Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач 10.12.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 21.04.2001року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між ними, діти проживають разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач не надає жодних коштів на їх утримання. Зазначає, що відповідач є працездатний, приватний підприємць, користується автомобілем, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні у відповідача немає, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. З огляду на наведене, просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісяця до їх повноліття. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, покликаючись на те, що сім`я на даний час знаходиться виключно на його утриманні, а позивачем не наведено доказів, які б підтверджували невиконання ним обов`язків щодо утримання дітей. Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому стверджує, що покликання відповідача на те, що сім`я знаходиться повністю на його утриманні не відповідають дійсності, тому просить суд позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 21.04.2001року перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказані обставини сторонами визнаються та підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб між сторонами серії [NUMBER] від 09.11.2018року; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 05.10.2011року; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 02.09.2010року; довідкою про склад сім`ї, виданою МКП «Житловик» №1504 від 13.10.2018року №1504. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищенаведені норми, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей, то є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2027гривень. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дітей, зокрема те, що відповідач є приватним підприємцем, працездатним, тобто такий може отримувати дохід не менше встановленої законом мінімальної заробітної плати, інших осіб на утриманні не має, також беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що відповідач погодився на зменшений позивачем розмір аліментів, виходячи із меж позовних вимог, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що на даний час становить 2027гривень, тобто по 1013,50 гривень (2027х50%=1013,50) на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved