Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд із цим позовом. Просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за договором кредиту в сумі 22459,22 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.02.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних за його користування на суму залишку кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, цього відповідач не зробив. Станом на 30.04.2014 року за ним рахується заборгованість в сумі 22459,22 грн., з яких: 11318,14 грн. заборгованість по кредиту, 7826,78 грн. заборгованість по відсотках, 1768,62 грн. заборгованість по комісіях, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 1045,68 грн. (процентна складова). Оскільки, на жодні вимоги позивача відповідач не реагує, що змусило першого звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача Кудрик Т.П. направила до суду клопотання, у якому просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 30), про причини неявки суд не повідомив, а позовних вимог по суті не оспорив. В силу ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних за його користування на суму залишку кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, свого обов'язку відповідач досі не виконав. Станом на 30.04.2014 року за ним рахується заборгованість в сумі 22459,22 грн., з яких: 11318,14 грн. заборгованість по кредиту, 7826,78 грн. заборгованість по відсотках, 1768,62 грн. заборгованість по комісіях, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 1045,68 грн. (процентна складова). За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, відповідач [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку він добровільно не погашає. Відтак, враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором станом на 30 квітня 2014 року в розмірі 22459,22 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судових витрат, сплачених при пред'явленні позову до суду. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved