Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

ПАТ «Просто-страхування» звернулося до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5569,38 грн., а також судові витрати в розмірі 2102,00 грн., та судові витрати пов`язані зі сплатою професійної допомоги в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 30.11.2018 року між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S № 1803702 , майнових інтересів власника автомобіля «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] . 04.11.2019 року в м. Харкові , по вул. Моісеївській відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП). Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Opel» , р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та застрахований автомобіль «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 року ДТП сталася в результаті порушення ПДР [PERSON] . В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] , та відповідно до звіту № 141127 від 12.11.2019 року вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля склала - 5569,38 грн., та відповідно до платіжного доручення № 20756 від 26.11.2019 року ПрАТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] в розмірі 5569,38 грн. Враховуючи вищевикладене,\~позивач ПрАТ «Просто-страхування» було\~вимушено звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 30.11.2020 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засіданні представник позивача ПрАТ «Просто-страхування» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, та просив справу розглядати за його відсутності. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2019 року в м. Харкові , по вул. Моісеївській відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП). Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Opel» , р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та застрахований автомобіль «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S № 1803702 від 30.11.2018 року між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] , предметом вказаного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] . Згідно до п. 1.11 договору франшиза (безумовна) від страхової суми, зазначеної в п. 1.8 договору не застосовується. Згідно до звіту про оцінку автомобіля «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] № 141127 від 12.11.2019 року вартість відновлювальних робіт становить 5569,38 грн. Постановою Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/22857/19 від 05.12.2019 року, відповідача [PERSON] , [INFO] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., яка відповідно до відмітки суду набрала законної сили 16.12.2019 року (а.с. 16-17). Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Згідно до платіжного доручення № 20756 від 26.11.2019 року АТ «Просто-страхування» сплатило [PERSON] страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] в розмірі 5569,38 грн. (а.с. 26). З претензії ПрАТ «Просто-страхування» від 12.12.2019 року вбачається, що на адресу [PERSON] направлялася вимога про сплату страхового відшкодування в розмірі 5569,38 грн. (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст.\~25\~Закону України\~«Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій ст. 990 ЦК України. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень до страховика, в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст.\~980\~ЦК України та ст.\~4\~Закону України\~«Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільним кодексом\~України та Закон України\~«Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Отже, регрес це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993\~ЦК і статті 27\~Закону України\~«Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Daewoo LANOS» , д.р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] був застрахований за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S № 1803702 від 30.11.2018 року, та відповідно до вказаного договору, та платіжного доручення № 20756 від 26.11.2019 року позивачем було сплачено страхове відшкодування на загальну суму 5569,38 грн. Враховуючи вищенаведене, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати шкоду завдану в результаті ДТП в межах понесених позивачем фактичних витрат в розмірі 5569,38 грн. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої в результаті ДТП в розмірі 5569,38 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню. В частині вимог про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.\~59\~Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За приписами ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин позивачем суду надано належні та допустимі докази, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу, а саме детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020 року, платіжне доручення № 9142 від 02.06.2020 від ПрАТ «Просто-страхування» на користь АБ «Синюк та партнери» на загальну суму 93000,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved