Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №\~VIH0GK02021070, укладеного 27.10.2006 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 78731,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.10.2026 року.\~\~ Вказує, що через неналежне виконання відповідачем своїх кредитних зобовязань у неї станом на 26.12.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 209998,47 доларів США, яка складається з наступного: 61779,20 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 56186,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11520,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 80512,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була стягнута з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2011 року, яка складала 70089,10 доларів США, з яких: 61814,26 доларів США заборгованість за кредитом; 5898,13 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1024,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1352,71 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Різниця становить 139944,43 доларів США. Зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 22800,00 доларів США і є заборгованістю по відсотках за користування кредитом. В добровільному порядку відповідач відмовляється погасити вказану заборгованість, в звязку з цим позивач просить суд стягнути її з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання проти винесення судом заочного рішення не заперечує, так як відповідач неодноразово не зявлялась до суду без поважних причин. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судові засідання, які були призначені на 26.07.2017 року та на 15.09.2017 року відповідач [PERSON] не зявилась без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась судом завчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило. З огляду на зазначене вище, за згодою представника позивача, відповідно до ухвали суду про заочний розгляд, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. Так, судом встановлено, що 27.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №\~VIH0GK02021070, відповідно до умов якого остання отримала кредит\~\~у розмірі 78731,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.10.2026 року включно, що підтверджується ксерокопією вказаного договору (а.с. 13-14). У відповідності до вимог ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти на вищезазначену суму. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зобов`язання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконувалося, в зв`язку з чим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2011 року по цивільній справі № 2-34/11 стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 555533,22 грн.; звернено стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Лука-Мелешківська по вул. Набережна, 20, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується ксерокопією вказаного рішення (а.с. 4-5). Згідно ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, тому станом на 26.12.2016 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 209998,47 доларів США, яка складається з наступного: 61779,20 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 56186,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11520,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 80512,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 6-11). Згідно довідки Національного банку України станом на 26.12.2016 року офіційний курс долару США до гривні становить: 100 доларів США 2626,6766 грн. (а.с. 12). Від суми заборгованості в розмірі 209998,47 доларів США віднімається сума, яка була стягнута з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2011 року по цивільній справі № 2-34/11. Різниця становить 139944,43 доларів США. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, стягнуту з неї суму боргу відповідно до вищезазначеного рішення суду не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Так як законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, таким чином, заборгованість до стягнення становить 22800,00 доларів США і є заборгованістю по відсотках за користування кредитом. За вищевказаних обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № BOOO5B173F від 05.01.2017 року сплачено судовий збір в розмірі 8980,92 грн. (а.с. 1), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved