Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

ПАТ «ПУМБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 117466 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір №GP -7236390, згідно якого видано кредит у сумі 27363,86 грн. 19.07.2016 р. Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. На баланс Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018 р. складає 117466 грн., з яких: 27363,86 грн. - заборгованість за кредитом; 12806,12 грн. - заборгованість процентами; 3977,84 грн. - заборгованість за комісією; 73318,18 грн. - штрафні санкції. Відповідно до п.1 ст.1050 Цивільного кодексу України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином (а.с. 90). В матеріалах справи наявна заява представника позивача про проведення розгляду справи без його участі. Додатково зазначає, що позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 58). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 91). Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що в задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 98). Також відповідачем до суду надано заяву про застосування позовної давності (а.с. 65). Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.12.2014 грудня між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір №GP-7236390, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 27383,56 грн. (а.с. 8-9). 22.02.2018 року ПАТ «ПУМБ», як правонаступник АТ «Банк Ренесанс Капітал» звернулось до [PERSON] з письмовою вимогою (повідомленням) №1313 про погашення заборгованості за вищезгаданим кредитним договором, яка станом на 22.02.2018 року становила 44144,88 грн. (а.с. 11-12). З наданої відповідачем довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №GP-7236390 від 25.12.2014 року вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем станом на 14.12.2018 р., яка складає 117466 грн., з яких: 27363,86 грн. - заборгованість за кредитом; 12806,12 грн. - заборгованість процентами; 3977,84 грн. - заборгованість за комісією; 73318,18 грн. - штрафні санкції (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у ч. 1 ст. 1 ЦК України. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 ЦК України, згідно якої строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України) Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України. Отже, перебіг позовної давності, здійснюється як щодо основного зобов`язання, так і до застосування відсотків за його користування та інших, передбачених договором сум. Статтею 258 Цивільного кодексу України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З врахуванням часу першого прострочення сплати за користування кредитними коштами, термін сплати заборгованості встановлений кожного місяця, то права позивача слід вважати порушеними після несплати відповідачем платежу з першого дня прострочення. Таким чином, позивач фактично знав про своє порушене право, проте не заявляв про це, і саме з цього моменту починається перебіг позовної давності, як щодо основного зобов`язання, так і до застосування відсотків за його користування та інших, передбачених договором сум. Позивач звернувся до суду з цим позовом 02.01.2019 року, що вбачається з відмітки на штампі вхідної канцелярії суду (а.с. 2), датою першого прострочення сплати за користування кредитними коштами є 25.01.2015 року (а.с. 16), виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем пропущений як загальний, так і спеціальний строк звернення до суду з даним позовом. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed