Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 10.12.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не відшкодував своєчасно банку грошові кошти за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. більш ніж на 30 днів, тому зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, що станом на 11.08.2016 року становить: заборгованість 36193 грн. 87 коп., яка складається з: 4796 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом, 26597 грн. 49 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2600 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1699 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова). Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 36193 грн. 87 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. Заочним рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 22 червня 2017 року в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Не погодившись з заочним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що підписання заяви разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг фактично є укладанням в порядку ч.1 ст. 634 ЦК України між сторонами кредитного договору. Відповідач активно користувався кредитною карткою, чим підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин , а тому повинен повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування такими коштами, а також неустойку за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором .Відмовляючи у задоволенні позову, суд неповно з'ясував обставин справи щодо укладання між сторонами кредитного договору. Банк надав суду належні та допустимі докази, які є достатніми для підтвердження факту наявності простроченої заборгованості за договором та її розміру, що не спростовано відповідачем . У судове засідання сторони не з'явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності із положеннями ст.74 ЦПК України. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Апеляційний суд заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено укладення договору б/н від 10.12.2013 року, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, оскільки з доданої до позову заяви, не можливо встановити строк дії картки, кредитний ліміт, базову процентну ставку. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не містить в собі підтвердження про встановлення кредитного ліміту, а саме суми кредиту, вид кредитної картки, проценту ставку. Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2013 року [PERSON] підписав Анкету-заяву на приєднання до Умови та Правила надання банківських послуг в «ПриватБанку» у якій висловила свою згоду, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта та Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що він ознайомився з вказаними Умовами і Правилами, а також Тарифами банка, які були надані йому у письмовому вигляді. До цієї Заяви додана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна»(а.с. 5-31). Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як передбачено ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст. 639 ЦК України). Тобто, уклавши на підставі вільного волевиявлення такий договір, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, що свідчить про виникнення між позичальником та Банком кредитних правовідносин. Пунктами 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256, передбачено, що Банк видає Клієнту Картку, вид якою визначений в Пам'ятці Клієнта/Доводці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Кредитний ліміт картки встановлюється за рішенням Банку. Підписання цього Договору є прямою та беззаперечною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. (п. 2.1.1.2.4) Картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно. (п. 2.1.1.2.11). Відповідно до п. 2.1.1.12.6 за користування кредитом Банк нараховує проценти у розмірах, встановлених Тарифами Банку із розрахунку 360 календарних днів у році. Згідно п. 2.1.1.12.8 Банк стягує комісію за обслуговування, сплата якої здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3 Умов та Правил (за Тарифами Банку). Відповідальність позичальника за неналежне виконання зобов'язань встановлена пп. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.6.3 та 2.1.1.12.7.4 (з посиланням на Довідку про умови кредитування). В Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з базовою процентною ставкою за кредитом - 2,5% в місяць визначений розмір пені (пеня (1) та пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором/30 - нараховуються за кожен день прострочення; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. за місяць), а також - штрафу за порушення термінів по будь-якому грошовому зобов'язанню - 500 грн. + 5% від суми позову (п. 1.1.5.32 Умов та Правил). Оскільки базові відсоткова ставка за кредитом складає 2,5 % у місяць , річна ставка складає 2,5% * на 12 місяців = 30 % (як і було зазначено позивачем у позові). З огляду на викладене, висновок суду щодо недотримання сторонами письмової форми договору та непогодження ними істотних умов договору кредитування (суми кредиту, строку його повернення, розміру відсотків) не ґрунтується на Умовах та Правилах надання банківських послуг, законі та обставинах справи. Як визначено ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на встановлені обставини справи та вказані норми цивільного законодавства, між сторонами виникли саме кредитні правовідносини. Як встановлено ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, відповідач повинен погасити заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань. Колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. З розрахунку заборгованості станом на 11.08.2016 року вбачається, що позичальник має заборгованість на загальну суму - 36193,87 грн., яка складається з: 4796,67 грн. - заборгованість за кредитом; 26597,49 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1699,71 грн. - штраф (процентна складова). Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. З розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів вбачається , що з 01.09.2014 року процентна ставка збільшена до 34,8%, а з 01.04.2015 року до 43,2 %. Перевіряючи законність підвищення позивачем процентної ставки за користування кредитом, апеляційний суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов Банк має право здійснювати зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш, як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, вважається, що Клієнт прийняв нові умови (а.с. 8 - 31). Відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року з 01.09.2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01.09.2014 року - 2,9%; трати клієнтів до 01.09.2014 року - 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01.09.2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам. Згідно виписки по картрахунку з 01.01.1999 року по 07.10.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON], починаючи з 13.03.2014 року кредитною карткою не користується, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснює, а тому підстави для нарахування йому збільшених процентів за користування кредитом з 01.09.2014 року до 2,9% на місяць (34,8% на рік) , а з 01.04.2015 року до 3,6 % на місяць ( 43,2 % на рік) відсутні. Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 2,5% щомісяця, що складає 30,00% річних. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що розрахунок заборгованості за процентами повинен здійснюватися наступним чином: 4796,67 гривень Х 30% : 360 днів Х 1877 днів = 7502,79 гривень, а тому позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають частковому задоволенню в розмірі 7502,79 гривень. Також колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені та штрафів, а саме: 2600 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1699 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] зареєстрований у м. Новогродівка, яка згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відноситься до таких населений пунктів (п.п. 21 п. 1 Переліку). Отже стягненню підлягає 4796,67 грн. - заборгованість по кредиту; 7 502,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а взагалі - 12299,46 грн. Задовольняючи позов частково, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, що понесені позивачем по оплаті судового збору при поданні позову до суду та за апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. (1,5 відсотка ціни позову - пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону). За апеляційне оскарження позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 515,80 грн. - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1 п. 36 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Оскільки, позовні вимоги Банку задоволено частково , на 33,98 % від заявлених позовних вимог, судові витрати слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 983,31 гривні. З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Outcome: partial