований тим, що позов визнається частково, а саме: в частині стягнення аліментів в сумі 1 000 грн щомісячно до досягнення спільною неповнолітньою дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що спільна неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем. Іін не працює та має несталий і невеликий доход, намагається підтримувати дитину у можливих для нього розмірах засобом грошових переказів. Він постійно купує одяг та іграшки для дитини. Покликаючись на ст. ст. 182, 180 СК України, зазначає, що при стягненні з нього суми 2 000 грн в якості аліментів тягар утримання дитини буде перекладено лише на нього, тоді як позивач отримує держдопомогу по догляду за дитиною. Вважає за правильне стягнути з нього аліменти в розмірі 1 000 грн, що забезпечуватиме утримання дитини та відповідатиме його матеріальному становищу. Копію відзиву на позовну заяву позивач отримала під розпис 19.09.19 р.. 27.09.19 р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, суть якої полягає у тому, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини дійсності не відповідають, так як відповідач передбачливо зареєструвався у Центрі зайнятості як безробітний задля того, щоб це вплинуло на розмір аліментів, при цьому приховуючи свій доход та його джерело. Зазначає, що статус безробітного є тимчасовим та короткостроковим, а аліменти стягуються до досягнення спільною малолітньою дитиною сторін - повноліття. Покликаючись на ст. ст. 180, 182 СК України, зазначає, що розмір офіційного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлено законодавчо, вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною повноліття, отримуючи недостатню для утримання дитини суму коштів від держави; іншого доходу не має. Суд, зваживши на доводи сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.04.15 р., слідує, що сторони одружились 18.04.15 р.. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини сторін, вищезазначена дитина на даний час є неповнолітньою, є [INFO] ., народжена за час шлюбу сторін. Як слідує з даних копії довідки № 283 від 04.02.19 р., виданої РЖКП - 2 (м. Ковель Волинської області), спільна неповнолітня дитина сторін проживає спільно з позивачем. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Однак позивачем не надано суду доказв, що дали б підстави застосувати стягнення мінімального рекомендованого розміру аліментів. Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну, дитина проживає з нею. Сторони добровільно не досягли домовленості щодо способу утримання своєї спільної неповнолітньої дитини. Даних про те, що відповідач працює та має несталий доход, позивачем суду не надано. З огляду на те, що відповідач в даний час зареєстрований у Центрі зайнятості як безробітний, але є працездатного віку, заявив суду про часткове визнання позовних вимог позивача, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі меншому, ніж той, про який просить позивач. Слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо, з врахуванням наведених вище даних про стан здоров`я, матеріальний стан сторін, що надані сторонами у розпорядження суду. Тому позов слід задовольнити частково. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що судовий збір у повному обсязі слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial