overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач 11.09.2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 23.10.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. З травня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач працює машиністом-інструктором у ВСП «Криворізьке локомотивне депо», регулярно отримує заробітну плату, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дітей. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.11). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.12). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 23.10.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Діти проживають з позивачем (а.с.7), перебувають на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дітей всім необхідним. Тому позивач потребує матеріальної допомоги відповідача, який у добровільному порядку такої допомоги не надає. Як вбачається з довідки про доходи № 277 від 08.08.2014 року, відповідач працює машиністом-інструктором локомотивних бригад у ВСП «Криворізьке локомотивне депо» ДП «Придніпровська залізниця», отримує заробітну плату, його середньомісячний дохід складає 9485,90 грн. (а.с.6). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача в розмірі, визначеному позивачем (а.с.12). Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншим виконавчим листам в матеріалах справи немає. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач 11.09.2015 р. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала йому та його матері на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.06.2007 року, виданого Селидівською біржою нерухомості та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 20.06.2007 року за №1602. Він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач не мав можливості звернутись до нотаріуса у встановлений строк для прийняття спадщини, оскільки у нього відсутні документи на квартиру. Просить суд винести по справі рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду та розглядати справу без його участі. Дослідивши докази, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 03.12.2013 року виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області, [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 82. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Гірницьким бюро ЗАГС м.Селидове, [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] На праві сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], про що Селидивським бюро технічної інвентаризації надано витяг №14967074 від 20.06.2007 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Також, це підтверджується наданим свідоцтвом [NUMBER] про право власності на житло від 11.06.2007 року, виданого Селидівською біржою нерухомості. Другою селидівською державною нотаріальною конторою за №442/01-14 від 24.09.2015 року надано інформацію, згідно якої нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] заведено спадкову справа №139/2015 по заяві про прийняття спадщини від сина померлої [PERSON] Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Судом встановлено, що позивач пропустив з поважних причин строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач 11.09.2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 24.04.1999 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради, актовий запис №446. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося через постійні конфлікти, причиною яких є несумісність характерів, шлюбні відносини припинили своє існування, подружжя проживає окремо. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 24.04.1999 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради, актовий запис №446, про що свідчить свідоцтво про одруження серії «1-ЕЛ» №013679. Свідоцтво про народження серії «1-ЕЛ» №008163 свідчить, що у сторін за час шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач 11.09.2019 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність довіри. З відповідачем вони протягом двох років спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, стали байдужими один до одного, за цей час вона зрозуміла, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідна тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 23.07.2016 року зареєстрували шлюб у Пустомитівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 23.07.2016 року. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.2017 року та довідкою про склад сім`ї, яка видана виконавчим комітетом Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони протягом двох років спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 768,40 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач 11.09.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 12.05.01 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей - дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, та сторони подружні стосунки між собою припинили. Причиною розпаду шлюбу зазначає відмінність характерів та відсутність взаєморозуміння, довіри. Шлюб існує формально. Вона не має наміру на примирення. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Провадження у справі відкрито 16.10.20 р.. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 31.10.20 р.. За станом на 21.12.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 12.05.01 р. Любитівською сільрадою Ковельського району Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 12.05.01 р., актовий запис № 01. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач 11.10.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 22.08.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через постійні непорозуміння між ними. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу вважає неможливим. Вона разом з дітьми проживають окремо від відповідача. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з липня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Наміру поновлювати шлюбні відносини немає, примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Білинець». Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Вказала, що шлюбні відносини припинені з серпня 2015 року. Майнового спору немає. Після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Білинець». Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.11,13). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 22.08.2007 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Шлюбно-сімейні відносини за посиланнями позивача припинені з серпня 2015 року через постійні непорозуміння, що виникали між ними. Позивач разом з дітьми проживають окремо від відповідача. Наміру поновлювати шлюбні відносини у позивача немає, примирення вважає неможливим. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Як вбачається з заяви позивача (а.с.14), майнового спору немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за таких обставин зберегти сімю неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач 11.10.2018 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 17.11.2004 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №5. Наразі, в провадженні Таращанського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 379/1310/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами, на момент подачі позову, не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини, участі у вихованні сина не приймає, шкільний заклад сина не відвідує, всі витрати пов'язані з утриманням сина покладені на позивача. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач 11.10.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), який уточнювала (а.с.12,13), посилаючись на наступні обставини. Вона з 19.09.2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Коштів на утримання сина батько добровільно не надає. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 22.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.16,17). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Ухвалу судді від 22.11.2018 року направлено відповідачу за його останнім місцем реєстрації (а.с.15). До суду повернулось повідомлення з відміткою про вручення адресату поштового відправлення (а.с.20). Заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Ухвалою судді від 30.01.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів (а.с.21). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.09.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач 11.11.2013 року звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства та шлюбні відносини тривалий час не підтримують, підстав та бажання зберегти сімейні відносини не має. Від шлюбу дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про дату та час слухання справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.03.2013 року, від цього шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами майнового спору немає. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved