Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з газопостачання. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є споживачем послуг ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», отримував послуги по газопостачанню за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS]. Згідно встановлених законодавством «Правил надання населенню послуг по газопостачанню», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, відповідач зобов`язаний сплачувати послуги з газопостачання відповідно до норм, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996 року і тарифів, затверджених Постановами НКРЕ. Однак за період з 01.12.2003 року до 20.03.2013 року (на момент відключення) відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував послуги з газопостачання, в зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 2257,37 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надала заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та розгляду справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та дату судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України судом винесено ухвалу про винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, і давши їм оцінку у сукупності, приходить до наступного. Відповідно до п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. За визначеннням основних термінів Правил надання населенню послуг з газопостачання, об'єктом споживача є територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування. Тобто, споживачем природного газу в розумінні зазначених Правил є власник, або користувач житлового будинку (квартири), тощо. Відповідач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS] з 25 грудня 2003 року, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Донецькій області (а.с.12), на ім'я [PERSON] позивачем відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за період з 01.12.2003 року до 20.03.2013 року складає 2257,37 гривень (а.с. 4-6). Отже користувачем квартири за адресою [ADDRESS] на час виникнення заборгованості є [PERSON] та між сторонами виникли та існували цивільні правовідносини з приводу надання послуг з газопостачання, які утворились наданням та отриманням комунальних послуг в процесі експлуатації житлового фонду. При цьому відповідач не в повному обсязі сплачував комунальні платежі, станом на 01.11.2013 року утворилась заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2257,37 гривень, яку відповідач до теперішнього часу не сплатила. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити комунальні платежі. Згідно п.п. 14, 17 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року та п.9 «Правил надання населенню послуг по газопостачанню», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, відповідач зобов`язаний сплачувати послуги з газопостачання відповідно до норм, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996 року і тарифів, затверджених Постановами НКРЕ. Відповідно до п.17 «Правил надання населенню послуг по газопостачанню» споживач зобов'язаний щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця здійснювати оплату за використаний природний газ. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Горлівського управління по газопостачанню до [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ є законними та обґрунтованими. Разом з тим, судом встановлено, що згідно довідки-розрахунку позивача сума заборгованості, пред'явлена позивачем до стягнення, утворилася у період з 01 грудня 2003 року по 20 березня 2013 року (а.с. 4-6), тобто частина суми заборгованості нарахована у період дії положень Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., який втратив чинність з 01.01.2004 р. Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., який діяв на момент виникнення спірних відносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Згідно ст. 75 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Ст. 80 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. передбачає, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позивачем доказів в обгрунтування поважності причин пропуску даного строку не надано. Враховуючи вищенаведене, суд розглядає позовні вимоги з урахуванням строків позовної давності та наслідків їх закінчення, встановлених положеннями Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., таким чином, сума заборгованості відповідача, згідно проведеного судом розрахунку за період з 01 січня 2004 року по 20 березня 2013 року становить загальну суму 2551 гривня 64 копійки. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за використаний природний газ у сумі 2551 гривня 64 копійки. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 714 ЦК України, ст. 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: partial