Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06.09.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30.11.2015 року [PERSON] заборгував позивачу 12085,47 грн., з яких: 4890 грн. - заборгованість за кредитом; 5513,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 630,28 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 551,69 грн. - штраф (процентна складова). В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищевказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, в клопотанні також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання (24.02.2016 року, 23.03.2016 року, 22.04.2016 року, 23.05.2016 року та 16.06.2016 року) не з'явився без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, що не мають статусу підприємців, які беруть участь у справі, судова повістка направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України у Вінницькій області, наданої на запит суду, відповідач [PERSON], [INFO], з 06.05.2008 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На зазначену адресу судом було направлено відповідачу пакет документів по справі та судові повістки про виклик до суду, які відповідно до поштових повідомлень, повернуті з відмітками «вручено особисто». З огляду на зазначене вище, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 06.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надавав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. Укладення вищезазначеного договору підтверджується заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 06.09.2013 року, Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 4, 5-6, 7-30), що відповідає ст. 634 ЦК України. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобов'язання по наданню в кредит відповідачу відповідних коштів виконав шляхом відкриття карткового рахунку, на який надав відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконувалося, в зв'язку з чим, відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.11.2015 року [PERSON] допустив заборгованість перед позивачем, яка становить 12085,47 грн., з яких: 4890 грн. - заборгованість за кредитом; 5513,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 630,28 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 551,69 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № PROM9B41KZ від 29.01.2016 року сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн. (а.с. 36), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved