Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 серпня 2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 8637,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. Оскільки відповідач зобов'язання за генеральною угодою належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість у загальному розмірі 18969,18 грн., що складається з: 7799,12 грн. - заборгованість за кредитом; 736,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1871,76 - заборгованість по комісії та пені; 8561,61 - штраф за п. 2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставах викладених в позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11 серпня 2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1 вказаної вище угоди, банк надав позичальнику кредит в сумі 8637,58 грн. строком на 12 місяців шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, а позичальник взяв на себе обов'язок по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,083% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в встановлені строки. Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячного платежу в сумі 771,49 грн. в яку входить сума боргу за кредитом, процентам та іншим нарахуванням згідно умов та правил. Кінцевою датою погашення заборгованості визначено не пізніше 31.08.2017 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушила умови Генеральної угоди в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених умовами та правилами надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 16.05.2017 рік виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 18696,18 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, за порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій генеральній угоді, умовах та правилах більше ніж на 31 день по зобов'язанням строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 8561,61 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки передбачені умовами договору та урегульовані нормами цивільного законодавства. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved