Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 20 618,98 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 12 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н., відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитну картку «Універсальна». 05 травня 2015 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Голд» та відкрито картковий рахунок, відповідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 13.06.2017 року становить 20 618,98 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 899,73 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 127,10 грн., заборгованості за пенею у розмірі 14 134,10 грн. та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, що складаються із штрафу у фіксованій частині у розмірі 500,00 грн. та штрафу у процентній складовій у розмірі 958,05 грн. Відповідач подав суду письмове заперечення на позов від 09.10.2017 року та відзив на позов від 04.07.2018 року з проханням відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що заборгованість виникла не з його вини, вимоги є безпідставні та необгрунтовані. 24.09.2015 року на його мобільний телефон зателефонував працівник з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та повідомив про відкриття кредитної лінії на його картці «Універсальна Голд» в сумі 4 000 грн., хоча він ніколи не звертався до банку з проханням забезпечити наявність кредитного ліміту та надання кредиту. Через це він негайно зателефонував за номером 3700 з вимогою заблокувати його картку. При цьому майже одночасно з його дзвінком до банку близько 15 год. 00 хв. 24.09.2015 року на його мобільний телефон прийшло повідомлення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про списання грошової суми 3 750 грн. через ресурс «Приват 24». Картка знаходилася у нього, жодних платежів він не здійснював, тому негайно повідомив банк за № 3700 про безпідставне заволодіння невстановленими особами грошима банку, також ще 25.09.2015 року він подав банку заяву з описом подій, які відбулися, ще 25.09.2015 року звернувся до правоохоронних органів, внаслідок чого було відкрите кримінальне провадження. Представником позивача суду подавались письмові пояснення від 16.11.2017 року та від 31.01.2018 року з проханням задовольнити позов, зазначаючи про те, що посилання відповідача щодо заволодіння коштами шахрайським способом є необгрунтованими, так як вхід до системи «Приват 24» забезпечено авторизацією, код якої відомий лише відповідачу. Клієнт банку відповідно п. 1.1.5.29 кредитного договору несе повну відповідальність за операції проведені з картою (а.с. 51-54, 79, 80). Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2018 року та від 17.05.2018 року за клопотанням відповідача витребовувались письмові докази (а.с. 65, 66, 127, 128). В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить провести розгляд справи у відсутності представника банку. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Позивач пояснив, що 24.09.2015 року невідома особа через сайт «Приват 24» вчинила шахрайські дії по розблокуванню можливості кредитування з його банківської картки та здійснила розпорядження про надання кредиту і перерахування кредитних коштів з рахунків ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згоди на проведення будь-яких операцій з грошовими коштами він не надавав, а про обставини списання грошових коштів був повідомлений лише після надходження повідомлення з смс-банкінгу. Про такі незаконні операції з грошовими коштами він відразу повідомив працівників ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а наступного дня подав відповідну заяву до правоохоронних органів, яка була відповідним чином зареєстрована. Суд, вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н., відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитну картку «Універсальна» (а.с. 6, 6 зв.). Позивач посилається на те, що 05 травня 2015 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Голд» та відкрито картковий рахунок відповідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак, позивачем до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження здійснення переоформлення кредитної карти з встановленням розміру та умов кредитного ліміту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Додані до позову Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача (а.с. 7-22), також у вказаних документах відсутня інформація про розмір кредитного ліміту. Обґрунтовуючи позовні вимоги та в додаткових поясненнях позивач посилається на те, що [PERSON] несе відповідальність за проведені з карткового рахунку операції, також не виконує свої зобов'язання щодо повернення коштів, у зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 13.06.2017 року становить 20 618,98 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 899,73 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 127,10 грн., заборгованості за пенею у розмірі 14 134,10 грн. та штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, що складаються із штрафу у фіксованій частині у розмірі 500,00 грн. та штрафу у процентній складовій у розмірі 958,05 грн. Відповідач наявність у нього з його вини будь-якої заборгованості перед позивачем заперечує з посиланням на те, що ним не вчинялися дії пов'язані із отриманням кредиту, про відкриття кредитної лінії він дізнався після того як йому 24.09.2015 року зателефонував працівник банку та повідомив про відкриття кредитної лінії по його картці у розмірі 4 000 грн. Відразу після такого повідомлення він зателефонував на лінію підтримки клієнтів за номером 3700 із вимогою заблокувати картку. Одночасно із дзвінком до банку близько 15 год. 00 хв. на його мобільний телефон надійшло повідомлення про списання із картки грошових коштів у розмірі 3 750 грн. через ресурс «Приват 24», про що він негайно повідомив банк та 25.09.2015 року подав відповідну заяву до банку із детальним описом подій, що сталися. З матеріалів справи убачається, що 25 вересня 2015 року [PERSON] звертався до Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві із заявою про вчинення злочину, а саме вчинення відносно нього шахрайських дій невстановленою особою, яка 24.09.2015 року через сайт «Приват 24» заволоділа грошовими коштами в сумі 3750 грн. Дана заява зареєстрована за № 9955/59958 та внесена до ЄРДР за № 14704, станом на 12.03.2018 року досудове розслідування триває (а.с. 42, 87). Згідно ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. п. 6, 9 Розділу VІ постанови правління Національного банку України «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 року № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Як убачається із деталізації вхідних та вихідних з'єднань по абонентському номеру відповідача +380672498605 за період з 23.09.2015 року по 05.10.2015 року, 24.09.2015 року в період часу з 16 год. 33 хв. по 16 год. 39 хв. та 17 год. 31 хв. по 17 год. 32 хв. з вказаного абонентського номеру були здійснені шість дзвінків на номер 3700, що являється номером підтримки клієнтів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач вказує, що зазначені дзвінки стосувалися питання блокування картки до та після несанкціонованого зняття з неї грошових коштів. Позивачем такі доводи відповідача не спростовані. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач, всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, жодними доказами не довів факт переоформлення відповідачу 05.05.2015 року нової кредитної картки з наданням кредитних коштів, також враховуючи, що відповідач відразу після зняття з карткового рахунку грошових коштів звертався із відповідними повідомленнями до банку та правоохоронних органів, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення заборгованості з відповідача відсутні, оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів факт користування спірними грошовими коштами саме відповідачем. Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed