Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач 11.11.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Вона 06.09.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на її утриманні, але її дохід є недостатнім для забезпечення нормального рівня життя дітей. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою про відкриття провадження від 05.12.2019 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. До суду повернувся конверт з копією ухвали про відкриття провадження від 05.12.2019 року, як не вручений у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 17). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Відповідач не скористався своїм на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 141, 180-183, 191 СК України підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-184,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, сторони 06.09.2006 року вступили в зареєстрований шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по містц Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 713 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Як вбачається з довідки від 31.10.2019 року , посвідченої головою квартального комітету № 29, діти проживають за однією адресою з позивачкою (а.с. 6). А, отже, судом встановлено, що діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги відповідача, а, тому, позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] , суд враховує вимоги ст. 182 СК України згідно якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, ту обставину, що відповідно до положень СК України обов`язок утримувати дитину покладений на обох батьків, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття . Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved