Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач 01.11.2016 року звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 24.04.2017 року, просив : стягнути з ПрАТ «СК «Галицька» на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 26 467,46 грн., збитки в сумі 4 817,25 грн., пеню в сумі 6 634.26 грн., втрати від інфляції в сумі 3 106,68 грн., три проценти річних у сумі 689,60 грн., судові витрати по сплаті судового збору, в сумі - 625,02 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 1000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 14, 98 грн.. В обґрунтування позовних вимог відзначила, що «27» жовтня 2015 року, о 06 год. 30 хв., громадянин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Грушевського, рухався в напрямку автовокзалу по лівій смузі руху і при перестроюванні в праву смугу руху, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в тому ж напрямку, по правій смузі руху, чим порушив вимоги п.п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху, внаслідок чого навпроти будинку № 47 сталося зіткнення автомобілів, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Прибулий на місце ДТП інспектор патрульної служби прийняв пояснення учасників ДТП, чклав схему місця ДТП і в зв'язку з суперечливими свідченнями учасників ДТП, склав рапорт для направлення матеріалів до відділу адмінпрактики для встановленої особи, винної у скоєнні ДТП. «18» листопада 2015 року, старший інспектор відділу адміністративної практики Управління патрульної служби в м. Одесі, вислухавши пояснення учасників ДТП, вивчивши Схему місця ДТП, неодноразово переглянувши відеозапис реєстратора, наданого водієм [PERSON], прийшов до висновку, що винною особою в скоєнні даного ДТП є водій автомобіля ВАЗ - 11173, громадянин [PERSON] і склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 247924. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2016 року провадження стосовно гр.. [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 08.04.2016 року постанову суду 1-ї інстанції від 15.01.2016 року було скасовано та провадження відносно [PERSON] було закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Позивач посилалась на те, що даною постановою апеляційний суд Одеської області встановив, що [PERSON] порушив вимоги п.10.3, п.п. «Б» п.9.2 ПДР України, відповідно в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, та визнав його винним у скоєнні події ДТП. Вина водія [PERSON] у даному ДТП також підтверджується відповідними висновками експертного дослідження зіткнення автомобілів, виконаного 03.06.2016 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз. У результаті даного ДТП, автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні пошкодження. Майнова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в страхові компанії ПрАТ «СК «Галицька» згідно полісу серії АЕ №2645580. 28.10.2015 року [PERSON] письмово повідомив страхову компанію про страховий випадок у звязку з настанням ДТП. Пізніше, 19.04.2016 року позивачка подала до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування і надання розрахунку суми страхового відшкодування. Однак, відповідач відповіді на подану заяву не надав, розмір завданого матеріального збитку, оціненого страховою компанією, та суму страхового відшкодування [PERSON] не повідомив, протягом передбаченого законом строку суму страхового відшкодування не сплатив. Для визначення розміру матеріального збитку, понесеного у результаті цього ДТП, [PERSON] звернулась до ТОВ «ХАВК Холдинг». Згідно висновку оцінки матеріального збитку від 23.09.2016 року, з технічної точки зору, який нанесений власнику автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER], складає 27 467,46 грн.. Оскільки страховий поліс був придбаний гр.. [PERSON] на умовах франшизи в сумі 1000 грн., то дану суму коштів позивачка просить стягнути саме зі страхувальника [PERSON]. Суму страхового відшкодування у розмірі 26\~467, 46 грн. (27 467,46 грн.. франшиза 1000 грн.) просить стягнути зі страхової компанії. Також, у звязку з простроченням виплати страхового відшкодування, просить стягнути зі страхової компанії пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 19.07.2016 року по 31.05.2017 року (за 317 днів) у сумі 6\~634, 26 грн.. З посиланням на положення ст.. 625 ЦК України, позивачка також просить стягнути зі страхової компанії на її користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період вересень 2016 року по березень 2017 року у сумі 3\~106, 68 грн. та три відсотки річних від простроченої суми за період з 19.07.2016 року по 31.05.2017 року у сумі 689, 60 грн. Також, оскільки страхова компанія не повідомила позивачку про здійснену ними оцінку вартості збитків, остання змушена була звертатись до незалежного оцінщика ТОВ «Хавк Холдинг» для проведення оцінки вартості матеріальної шкоди. Витрати по оплаті проведеної оцінки матеріального збитку у розмірі 2655,63 грн. та сплати комісії за послуги банку - 26,56 грн. згідно банківських квитанцій від 30.09.2016 року та разом становлять 2\~682, 19 грн. Витрати по оплаті проведеного експертного дослідження зіткнення автомобілів і сплати комісії за послуги банку згідно квитанції від 11.05.2016 року становить 2\~135, 06 грн. Дані збитки позивачка також просила стягнути на її користь зі страхової компанії. В судове засідання 07.06.2017 року представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 23.08.2016 року) не зявився, однак надав суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність. В минулих судових засіданнях повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Інші сторони у судове засідання не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили, жодних клопотань з приводу неявки суду не заявляли. У милому судовому засіданні (23.03.2017 року) [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. До суду також надійшли письмові заперечення ПрАТ «СК «Галицька» від 20.02.2017 року (а.с.87-90), згідно яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] за їх необґрунтованості. У письмових запереченнях посилались на те, що у порушення встановленого п.37.1.4. ст.. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку, [PERSON] подала до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування лише у квітні 2016 року. Зазначили, що по заяві ПрАТ СК «Галицька» 18.11.2015 року оцінювачем [PERSON] проведено огляд пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу ВАЗ-21093, д.н. [NUMBER], у присутності та за участю водія [PERSON], про що складено відповідний протокол огляду. Згідно результатів звіту №362-12-15 з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу від 02.12.2015 р., вартість матеріального збитку на момент ДТП з урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, які підлягають заміні, становить 22\~201, 12 грн.. Посилались на те, що відповідно до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» правдивою оцінкою при визначенні матеріального збитку є дата настання страхового випадку (тобто 27.10.2015 року). Заперечували проти оцінки розміру шкоди, здійсненого ТОВ «Хавк Холдинг» 23.09.2016 року на замовлення позивачки, вважають, що він відрізняється через різне застосування офіційного курсу валют НБУ та зростання цін на імпортні запасні частини за проміжок часу. Також, у запереченнях посилались на те, що постановою апеляційного суду Одеської області від 08.04.2016 року встановлено обоюдність вини обох учасників ДТП та не встановлена частка вини страхувальника [PERSON]. Оскільки, у даному випадку не встановлена частка вини кожної особи, то згідно вимог ст.1188 ЦК України розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Вимоги [PERSON] щодо відшкодування страховою компанією збитків, пов'язаних з витратами на оплату проведеної оцінки матеріального збитку, сплати комісії за послуги банку разом у сумі 2\~682,19 грн. та збитки, повязані з проведення експертного дослідження щодо зіткнення у сумі 2\~135, 06 грн. є безпідставними, оскільки потерпіла особа самостійно, без повідомлення страхової компанії, з власної ініціативи звернулась до ТОВ «Хавк Холдинг» для проведення оцінки. Страхова компанія у визначенні розміру збитків участі не приймала. Заперечували проти вимог щодо стягнення пені, втрат від інфляції та 3% річних, оскільки на даний час не встановлена частка вини кожної особи, то вважають, що немає підстав для застосування судом штрафних санкцій. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх\~осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 27.10.2015 року, о 06.30 год., керуючи автомобілем [NUMBER], навпроти будинку №47 по вул.. Грушевського у м. Одесі, в порушення п.10.3 ПДР України, при перестроюванні з лівої смуги руху в праву не надав перевагу автомобілю [NUMBER], з причепом, під керуванням [PERSON], який рухався позаду нього по правій смузі, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів та транспорті засоби отримали механічні пошкодження. За цим фактом відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2№247924 від 18.11.2015 року (а.с.11-12). Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2016 року (справа №523/19248/15-п) провадження по справі відносно [PERSON], про притягнення його до адміністративної відповідальності, було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.14-16). Постановою Апеляційного суду Одеської області від 08.04.2016 року (а.с.17-19) постанову суду 1-ї інстанції від 15.01.2016 року було скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Отже судом встановлений факт вини як водія [PERSON], так і водія [PERSON]. в зазначеному ДТП, що вбачається з мотивувальної частини рішення Апеляційного суду Одеської області від 08.04.2016 року: «водій [PERSON] виконував маневр перестроювання без дотримання вищевказаних вимог\~ПДР\~України, оскільки він не увімкнув світлові сигнали повороту, не переконався у безпечності маневру перестроювання та не дав дорогу транспортному засобу під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку по смузі, на яку він мав намір перестроїтись, що знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв'язку із зіткненням транспортних засобів», «Водій [PERSON], в порушення вищевказаних вимог\~ПДР\~України, не врахував дорожню обстановку і особливості вантажу, перевезення якого він здійснював (рухався на автомобілі з причепом), не обрав безпечну швидкість руху, і при виникненні перешкоди не здійснив заходи до аварійного гальмування чи об'їзду перешкоди, що також знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв'язку із ДТП. Судом також встановлено, що з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «ВАЗ-21093», д.н. [NUMBER], позивачка звернулась до ТОВ «Хавк Холдинг» (сертифікат субєкта оціночної діяльності №17354/14, виданий Фондом державного майна України 26.12.2014 року) та на її замовлення оцінщиком [PERSON] (кваліфікація оцінщика по спеціальності 1.3. «Оцінка дорожніх транспортних засобів», свідоцтво ФДМ України МФ№3786 від 17.09.2005 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінщика МФ№654-ПК від 23.01.2015 року) 23.09.2016 року було складено звіт №30819160 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу (а.с.33-57). Згідно даного висновку, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], на момент експертного дослідження склала 27\~467, 46 гривень. У звязку з невизнанням позову СК «Галицька» в обґрунтування наявності вини відповідача [PERSON] у вчиненні 27.10.2015 року ДТП та завдані шкоду [PERSON] як власнику транспортного засобу марки «ВАЗ-21093», д.н. [NUMBER], позивачка надає заключення експертів ОНДІСЕ МЮУ №1971 від 03.06.2016 року (а.с.22-31), згідно висновків якого з технічної точки зору дії водія автомобіля [NUMBER], не відповідали п.10.1, п.10.3 ПДР України та знаходяться у причинному звязку з відповідним ДТП. Дії водія автомобіля ВАЗ-21093 [PERSON] в частин вибору швидкості руху регламентувались вимогами п.12.4 ПДР а в частині запобіганню ДТП формально регламентувались вимогами п.12.3. ПДР. В умовах подій водій не мав технічної можливості запобігти ДТП як при фактичної швидкості руху(65 км), так і при умові якщо б швидкість його руху не перевищувала дозволеного п.12.4. ПДР обмеження (60 км /г), оскільки з моменту виникнення небезпеки створеної в результаті маневру автомобіля ВАЗ-11173 ([PERSON]) до моменту зіткнення, водій автомобіля ВАЗ-21093 не мав технічної можливості навіть якимись чином істотно знизити швидкість свого автомобіля. За проведене експертом ОНДІСЕ МЮУ експертне дослідження позивачка сплатила кошти на суму 2113, 92 грн. (квитанція №15596709 від 11.05.2016 року (а.с.32). З урахуванням цього суд приходить до висновку що саме у звязку з діями [PERSON] не давши дорогу транспортному засобу під керуванням [PERSON] виникла перешкода при русі. Згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з Полісу №АЕ/2645580 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.04.2015 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Галицька» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50\~000 грн., життю і здоровю потерпілого 100\~000 грн. та франшизою у розмірі 1000 грн.. Власником пошкодженого автомобіля [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС №675847 (а.с.10). З матеріалів справи суд вбачає, що 28.10.2015 року [PERSON] письмово повідомив ПрАТ «СК «Галицька» про страховий випадок у звязку з настанням ДТП (а.с.13) та 20 квітня 2016 року позивачка звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.21). Однак, до теперішнього часу виплата страхового відшкодування позивачці здійснена не була, жодної відповіді щодо розміру страхового відшкодування та про прийняте рішення щодо виплати такого страхового відшкодування страховою компанією надано не було, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Суд критично ставиться до заперечень з боку страхової компанії щодо того, що у визначенні розміру збитків участі вони не приймали, оскільки згідно протоколу огляду транспортного засобу від 23.08.2016 року [PERSON] був присутнім під час даного огляду, в якості представника СК «Галицька». За послуги ТОВ «Хавк Холдинг» позивачка сплатила кошти на суму 2\~655, 63 грн. (квитанція від 30.09.2016 року (а.с.62), комісія банку склала 26, 56 грн. (квитанція №КР137/Т від 30.09.2016 року). Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на положення ст. 509 ЦК України та з урахуванням положень ст.11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договорам. Згідно до п.33.1.4. ст.. 33 Закону, У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як вбачається з матеріалів справи позивачка своєчасно подала таку заяву. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (ст.. 35 Закону України \~від\~01.07.2004\~№\~1961-IV) Положеннями ст..35.3 вищевказаного Закону встановлено, що особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Судом встановлено, що така заява була подана позивачкою після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення, яким було визнано вину [PERSON], тобто в передбачені строки та своєчасно. Згідно до ч.36.1 ст. 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial