Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач 01.04.2016 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 02.01.1992 року помер її батько [PERSON], якому належав житловий будинок, що знаходиться по вул.Леніна, 114 у с.Камянка Тростянецького району Сумської області. В указаному будинку разом із померлим були зареєстрована його дружина [PERSON] та позивач, які прийняли спадщину в рівних частках. Батько за життя заповіту не складав, після його смерті свідоцтво про право на спадщину ніхто не отримував. В подальшому 06 травня 2015 року померла мати позивача [PERSON], яка була на момент смерті зареєстрована разом з позивачем у житловому будинку, що знаходиться по вул.Леніна, 114 у с.Камянка Тростянецького району Сумської області. Сестра позивача та донька померлої Шейко (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON], ще до смерті батька виписалась із будинку та виїхала на постійне проживання до м.Харків, і на спадщину не претендує, про що свідчить її заява. При зверненні до державного нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, постановою державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 10.11.2015 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері через те, що не збігаються написання прізвищ матері та батька у свідоцтві про народження позивача, в якому зазначено «Кебко», що не відповідає написанню їх прізвищ у свідоцтві про їх смерть та у свідоцтві про право власності на спадковий житловий будинок, в якому замість правильного «Кепко», указано неправильно «Кебко». Посилаючись на указані обставини позивач просить суд: установити факт, що [PERSON] є донькою [PERSON], який помер 02.01.1992 року, у с. Камянка Тростянецького району Сумської області, та [PERSON], яка померла 06.05.2015 року в с. Камянка Тростянецького району Сумської області; установити факт, що [PERSON], який помер 02.01.1992 року в с. Кам'янка Тростянецького району Сумської області належало свідоцтво про право власності на жилий будинок, що знаходиться в с. Камянка Тростянецького району Сумської області по вул. Леніна 114, яке видане виконкомом Камянської сільської ради 02.09.1996 року на підставі рішення виконкому Тростянецької районної ради від 06.03.1992 року № 76, на ім'я [PERSON]; визнати за [PERSON], право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Леніна б. 114 в с. Кам'янка Тростянецького району Сумської області, з яких 1/2 його частина - порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 02.01.1992 року в с. Кам'янка Тростянецького району Сумської області, а інша 1/2 його частини - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 06.05.2015 року в с. Кам'янка Тростянецького району Сумської області. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, указала, що позовні вимоги підтримує (а.с.31). Представник відповідача у судове засідання не зявився, Камянська сільська рада Тростянецького району Сумської області надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 36). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що\~ позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають\~ задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до паспорту громадянина України позивач [PERSON] народилась 01 березня 1950 року у с.Камянка Тростянецького району Сумської області. З 1976 року позивач зареєстрована та проживає [INFO] (а.с.7,8). До укладення у с.Камянка Тростянецького району 04.09.1971 року шлюбу з [PERSON] позивач [PERSON], [INFO], мала відповідно до свідоцтва про одруження серії І- АБ № 382834 прізвище «Кебко» (а.с.12). Згідно із свідоцтвом про народження позивача серії ЯЯ № 599652, актовий запис № 10, датою народження позивача зазначено 01.03.1950 року, місцем народження с.Камянка Тростянецького району Сумської області, а прізвище виконано російською мовою як «Кебко», у графі батько також російською мовою зазначено «Кебко Владимир Иванович», матері «Кебко Прасковья Евдокимовна» (а.с. 11). При цьому відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 1948 року зареєстрували шлюб, після одруження дружині присвоєно прізвище «Кепко». За даними Камянської сільської ради [PERSON] до дня смерті проживала разом з донькою [PERSON] по вулиці Леніна, 114 у с.Камянка Тростянецького району Сумської області (а.с.14). Відповідно до свідоцтв про смерть «Кепко Владимир Иванович» помер 02.01.1992 року у віці 67 років у селі Камянка Тростянецького району Сумської області, а [PERSON] померла 06.05.2015 року у віці 90 років у селі Камянка Тростянецького району Сумської області (а.с.9,10). Судом установлено на підставі матеріалів інвентарної справи, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, що знаходиться у селі Камянка по вул.Леніна, за № 114 видане на імя «Кебко Володимир Іванович». При цьому у технічному паспорті на указаний житловий будинок імя власника будинку також зазначено як «Кебко Володимир Іванович» (а.с.15-19). Відповідно до пункту 1 статті 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про установлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Судом установлено, що розбіжність у написанні прізвища померлих матері і батька з написанням прізвища позивача у свідоцтві про її народження, а також прізвища померлого батька у свідоцтві про право власності на житловий будинок та технічному паспорті є наслідком технічної помилки, допущеної особою, якою видано свідоцтво про народження та про право особистої власності на будинок, що перешкоджає позивачу в оформленні права на спадщину. Оскільки внести виправлення у первинні документи померлих неможливо, позивач, враховуючи, що її право на спадщину оспорюється нотаріусом, обґрунтовано звернулася до суду з вимогою про установлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу. За таких обставин, у суду не має розумних сумнівів у тому, що батьками позивача були [PERSON] та [PERSON], а тому суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази дають підстави для установлення факту, що [PERSON] є донькою [PERSON] який помер 02.01.1992 року, та [PERSON], яка померла 06.05.2015 року, а також встановлення факту що [PERSON], який помер 02.01.1992 року в с. Камянка Тростянецького району Сумської області належить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Камянка Тростянецького району Сумської області по вул. Леніна 114, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи вимогу позивача про визнання права власності на житловий будинокпо вул. Леніна 114 у с.Камянка в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON], суд виходить з такого. На підставі свідоцтва про смерть, судом установлено, що [PERSON] помер 02.01.1992 року, що є часом відкриття спадщини, який за життя отримав у власність житловий будинок, що знаходиться по вул. Леніна б. 114 в с. Камянка Тростянецького району Сумської області (а.с. 15). Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної\~ дати\~ застосовується чинне\~ на\~ той\~ час\~ законодавство,\~ зокрема,\~ відповідні\~ правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли\~ спадщина,\~ яка\~ відкрилася\~ до\~ набрання\~ чинності\~\~ ЦК України і\~ строк\~ на\~ її\~ прийняття\~ не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON],\~ спірні правовідносини у цій справі регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не\~ допускається\~ прийняття\~ спадщини\~\~\~ під\~\~\~ умовою\~\~\~ або\~\~\~ з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:\~ 1) якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~ управління\~ або\~ володіння спадковим майном;\~ 2) якщо він подав державній нотаріальній\~ конторі\~ за\~ місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті\~ дії\~ повинні\~ бути\~ вчинені\~ протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не склав, після його смерті спадщину прийняли позивач та її мати [PERSON], які на момент смерті спадкодавця проживали з ним разом по вул. Леніна б. 114 в с. Камянка Тростянецького району і фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, продовжуючи проживати в указаному житловому будинку (а.с.27). Таким чином, позивач та її мати [PERSON] відповідно до статті 529 ЦК УРСР набули у порядку спадкування за законом у рівних частках (по ? частини належної частки померлому) право власності на житловий будинок по вул. Леніна б. 114 в с. Камянка Тростянецького району. Спадщина після смерті матері позивача [PERSON] відкрилась 06 травня 2015 року.На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з померлою [PERSON] у спірному житловому будинку. За життя [PERSON] заповіту не складала. Відповідно до Інформаційної довідки, наданої Тростянецькою районною конторою від 25.04.2016 року № 43702785, після смерті [PERSON] значиться заведена спадкова справа № 547/2015, де є заява про прийняття спадщини від [PERSON], зареєстрованої по вул. Леніна б. 114 в с. Камянка Тростянецького району Сумської області, а також від імені [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Постановою державного нотаріуса Тростянецької державної нотаріальної контори від 10 листопада 2015 року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 06 травня 2015 року та була зареєстрована за адресою [INFO] на житловий будинок та земельну ділянку за указаною адресою через розбіжності у зазначенні прізвищ спадкодавця та спадкоємця в різних документах «Кебко» і «Кепко». Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, після смерті матері [PERSON], позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом, за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, в силу статей 1218, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України набула у порядку спадкування за законом право власності на набуте її батьками у передбаченому чинним на той час законодавством порядку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Леніна, 114у с.Камянка Тростянецького району Сумської області. Однак через помилку у написанні прізвища спадкожавця у правовустнаовлюючому документі на спадкове майно, що належало спадкодавцю, позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право власності слід визнати за ним рішенням суду згідно зі статей 328 та 392 ЦК України. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved