Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Подружжя [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою, свої вимоги обґрунтовують тим, що з 09.04.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] Спільне життя у них не склалось через несумісність характерів. Неодноразово намагались зберегти сімю, проте подальше збереження шлюбу є неможливим. Спільна дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з матірю. Питання про утримання та виховання дитини визначено окремим договором. За таких обставин просять розірвати шлюб, зареєстрований 09.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №276. Заявники в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких підтримали спільну заяву з підстав наведених у ній та просили задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 09.04.2010 року, який зареєстрований у у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №276 (а.с. 9). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Договором між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини від 19.07.2017 року визначено з ким проживатиме дитина, яку участь у забезпеченні умов життя дитини братиме той із батьків, хто проживатиме окремо та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також умови спільного утримання дитини (а.с.10-11) Згідно з ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, так як таке відповідає дійсній волі сторін. Подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved