Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Первомайський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах комунального закладу охорони здоров`я «Первомайська центральна районна лікарня» про стягнення з [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення у сумі 3765,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі № 632/3469/14-к, провадження №1-кп/632/22/15 від 14.01.2015 року, який набув законної сили, [PERSON], [INFO], був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та йому було призначено узгоджене сторонами відповідно до угоди від 25.12.2014 року покарання у виді 180 годин громадських робіт. Цивільний позов у вказаній справі не заявлявся. Як вбачається з мотивувальної частини вищевказаного вироку потерпілими по справі були малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебували на лікуванні у Первомайській ЦРЛ у період часу з 03.12.2014 року до 18.12.2014 року і сума витрат на стаціонарне лікування яких склала 3756,00 грн. (вартість за двох 30 ліжко-днів). У судовому засіданні представник позивача прокурор Первомайської міжрайонної прокуратури Коваленко Юрій Валерійович позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду заяву про можливість слухання справи без фіксування судового засідання технічним засобом, надав суду копію вироку від 14.01.2015 року, який набрав законної сили, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.01.2015 року, який набрав чинності 16.02.2015 року, відповідач по справі [PERSON], був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та йому було призначене узгоджене сторонами відповідно до угоди покарання у вигляді 180 годин громадських робіт. Потерпілими по вказаній кримінальній справі були малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебували на лікуванні у Первомайській ЦРЛ Харківської області у період часу з 03.12.2014 року до 18.12.2014 року кожний. (а.с.19-20). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок суду по кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов'язковими для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, у відношенні якого було ухвалено вирок за питаннями, чи мало місце вказане діяння та чи скоєне вказане діяння даною особою. Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Формами представництва органів прокуратури є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, визначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, а також інші форми представництва. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відповідно до копії довідки з Первомайської ЦРЛ Харківської області від 26.03.2015 року за № 03/539 вартість лікування (ліжко-днів) малолітніх [PERSON] та [PERSON], які перебували на лікуванні у Первомайській ЦРЛ Харківської області у період часу з 03.12.2014 року до 18.12.2014 року становить 1882,50 грн. по кожному, а всього 3765,00 грн. Згідно з п.1 та п.4 постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» вищезазначена довідка є підставою для стягнення з відповідача коштів на користь Первомайської ЦРЛ Харківської області. На підставі ч.1 та ч.3 ст. 1206 ЦК України особа, яка скоїла злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого, а у разі якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України розмір судового збору стягується з відповідача на користь держави. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved