Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач 08.06.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.12.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між нею та відповідачем протягом трьох років мали тимчасовий характер, без тривалого постійного проживання у якомусь конкретному житловому приміщенні. З червня 2014 року вони припинили вести спільне господарство та почали проживати окремо один від одного. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, довіри, різниці характерів та поглядів на життя, відповідач не намагався відповідально ставитись до обовязку по утриманню сімї, погрожував відібрати у неї дитину, зловживав алкогольними напоями, не займався вихованням та утриманням дитини, все це призводило до виникнення між ними непорозумінь та сварок. З листопада 2014 року по теперішній час вона намагалася владнати їх непорозуміння мирним шляхом, намагалась змінити його ставлення до подружніх обовязків, однак її неодноразові спроби врятувати шлюб не принесли позитивного результату. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Лугова, стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.17). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, про розірвання шлюбу не заперечує (а.с.18). В матеріалах справи наявне заперечення відповідача на позовну заяву про розірвання шлюбу (а.с.16), в якому відповідач зазначив, що під час їх спільного проживання з позивачем він намагався бути справжнім чоловіком та забезпечувати свою родину, піклувався про позивача та їх дитину. В силу економічних негараздів та невирішеністю питання житла їх сімя розпалась та позивач пішла жити до квартири свого дідуся та бабусі. На даний час вони з позивачем проживають окремо, дитина проживає з позивачем. У запереченнях відповідач заперечував проти викладених позивачем обставин щодо того, що він не відповідально ставився до подружнього життя, не утримував сімю, зловживає спиртними напоями, що вони з позивачем постійно сваряться, що він не бажає брати участь у вихованні сина, бажає викрасти сина, та зазначив, що вказані позивачем обставини не відповідають дійсності. Зазначив, що позивач не дає йому зустрічатись із сином, тому він не має можливості піклуватись про сина. Він не зловживає спиртними напоями. Вони намагались вирішити наявні між ним та позивачем розбіжності, однак це не принесло позитивного результату. Позивач вимагає, щоб він зустрічався з сином лише на короткий час і лише в її присутності, так як вважає, що він-відповідач може викрасти дитину. Він не ухиляється від виховання сина, намагається допомагати позивачу. На його думку, причиною припинення між ними шлюбно-сімейних відносин є економічні негаразди та невирішеність питання житла. Вважає, що подальше подружнє життя неможливе. Дитина після прозрівання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Він бажає приймати участь у вихованні та утриманні сина. Тому, просить шлюб розірвати та покласти судові витрати на позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.12.2010 року зареєстрували шлюб, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). За посиланнями позивача шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені з червня 2014 року через відсутність між сторонами взаєморозуміння, взаємоповаги, довіри, різниці характерів та поглядів на життя, відповідач не намагався відповідально ставитись до обовязку по утриманню сімї, погрожував відібрати у позивача дитину, зловживав алкогольними напоями, не займався вихованням та утриманням дитини, що призводило до виникнення між ними непорозумінь та сварок. Неодноразові спроби позивача врятувати шлюб не принесли позитивного результату. За посиланнями відповідача шлюбно-сімейні відносини між ним та позивачем були припинені через економічні негаразди та невирішеність питання житла. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений останньою при зверненні до суду з позовом (а.с.1).

Outcome: approved