Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Альфа», [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Адоніс-Альфа» було укладено договір №ОМ-52-11 про надання овердрафтового кредиту. Відповідно до п. А.2 укладеного договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 58750 грн. з відсотковою ставкою відповідно до пунктів А.7, А.8 договору та строком виконання зобовязань (терміном повернення кредиту) відповідно до п. А.3 договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором виконало в повному. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 29.01.2016 року має заборгованість 32697, 18 грн., яка складається з наступного: - 16225,76 грн. заборгованість за кредитом; - 4448,22 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 9513,81 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 1000 грн. штраф, фіксована частина; - 1509,39 грн.- штраф, відсоток від суми заборгованості. Крім того, зобовязання за вказаним договором забезпечено договорами поруки №ОМ-52-11/1 та №ОМ-52-11/2 від 05.05.2011 року, укладеними з поручителями [PERSON] та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно з п.1.1 договорів поруки, предметом є надання поруки [PERSON] та [PERSON] перед банком, за виконання ТОВ «Адоніс-Альфа» всіх своїх обовязків за договором №ОМ-52-11 від 05.01.2011 року. Претензія, що була направлена на адресу відповідачів була залишена без задоволення. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Адоніс-Альфа» було укладено договір №ОМ-52-11 про надання овердрафтового кредиту. Відповідно до п. А.2 укладеного договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 58750 грн. з відсотковою ставкою відповідно до пунктів А.7, А.8 договору та строком виконання зобовязань (терміном повернення кредиту) відповідно до п. А.3 договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором виконало в повному. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 29.01.2016 року має заборгованість 32697, 18 грн., яка складається з наступного: - 16225,76 грн. заборгованість за кредитом; - 4448,22 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 9513,81 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 1000 грн. штраф (фіксована частина); - 1509,39 грн.- штраф (у відсотках від суми заборгованості). Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Зобовязання за вказаним договором забезпечено договорами поруки №ОМ-52-11/1 та №ОМ-52-11/2 від 05.05.2011 року, укладеними з поручителями [PERSON] та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно з п.1.1 договорів поруки предметом є надання поруки [PERSON] та [PERSON] перед банком за виконання ТОВ «Адоніс-Альфа» всіх своїх обовязків за договором №ОМ-52-11 від 05.01.2011 року. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦПК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вставлено, що позичальник ТОВ «Адоніс-Альфа» здійснив останні платежі з погашення кредиту 28.10.2014 р., з погашення процентів 28.01.2013 р, а з позовом до суду банк звернувся 03.02.2016 р. Відтак позовні вимоги до поручителів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.\~Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобовязання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи пеню висувати вимогу про стягнення штрафів банк не має права. \~ \~ \~ \~Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.\~\~\~\~ Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідачем ТОВ «Адоніс-Альфа» було отримано в ЗАТ КБ «ПриватБанк» кошти на підставі кредитного договору. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконало, що підтверджується наданими позивачем доказами. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial