Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32910,96 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24.04.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязанть, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідачем зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, неналежно сплачувала внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість в сумі 56209,95 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 9833,83 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 37104,18 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 9271,94 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 27109,50 грн., яка була стягнута рішенням Цюрупинського районного суду від 05.11.2012р. , яке відповідачем не виконується. Тому з відповідача на користь позивача треба стягнути різницю, яка становить 30867,57 грн., з якої - заборгованість по процентам в сумі 28477,53, заборгованість за пенею в сумі 2390,04 грн., а також штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 1543,39 грн. процентна складова. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути в відсутність представника позивача. Відповідач у судове засідання не зявилася, за отриманням судової повістки до поштового відділення не зявилася, що суд приймає як відмову від отримання судової повістки і вважає її повідомленою належним чином відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, що підтверджено поштовим повідомленням. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 24.04.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом на суму 500,00 гривень зі сплатою 22,80% річних в обмін на зобовянання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту. Шляхом підписання кредитного договору відповідач надала свою згоду на зміну позивачем в будь-який момент кредитного ліміту (зменшення або збільшення) (п.3.2, п.3.3 Договору) (а.с.19). Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.27-31). Взяті на себе зобов?язання відповідач порушила і станом на 31.01.2016 року має заборгованість в сумі 56209,95 гривень. 27109,50 грн. заборгованості за цим договором з відповідача стягнуто рішенням Цюрупинського районного суду від 05.11.2012р. (а.с. 19). Рішення суду не виконано відповідачем, заборгованість за договором не погашена, у зв*язку з чим створено заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 28477,53, заборгованість за пенею 2390,04 грн., а також штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 1543,39 грн. процентна складова, а всього в сумі 30867,57 грн. відповідно до наданого розрахунку. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено Умовами та правилами надання банківських послуг, наданим позивачем, копією судового рішення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушила зобовязання за кредитним договором, який не повертає. Однак при нарахуванні неустойки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 500,00 грн фіксована частина та 1543,39 грн. процентна складова за одне й те ж порушення, тобто здійснено подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тому, суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі фіксованої частини в сумі 500,00 грн. з підстав того, що договір і розрахунок штрафних санкцій в цій частині суперечить положенню ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Окрім того, нарахування штрафних санкцій в твердій сумі не передбачено. Тому суд вважає, що відповідач має нести відповідальність за порушення зобовязання, сплативши в цій частині штраф 1543,39 гривень(процентна складова). Виходячи з встановленого, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 28477,53 гривень, заборгованість за пенею в сумі 2390,04 грн., та штраф в сумі 1543,39 грн. (процентна складова), а всього суму заборгованості, яка становить 32410,96 гривень. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, документами на підтвердження договірних відносин по отриманню кредиту (копією заяви позичальника, умовами надання споживчого кредиту, розрахунком заборгованості, судовим рішенням). Таким чином, з відповідача, належить стягнути суму заборгованості в розмірі 32410,96 гривень у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором та понесеними витратами позивача у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial