Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач 01.07.2015 року звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що 12.05.15 з вини [PERSON] , який порушив Правила дорожнього руху України , в ході ДТП було пошкоджено транспортний засіб марки Mitsubishi реєстраційний номер [NUMBER] під його керуванням. Вину [PERSON] встановлено постановою ухваленою Дніпровським районним судом м. Херсона від 03.06.15. Так як ,транспортний засіб [PERSON] застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Доминанта» ним на , адресу даної страхової компанії 25.06.15 направлено заяву про виплату страхового відшкодування в сумі ліміту відповідальності страховика передбачену полісом , яка становить 50000 грн. Але страхова виплата не була здійснена. Оскільки [PERSON] добровільно відмовляється відшкодовувати матеріальні збитки завдані ДТП , а ТДВ«СК «Доминанта» не виплатила страхове відшкодування просив суд , стягнути на його користь з ТДВ«СК «Доминанта» 50000 грн. страхового відшкодування , а з [PERSON] 50000 грн. матеріальної шкоди,що відповідає різниці між сумою грошових коштів, які підлягають відшкодуванню страховою компанією за полісом обовязкового страхування та фактично завданою шкодою заподіяною транспортному засобу. Відповідно до заяви поданої 02.12.16 у порядку ст. 31 ЦПК України , позивач зменшив раніше заявлені ним позовні вимоги та просив суд стягнути на його користь з ТДВ«СК «Доминанта» 245 грн. страхового відшкодування , а з [PERSON] стягнути матеріальну шкоду у розмірі 42407.74 грн. Позивач до судового засідання не зявився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , про причини неявки суд не повідомив. Раніше допитаний у судовому засіданні підтримав заявлений ним позов , і просив його задовольнити посилаючись на підстави викладені у первісній позовні заяві та заяві поданій у порядку ст. 31 ЦПК України . Представник позивача , за довіреністю [PERSON] , у судовому засіданні підтримав позов заявлений позивачем і просив суд задовольнити його посилаючись на підстави викладені у ньому та у заві поданій в порядку ст. 31 ЦПК України. Представник ТДВ«СК «Доминанта», за довіреністю [PERSON], до судового засідання не зявилась , про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином , про причини неявки суд не повідомила. Подала на адресу суду заяву відповідно до якої просила суд розглядати справу за її відсутності , а також подала письмові заперечення відповідно до яких, просила суд відмовити у задоволенні позову заявленого до ТДВ«СК «Доминанта» за необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , про причини неявки суд не повідомив . Представник відповідача [PERSON] , за довіреністю [PERSON], у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю. Вислухавши учасників процесу , дослідивши матеріали справи суд встановив , що [PERSON] на підставі довіреності від 01.07.14 виданої [PERSON] та документів визначених п.2.1 Правил дорожнього руху України ( посвідчення водія на керування транспортним засобом та реєстраційного документа на транспортний засіб виданого 04.06.14 Центром ДАІ 4801) керував транспортним засобом марки Mitsubishi,модель Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] власником якого є [PERSON] 12.05.15 біля 11.00 [PERSON] керуючи транспортним засобом марки Mercedes Vito, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по полосі зустрічного руху здійснив , у порушення вимог п. 2.3.51,8(е) ПДР України , проїзд регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора «червоний», в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER]. Винним у скоєні ДТП згідно постанови Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.06.15 по справі № 666/2780/15-п визнано [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ТДВ«СК «Доминанта» відповідно до полісу № АЕ/2983212 від 10.03.2015 , за умовами якого страхова сума ( ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., а розмір франшизи визначено в розмірі 1000 грн. 13.05.15 року ТДВ«СК «Доминанта» зареєструвало повідомлення про настання ДТП по договору ОСЦПВВНТЗ від потерпілої особи [PERSON] Відповідно до звіту про оцінку №12177 від 16.06.2015 транспортного засобу марки Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу складає 170708.34 грн. Згідно до заяви [PERSON] від 25.06.15 про страхове відшкодування останній просив перерахувати його на картковий рахунок ПриватБанку з зазначенням відповідного номеру рахунку. Згідно до платіжного доручення №3044 від 28.08.2015 ТДВ«СК «Доминанта» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування відповідно до акту №2415/1589/ЦВ від 26.08.15 у розмірі 49000 грн. Що також відповідає виписці по картковому рахунку виданій ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.10.2015 року на імя позивача , відповідно до якої 28.08.2015 року йому було зараховано страхове відшкодування у сумі 48755 грн. Відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи № ВС-5 (483408) від 25.02.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi,модель Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу , в наслідок його пошкодження при ДТП 12.05.2015 в цінах станом на 12.05.2015 складає 157336.95 грн. Роботи виконані по відновленню даного транспортного засобу відповідають обєму та місцезнаходженню аварійних пошкоджень складових частин , зазначених у протоколі огляду транспортного засобу. Також в ході даного експертного дослідження було визначено складові частини які не замінено при проведенні ремонтних робіт . І встановлено , що для повного відновлення транспортного засобу, до стану у якому він знаходився до пошкодження в ДТП , необхідно провести заміну складових частин . Вартість цих додаткових робіт , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу , у цінах на 25.02.2016 року складає 22018.23 грн. 30.07.2015 на замовлення [PERSON] та за його кошти, у розмірі 25889.51 грн., які сплачено за квитанцією від 30.07.15 № QS000085914201, ПАТ «Херсон-Авто» проведено часткові ремонтно-відновлювальні роботи транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується актом виконаних робіт від 30.07.2015. Для проведення даного відновлюваного ремонту позивачем було придбано у ФОП [PERSON] , на підставі видаткових накладних : за №000004445 від 26.06.2015 на суму 11600 грн.;за №000004373 від 25.06.2015 на суму 27160 грн., за №000004803 від 10.07.2015 на суму 4340 грн. складові частини до даного транспортного засобу, які оплачено згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів : за №1111 від 26.06.2015 за накладною №4445;за №1102 від 26.06.2015 за накладною №4373; за №1205 від 10.07.2015 за накладною №4803, на загальну суму 43100 грн. Також відповідно до акту виконаних робіт №000072 від 12.05.2015 та квитанції №431 від 12.05.2015 року позивачем сплачено 400 грн. за послуги евакуатора. Згідно до положень ст. 29 Закону України« Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень. Та якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В ході судового розгляду відповідачем ТДВ«СК «Доминанта» у добровільному порядку перераховано на картковий рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі ліміту відповідальності на одного потерпілого , за шкоду заподіяну майну , яка з урахуванням франшизи в розмірі 1000 грн., становила 49000 грн. , проти чого не заперечував позивач та його представник в ході судового розгляду, та підтверджується копією платіжного доручення. На підставі чого суд вважає , що позовні вимоги заявлені позивачем до ТДВ«СК «Доминанта» про відшкодування страхового відшкодування у розмірі 245 грн., є не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню , з підстав на які посилався позивач в їх обґрунтування. Положеннями ст. 1188 ЦК України передбачається , що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах,а саме: шкода завдана, одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Пунктом 16 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ( далі Пленуму) визначено що завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Абзацом 3 п.4 Пленуму передбачено що , потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. З урахуванням того , що розмір шкоди завданої транспортному засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] не оспорювався відповідачем [PERSON] та його представником в ході розгляду справи, суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем в частині стягнення шкоди з [PERSON] , з урахуванням положень ст. 1187,1192 ЦК України , підлягають задоволенню. А саме , з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди , яка становить 91407.74 грн. з розрахунку : ( 69389.51 грн. (кошти сплачені позивачем в рахунок проведеного часткового відновлюваного ремонту )+22018.23 грн. (розмір додаткових витрат необхідних для повного відновлення транспортного засобу визначених експертним шляхом) +400 грн. ( вартість послуг евакуатора) і страховою виплатою в розмірі 49000 грн. та дорівнює 42407.74 грн. Судом , в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України було розяснено позивачу ,так як його було представлено в ході судового розгляду через представника за довіреністю, обовязок передбачений ч. 1 ст. 60 ЦПК України , відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в частині щодо доведеності ним розміру матеріальної шкоди при придбанні складових частин для проведення часткового відновлюваного ремонту транспортного засобу. Позивачем в ході судового розгляду , з урахуванням розяснення суду , заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи письмових доказів , а саме : копій квитанцій до прибутково - касових ордерів, оригінали яких було надано суду та учасниками процесу для огляду . Дане клопотання було задоволено судом на підставі положень ст. 64,ч.2 ст.131 ЦПК України та з підстав визначених судом поважними , щодо строку їх подання. Положеннями ст. 59 ЦПК України визначено підстави визнання доказів належними , а згідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами визнаються будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. З урахуванням вищезазначених положень , залучені позивачем квитанції , визнаються судом належними письмовими доказами , так як вони за своїм змістом містять інформацію щодо предмету доказування в частині розміру шкоди. Доводи представника відповідача [PERSON], за довіреністю [PERSON], щодо визнання цих квитанцій , видаткових накладних, акту виконаних робіт від 30.07.2015 та квитанції від 30.07.15 неналежними та недопустимими доказами , з підстав того , що вони не відповідають вимогам законодавства , яке регулює правильність їх оформлення , судом визнаються непереконливими і такими що суперечать положенням ст. 58, 59 ЦПК України , з підстав зазначених судом вище , в частині належності цих доказів предмету доказування . А також оскільки , судом не встановлено обставин , які б свідчили , про те що , ці докази здобуті позивачем з порушенням порядку , визначеного законом, що передбачено ст. 59 ЦПК України. Крім того , доводи представника відповідача , щодо їх недопустимості не можуть бути визнані судом такими , з підстав на які він посилається на їх підтвердження. Оцінюючи , ці докази , на відповідність їх вимогам ст. 64 ЦПК України , я саме їх відповідності , як офіційних простих доказів , вимогам закону на підставі якого вони складались та видавались , суд вважає , що порушення фінансової дисципліни допущені посадовими особами які їх видавали , з урахуванням принципу співмірності цих порушень до негативних наслідків які можуть настати для позивача , на якого не покладався законом обовязок щодо їх складання , суд вважає що ці порушення не є на стільки істотними , які могли стати наслідком для визнання їх не належними та недопустимими. На підставі ст. 88 ЦПК України , суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати , підтверджені документально , пропорційно задоволеними позовним вимогам у розмірі 2006.24 грн. , також стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 51.20 грн.

Outcome: partial