Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 03.07.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти з встановленням ліміту в розмірі 6 800 грн. шляхом відкриття кредитної лінії до карткового рахунку. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язана щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та повернути всю суму позики в межах дії строку банківської картки. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Відповідачу було направлено лист - вимогу про дострокове виконання обов'язків за кредитним договором, проте остання так і не погасила заборгованість по ньому. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума станом на 28.02.2015 р. становить 12 952, 98 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши в останнє судове засідання заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON], було укладено договір, відповідно до якого позивач фактично надав відповідачу кредит в розмірі, що не перевищує ліміт в 6 800 грн. у тимчасове користування під 30 % річних з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості в межах строку дії банківської карти, щодо якої була відкрита така кредитна лінія. Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених в його 6 статті. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання достроково та в повному обсязі. Таким чином, внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 28 лютого 2015 р. складає з урахуванням суми основного боргу в розмірі 6 131,43 грн., відсотків за користування коштами в розмірі 4 883,86 грн., пенею в розмірі 844,69 грн. та штрафом в розмірі 500 грн., та штрафом у розмірі 593 грн. загалом становить 12 952 грн. 98 коп. Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved