Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач 11.01.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін сина [PERSON], 28.05.11 р. н., у розмірі 1\~500 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.10.10 р. сторони уклали шлюб. За час шлюбу у сторін народилась вказана вище спільна дитина. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 29.09.15 р. шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, не надає. Покликаючись на ст. ст. 180, 141, 184, 181 СК України, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 р., ст. 3 Закону України «Про прожитковий мінімум», зазначає, що сторони не працюють, однак, відповідач фактично має несталий доход. Покликаючись на ст. 182 СК України, зазначає, що відповідач нікому стягнень не платить, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, інших неповнолітніх утриманців він не має. Покликаючись на ч. ч. 1 5 ст. 150 СК України, Закон України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 29.01.19 р. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач отримав копію вказаної вище ухвали із копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами 04.02.19 р.. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Відповідно до копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 29.09.15 р. у цивільній справі № 159/3 639/15 ц провадження № 2/159/1 129/2015 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 12.10.15 р., сторони з 17.10.10 р. перебували у шлюбі, що був розірваний у судовому порядку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1 - ЕГ № 139 098, виданого Дубівською сільрадою Ковельського району Волинської області, сторони мають вказану вище спільну неповнолітню дитину. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України, що підлягають до врахування судом, крім тієї, що вони мають на своєму утриманні вказану вище неповнолітню дитину, народжену у шлюбі. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, судом встановлено, що сторони не мають сталого доходу, у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина, кошти на утримання якої відповідач добровільно не надає, стан їх та їх дитини здоров»я є задовільним, домовленості між собою по питанню утримання своєї спільної неповнолітньої дитини сторони не досягли. На даний час позивач не надала суду доказів того, що відповідач, зокрема, має несталий доход, однак, такі доводи її позовної заяви відповідачем не оспорені, у т. ч. засобом подання письмового відзиву на позовну заяву. А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної вище дитини сторін у твердій грошовій сумі у розмірі, про який просить позивач, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved