Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.11.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Ганни Іванівни і [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 460/1, згідно з яким отримано кредитні кошти у розмірі 25 000,00 грн., річний процент - 45%., терміном на 24 місяців, 19.11.2007 року по 18.11.2009 року. Зазначає, що відповідач [PERSON] порушила свої зобов`язання та станом на 11.02.2019 р. має заборгованість по договору кредиту-поруки № 460/1 від 19.11.2007 року - 102 799,38 грн., з яких: 18 004,69 грн. - по кредиту та 84 794,69 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом. Враховуючи викладене просять суд стягнути з відповідача [PERSON] 102 799,38 грн. заборгованості за договором кредиту-поруки № 460/1. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відстрочено позивачу сплату судового збору за подачу позовної заяви до суду до ухвалення судового рішення у справі. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справ из повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. 02.08.2019 року представником позивача - Качко В.С. зареєстровано через канцелярію суду клопотання за вих. № 627 про зменшення позовних вимог, а саме просять суд прийняти позовні уточнені вимоги на планову дату закриття кредиту - 18.11.2009 року в сумі 27 949,20 грн., з яких: 18 004,69 грн. - по тілу кредиту та 9 944,51 грн. - по відсотках за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак в зареєстрованому через канцелярію суду клопотанні від 02.08.2019 року представник позивача просила розглянути справу без її участі, в заяві зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, а також у порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзиву на позовну заяву не подала, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 1 ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.11.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» в особі виконавчого директора Снігур Ганни Іванівни і [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 460/1, згідно з яким отримано кредитні кошти у розмірі 25 000,00 грн., річний процент - 45%., терміном на 24 місяців, 19.11.2007 року по 18.11.2009 року. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого, згідно з наданим позивачем уточненим розрахунком заборгованості, станом на 18.11.2009 року має заборгованість по договору кредиту-поруки № 460/1 від 19.11.2007 року в сумі 27 949,20 грн., з яких: 18 004,69 грн. - по тілу кредиту та 9 944,51 грн. - по відсотках за користування кредитом. Відповідно до п. 1 договору кредиту-поруки 460/1 від 19.11.2007 року спілка надає, а позичальник отримує кредит у розмірі 25 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання платності та забезпеченості. Позичальник зобов`язується сплатити всі відсотки за користування кредитом, визначені договором та повернути кредит спілці на умовах, що визначені договором. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що із [PERSON] слід стягнути на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» 27 949,20 грн. заборгованості за договором кредиту-поруки № 460/1 від 19.11.2007 року. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 136 ЦПК України з позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. сплата яких була відстрочена до ухвалення цього рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved