Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач 08.09.2017 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2008, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя між ними не склалося, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушениий звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва [PERSON]. від 03.10.2017, після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018, у зв'язку із звільненням судді [PERSON]., справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України. Згідно п.9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У відповідності до вимог ч.12 ст.33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Враховуючи той факт, що попереднім складом суду у відповідності до ч.1 ст.173 ЦПК України у редакції до 15.12.2017, розгляд переданої справи по суті не розпочинався, за таких обставин суд прийшов до висновку щодо необхідності призначити передану справу до підготовчого засідання, з метою недопущення порушення прав сторін у справі. Представник позивача - [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючи на обставини, викладені у позові, зазначив, що позивач з відповідачем тривалий час проживають окремо та не ведуть спільного господарства з липня 2017 року. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначила суду, що дійсно вони з позивачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства з липня 2017 року, спільне життя між ними не склалося, а тому вона не заперечує проти розірвання даного шлюбу в судовому порядку, строк на примирення їм з позивачем не потрібен. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 07.06.2008 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №643, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення учасників справи, позивач та відповідач з липня 2017 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 141-142 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає відшкодуванню на користь позивача, з яких: 320 грн. - стягненню з відповідача та 320 грн. - поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved