Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 03.03.2010 р. з відповідачем був укладений договір №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, станом на 31.05.2017 р. у відповідача виникла заборгованість в сумі 16170,34 грн., яка до цього часу не сплачена, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з»явився, у письмових поясненнях наданих суду, позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, у якій просив застосувати позовну давність, оскільки кредитний договір б/н був укладений 03.03.2010 року, а з позовом позивач звернувся у 2017 року, вважає, що строк позовної давності сплинув у 2015 році, просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт укладання між сторонами кредитного договору підтверджується копією договору №б/н від 03.03.2010 р., розмір заборгованості відповідача перед банком підтверджується розрахунком по кредитному договору, відповідно до якого сума боргу за кредитом складає 16170,34 грн., з якої : заборгованість за кредитом 587,87 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 11480,45 грн., заборгованість за пенею та комісією 3093,91 грн., штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 758,11 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, а якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи та письмових пояснень представника позивача, наданих суду 10.11.2017 року, відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 03.03.2010 р., відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до даного договору було відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов»язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Останній день строку дії перевипущеної картки - 07.2016 року, що підтверджується довідкою про видачу кредитних карт, згідно якої [PERSON], відповідно зазначеного кредитного договору отримав картки №5577212905030014, № 5211537308852743, №5211537330609517, остання з яких мала термін дії до останнього дня 07.2016 року. Зазначене спростовує заяву відповідача, що до спливу строку позовної давності у 2015 році, адже останній строк дії картки №5211537330609517 сплив 07.2016 року. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - 30 червня 2017 року звернулося до суду із зазначеним позовом. Таким чином, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 03.03.2010 р. в межах строку позовної давності відповідно до статті 257 ЦК України. Крім того, Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов»язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа №6-14ц14 та 18.06.2014 року справа №6-61ц 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору». Враховуючи вищевикладене, та враховуючи обставини на які відповідач посилається у заяві про застосуванні позовної давності, не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний так і спеціальний позивачем дотримано при зверненні до суду. Жодних обґрунтованих заперечень з боку відповідача, окрім заяви про застосування позовної давності, яке суд вважає необґрунтованим, суду не надано. За таких підстав, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 15.06.2017 р. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved