Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач 02.03.2018р. звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що за рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2012 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн.щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Шлюб з відповідачем вони розірвали у 2011 році, і з того часу дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні, яка потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат, а визначений за рішенням суду розмір аліментів є значно меншим, ніж мінімальний розмір, встановлений на даний час. З 2016р. вона перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, у них народилася друга дитина, а тому вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має власних доходів. Їй відомо, що відповідач являється працездатним, має постійне місце праці, не має на утриманні непрацездатних осіб та не сплачує аліментів іншій особі. Тому просить змінити визначений за рішенням суду розмір аліментів, збільшивши його до одної чверті заробітку (доходу) відповідача в місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивач [PERSON]Т.в судовому засіданні повністю підтримала позов з вище зазначених підстав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю, що підтверджується поданою ним відповідного змісту заявою. Повно та всебічно з»ясуваши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2012р., з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.17). Довідкою про склад сім»ї від 17.02.2018р. та Актом обстеження житлово-побутових умов стверджується, що дитина [PERSON]-М.В. проживає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою с.Зимна Вода, вул.В.Великого,51( а.с.11-12). Також встановлено, що 10.05.2016р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв»язку з чим змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. ( а.с.10). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно ч. 2 цієї статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд враховує, що відповідач являється працездатним та визнав позов, і дане визнання позову прийнято судом, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням встановленого суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а також враховує, що на даний час на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якого не було на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом на час розгляду справи, стан здоровя та недостатньо забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоровя відповідача, відсутність у нього на утриманні інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, визначенийст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», який з 1 січня 2018р. становить 1860 грн. на одну дитину. Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. ст. 181, 192 СК України суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та змінити розмір стягуваних аліментів, збільшивши його до розміру одної чверті заробітку (доходу) відповідача [PERSON]щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved