Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Підприємство SVS Logistics\~LTD (далі - Позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення збитків в сумі 4186077грн. 77коп. Позивач мотивував свої вимоги тим, що під час розгляду в Приморському районному суді міста Одеси цивільної справи № 522/3137/16-ц за позовом [PERSON] до Позивача, ТОВ «Сітрон Шиппінг», [PERSON], Logitrans Corp., Samur 3 Shipping Company S.A. про стягнення заборгованості, рішенням від 7 червня 2016 року були частково задоволені вимоги [PERSON], стягнуто солідарно з Позивача, ТОВ «Сітрон Шиппінг», [PERSON], Logitrans Corp., Samur 3 Shipping Company S.A. 101800 доларів США та судові витрати в сумі 7165грн. 61коп. в рівних частинах. 24 жовтня 2016 року Приморським районним судом міста Одеси було видано виконавчий лист № 522/3137/16-ц на підставі якого відкрито виконавче провадження № 52741634 та 25 жовтня 2016 року за заявою [PERSON] Білгород-Дністровським міскрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - ДВС) було накладено арешт на судно «Pallada», яке належить Позивачу. Позивач подав апеляційну скаргу на рішення від 7 червня 2016 року, тому постановою про повернення виконавчого документу до суду від 4 листопада 2016 року було знято арешт з вказаного судна. Таким чином судно «Pallada» перебувало під арештом з 25 жовтня по 5 листопада 2016 року. Через знаходження судна під арештом Позивач поніс збитки реальні збитки (портові витрати, амортизаційні втрати судна, заробітна плата екіпажу, харчування екіпажу, паливо, дизельно масло) на суму 42625,4 доларів США, упущена вигода в сумі 38300 доларів США за фрахтовим договором від 18 жовтня 2016 року, який через арешт судна був розірваний 27 жовтня 2016 року та в сумі 67500 доларів США за договором морського перевезення, фрахтового контракту від 22 жовтня 2016 року, який через арешт судна був розірваний 3 листопада 2016 року. Тому Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму збитків 148425,4 доларів США, що за курсом Національного банку України Позивач оцінив в 4186077грн. 77коп. (т.1 а.с.6-7,125,148). В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, дали пояснення, вважають, що ніяких збитків [PERSON] Позивачу не завдала, що всі дії виконував ДВС на підставі рішення суду, а тому будь-які збитки мають відшкодовувати ті особи, що видали виконавчий лист та його виконували. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 7 червня 2016 року по цивільній справі № 522/3137/16-ц за позовом [PERSON] до Позивача, ТОВ «Сітрон Шиппінг», [PERSON], Logitrans Corp., Samur 3 Shipping Company S.A. про стягнення заборгованості, рішенням від 7 червня 2016 року були частково задоволені вимоги [PERSON], стягнуто солідарно з Позивача, ТОВ «Сітрон Шиппінг», [PERSON], Logitrans Corp., Samur 3 Shipping Company S.A. 101800 доларів США та судові витрати в сумі 7165грн. 61коп. в рівних частинах (т.1 а.с.8-9). 24 жовтня 2016 року Приморським районним судом міста Одеси було видано виконавчий лист № 522/3137/16-ц (т.1 а.с.155) на підставі якого відкрито виконавче провадження № 52741634 (т.1 а.с.167) та 25 жовтня 2016 року за заявою [PERSON] (т.1 а.с.154,168) ДВС було накладено арешт на судно «Pallada», яке належить Позивачу (т.1 а.с.169 зворотня сторона, 174-178). Позивач подав апеляційну скаргу на рішення від 7 червня 2016 року (т.1 а.с.180), тому постановою про повернення виконавчого документу до суду від 4 листопада 2016 року було знято арешт з вказаного судна (т.1 а.с.185 зворотня сторона). Таким чином судно «Pallada», яке належить Позивачу, перебувало під арештом з 25 жовтня по 4 листопада 2016 року включно, тобто до 5 листопада 2016 року. Відповідно до\~вимог ч.ч.2,3,6\~ст.13\~ЦК України\~при здійсненні\~своїх прав\~особа зобов'язана\~утримуватися від\~дій,\~які могли\~б порушити\~права інших\~осіб,\~завдати шкоди\~довкіллю або\~культурній спадщині. Не\~допускаються дії\~особи,\~що вчиняються\~з наміром\~завдати шкоди\~іншій особі,\~а також\~зловживання правом\~в інших\~формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.22 ЦК України \~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповівдно до ч.1 ст.46 КТМ України особа, на вимогу якої судно арештовано, несе відповідальність за будь-які збитки, завдані власнику судна або фрахтувальнику його за бербоут-чартером у результаті необгрунтованого арешту судна або надання надмірного забезпечення морської вимоги. Відповідно до вимог ст.155 ЦПК України (в редакції чинної на жовтень 2016 року) у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову. Аналогічні вимоги закріплені в ст.159 ЦПК України в редакції, дійсній на час розгляду справи. Тому, аналізуючи наведені обставини справи та зазначені норми закону, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] має відшкодувати Позивачу збиткі, завдані забезпеченням позову. Розмір реальних збитків - портові витрати, амортизаційні втрати судна, заробітна плата екіпажу, харчування екіпажу, паливо, дизельно масло понесені Позивачем за час арешту, а також суми упущеної вигоди Позивача через арешт судна доведені наданими суду доказами розрахункамми, контрактами та іншими документами (т.1 а.с.18-49) і складають: реальні збитки 42625,4 доларів США; упущена вигода 38300 доларів США за фрахтовим договором від 18 жовтня 2016 року, який через арешт судна був розірваний 27 жовтня 2016 року та в сумі 67500 доларів США за договором морського перевезення, фрахтового контракту від 22 жовтня 2016 року, який через арешт судна був розірваний 3 листопада 2016 року. Загальна сума збитків складає 148425,4 доларів США (67500+38300+42625,4) і підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача [PERSON] Відповідно до п.14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ. Відповідно до курсу НБУ та розрахунку Позивача сума збитків становить 4186077грн. 77коп. (148425,4 х 2820,3244/100), тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме у вказаних розмірах. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти розрахунку суми збитків Позовача, наданий Позивачем розрахунок відповідач не спростувала. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.141 ЦПК України і відносить до ніх суму судового збору - 60045грн. 50коп. та витрати на переклад 2300грн., які підлягають стягненню з відповідача на загальну суму 62345грн. 50коп.

Outcome: approved