Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12461,31 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 12.03.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ліміт. Підписання данного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.2.1.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Зобовязання за вказаним договором належним чином позичальник не виконувала і неналежно сплачувала внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 12461,31 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3057,60 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 6400,64 грн., заборгованість за пенею 1933,48 грн.; штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 569,59 грн. процентна складова. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, справу розглянути за відсутності представника позивача, позов підтримують. Вiдповiдач в судове засідання не зявилася, судова повістка повернулась з відміткою поштаря «за відмовою адресата від одержання», тому суд вважає її належно повідомленою відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 12.03.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит в сумі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,0 % річних на суму залишку заборгованості. . Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг позичальник дала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, у зв*язку з чим банком кредитний ліміт позичальнику було збільшено. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг). Взяті на себе зобов?язання відповідач порушила і станом на 31.12.2015 року має заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 12461,31 гривень і складається із заборгованості за кредитом в сумі 3057,60 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 6400,64 грн., заборгованість за пенею 1933,48 грн.; штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 569,59 грн. процентна складова. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено анкетою - заявою та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.19, 22-31) та розрахунком сум заборгованості (а.с. 16-18), наданих позивачем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, який не повертає. Однак при нарахуванні неустойки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 500,00 грн фіксована частина та 569,59 грн. процентна складова за одне й те ж порушення, тобто здійснено подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тому, суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі фіксованої частини в сумі 500,00 грн. з підстав того, що договір і розрахунок штрафних санкцій в цій частині суперечить положенню ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Тому суд вважає, що відповідач має нести відповідальність за порушення зобовязання, сплативши штраф в сумі 569,59 гривень(процентна складова). Виходячи з встановленого, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 3057,60 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 6400,64 грн., заборгованість за пенею 1933,48 грн.; штрафу в сумі 569,59 грн. процентна складова. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, документами на підтвердження договірних відносин по отриманню кредиту (копією заяви позичальника (а.с.19), Умовами надання споживчого кредиту (а.с.22-31), розрахунком заборгованості (а.с.16-18). Таким чином, з відповідача належить стягнути суму заборгованості в сумі 11961,31 гривень у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором та понесені витрати позивачаем у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial