Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач 09.10.2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] [PERSON] Рза огли, третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається у Дніпропетровському індустріально-педагогічному технікумі та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання. Позивач у своїй заяві від 13.12.2018 року просила справу розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у заяві від 13.12.2018 року просив розглядати справу без його присутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Третя особа у своїй заяві від 13.12.2018 року просив справу розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] Рза огли перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.06.1990 року по 14.02.2014 року (а.с. 4, 5). Від сумісного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). [PERSON] є студентом першого курсу ОКР «молодший спеціаліст» денного відділення Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму, строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року (а.с. 7). Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання повнолітнього сина. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності предмету спору у звязку з тим, що відповідач у добровільному порядку надає допомогу сину, суд зауважує, що надані відповідачем до суду копії квитанцій про грошові перекази не можуть бути доказом сплати відповідачем в добровільному порядку аліментів саме на навчання сина, оскільки як вбачається з довідки Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у відповідача станом на 01.10.2018 року існує заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2/205/3117/14 від 05.08.2014 року в розмірі 61110,32 грн. (а.с. 31-34). Суд вважає, що розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно необґрунтовано завищено та в порушення вимог ст. ст. 77-81 ЦПК України позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням\~того,\~що син\~сторін [PERSON]\~повнолітній,\~продовжує навчання\~та потребує\~матеріальної допомоги,\~суд вважає\~можливим стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~сина в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж досягнення ним віку 23 років. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] [PERSON] Рза огли на користь позивача на утримання повнолітнього сина з дня подання позову, тобто з 09.10.2018 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. \~ \~ \~ \~П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved