Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 27.01.2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір б/н, згідно якого відповідач 27.01.2011 року отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що при зміні кредитного ліміту, Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно вказаних договірних норм, клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, а також надає Банку право на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту. Позивач стверджує, що відповідач не здійснив належного погашення кредиту та незаконно не виконує власних зобовязань за кредитним договором. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобовязань за вищевказаним договором, станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав 23359,54 грн., у тому числі: - 2967,22 грн. - заборгованість за кредитом; - 15903,77 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 2900,00 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1088,55 грн. - штраф (процентна складова). В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за договором від 27.01.2011 року № б/н. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в грошовій сумі 23359,54 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився направив до суду письмове клопотання згідно, якого позовні вимоги підтримав повністю, просить суд задовольнити. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON], пояснила суду, що намагалася виконувати обовязки за кредитним договором наскільки вони були їй зрозумілі, але у звязку із власним онкозахворюванням та значними витратами на реабілітаційне лікування важкопораненого сина, учасника АТО, не мала достатніх коштів для їх належного виконання. Надала суду письмові заяви від 12.07.2016 та 10.08.2016 року згідно яких просить суд застосувати до неї строки позовної давності та розглянути справу без її участі у звязку з хворобою. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З заяви позичальника від 27.01.2011 року № 1206060300194521426, яка містить у собі зазначення бажаного кредитного ліміту у сумі 4000 грн. за платіжною карткою з доданою до нею формою розписки про ознайомлення з памяткою клієнта та Умовами і правилами надання банківських послуг (далі -Умови), а також тарифами, яка одночасно є і розпискою про узгодження Умов вбачається, що відповідачу було розяснено умови надання банківських послуг та між ним і позивачем було досягнуто згоди про укладення кредитного договору відповідно до обумовленої форми. При цьому, також вбачається, що наявний у матеріалах справи примірник Умов відповідачем (позичальником) не підписувався.(а.с.5) Судом встановлено, що шляхом підписання заяви позичальника від 27.01.2011 року (а.с.5) з урахуванням Памятки клієнта і Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31), 27.01.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір. Крім того, вбачається, що вказані документи не містять визначення конкретних умов кредитування, зокрема, відсоткової ставки, строку погашення платежів за договором, розміру комісії тощо. В обґрунтування визначеності умов кредитування позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що остання містить конкретні умови кредитування, зокрема, відсоткову ставку, строк погашення платежів за договором, розмір комісії тощо, але вказаний документ відповідачем (позичальником) не підписувався.(а.с.6) З розрахунку заборгованості за договором від 27.01.2011 року вбачається, що станом на 29.02.2016 року позивач обліковує за відповідачем заборгованість у загальному розмірі 23359,54 грн., у тому числі: - 2967,22 грн. - заборгованість за кредитом; - 15903,77 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 2900,00 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1088,55 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, з вказаного вище розрахунку вбачається, що загальна сума платежів внесених відповідачем (позичальником) на погашення платежів за договором складає 3239 грн..(а.с.3-4) З експертного висновку від 19.03.2014 року № 4252 вбачається, що [PERSON] є хворою лімфому Ходжкіна, варіант нодулярного склерозу ст.ІІІ-Б, кл.гр.ІІ..(а.с.61) З довідки клінічного центру південного регіону МО України від 02.02.2014 року № 288 вбачається, що молодший сержант [PERSON] потребує реабілітаційного лікування внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення ділянки правого надпліччя, вогнепального осколкового сліпого поранення верхньої третини правого плеча з наявністю металевого осколку та вогнепального багато уламкового перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків.(а.с.51) Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд враховує, що Умови і правила надання банківських послуг та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду» не містять підпису відповідача, а також те, що інші належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що останній був обізнаний, саме з цими з умовами кредитування позивачем не надані. Крім того, суд враховує, що у заяві позичальника від 27.01.2011 року домовленості сторін щодо визначення умов кредитування не має. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції Закону\~№ 3795-VI від 22.09.2011 року, що діяв на час видачі кредиту у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються:1) сума кредиту;2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. У звязку із цим суд визнає, що заява позичальника від 27.01.2011 року не відповідає вимогам ч. 4 ст. 11 «Про захист прав споживачів», а Умови і правила надання банківських послуг та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду» не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 27.01.2011 року, оскільки останні відповідачем не підписувалися. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх часткового задоволення, оскільки судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем договір не містив визначених згідно закону істотних умов, крім умови про надання кредиту у виді ліміту 4000 грн. з фактичною видачею кредиту у сумі 3600 грн.. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою фактично отриманих коштів кредиту (3600 грн.) та сумою фактично повернутих відповідачем платежів на погашення кредиту(3239 грн.) (3600 грн. 3239 грн. = 361 грн.). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (1,55 %) - 21, 36 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: partial