Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

ПАТ «УкрСббанк» звернулося в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, при цьому пояснивши наступне. 27.12.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в наступному змінено назву на ПАТ «УкрСиббанк») як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11279832000, відповідно до умов якого кредитор надав та позичальник прийняв в якості кредиту кошти у сумі 134000,0доларів США. При цьому за Договором № 11279832000 [PERSON] зобов'язався повернути зазначені кошти в термін до 27.12.2019р. шляхом сплати щомісячних платежів по кредиту, процентів за користування кредитом із змінною ставкою 11,90 % річних на перші 30 календарних днів. Разом з цим 27.12.2007р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 170838, згідно умов якого остання зобов'язалася солідарно відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за всіма зобов'язаннями [PERSON] згідно Договору № 11279832000. В наступному 23.02.2009р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 із Додатком № 1 до Договору № 11279832000, згідно умов якої кредитор та позичальник за взаємною згодою змінили термін сплати останнім коштів кредиту і процентів, збільшили їх суми за графіком погашення кредиту. Проте, [PERSON] порушив свої зобов'язання за Договором № 11279832000та не повернув у визначений строк кошти кредиту, не сплатив відсотки за користування ними. При цьому згідно розрахунку ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість [PERSON] за Договором № 11279832000станом на 01.03.2012р. складає 179794,57 долари США грн., а саме: заборгованість за кредитом 122833,28 доларів США, що еквівалентно980946,57 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р.; заборгованість по сплаті процентів49518,85 доларів США, що еквівалентно395457,54 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р.; пеня за прострочення повернення кредиту 2400 доларів США, що еквівалентно19173,10 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р.; пеня за прострочення сплати процентів 5041,60 доларів США, що еквівалентно40262,22 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р.У зв'язку з вищевикладеним ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути на його користь солідарно із позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] суму боргу за Договором № 11279832000 в розмірі 179794,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.03.2012р. становить 1435839,43 грн. В ході судового розгляду [PERSON] 12.03.2014р. звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON], про визнання неправомірним підвищення процентної ставки, визнання недійним кредитного договору, визнання недійсною додаткову угоду № 1 від 23.02.2009 р. При цьому [PERSON] зазначив, що без його відома ПАТ «УкрСиббанк» безпідставно збільшено 31.03.2008р. процентну ставку за Договором № 11279832000 із 11,9% річних до 23,8% річних. Також [PERSON] зазначив, що йому як споживачу не було повідомлено інформацію про умови кредитування за Договором № 11279832000 під час укладення наведеного договору із банком, а також положення п. 7.5. Договору № 11279832000 суперечать положеннями ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного [PERSON] просив суд визнати неправомірним підвищення ПАТ «УкрСиббанк» з 31.03.2008р. процентної ставки з 11,9% до 23,8% річних; визнати незаконним нарахування ПАТ «УкрСиббанк» з 31.03.2008р. процентів за ставкою 23,8% річних; Визнати недійсним Договір № 11279832000; визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 23.02.2009р. до Договору № 11279832000. Крім того 12.03.2014р. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON], про визнання поруки припиненою. При цьому [PERSON] зазначила, що згідно п. 2.1. Договору поруки № 170838 кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, в наслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Проте ПАТ «УкрСиббанк» без згоди поручителя [PERSON] збільшив процентну ставку за основним Договором № 11279832000 із 11,9% річних до 23,8% річних згідно наданого банком розрахунку заборгованості та Додаткової угоди № 1 із Додатком № 1 до наведеного кредитного договору, що призвело до фактичного збільшилась відповідальності поручителя. Крім того [PERSON] зазначила, що умовами основаного Договору № 11279832000 та Договору поруки № 170838 не визначено їх строк, а ПАТ «УкрСиббанк» не пред'явив позов до поручителя протягом року з моменту укладення Договору поруки № 170838, у зв'язку з чим договір поруки є припиненим в силу положень закону. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати поруку за Договором поруки № 170838 припиненою з 31.03.2008р. У судовому засіданні представник ПАТ «УкрСиббанк» підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги повністю. При цьому останній не визнав зустрічний позов [PERSON] та просив відмовити у його задоволені, з наступних підстав: згідно п. 7.12.Договору № 11279832000,[PERSON] шляхом підписання наведеного договору визнав і засвідчив, що він отримав інформаційний лист щодо умов кредитування згідно закону України «Про захист прав споживачів»; за згодою сторін положеннями п. 1.3.1. Договору № 11279832000було встановлено змінювану процентну ставку; згідно п. 5.2. Договору № 11279832000передбачено право банку змінювати процентну ставку за договором в разі порушення його умов позичальником, що і було здійснено банком; 23.02.2009р. сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 із додатками до Договору № 11279832000, якими змінено строки та суми сплати процентів за договором кредиту; у додатках до Додаткової угоди № 1 зазначено, що вони є невід'ємною частиною Договору № 11279832000. Крім того представник ПАТ «УкрСиббанк» не визнав зустрічний позов [PERSON] та просив відмовити у його задоволені повністю. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні первісний позов не визнали та просили відмовити у його задоволені повністю. Разом з цим [PERSON] підтримав свій зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк» та просив задовольнити його повністю. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнали та просили відмовити у його задоволені повністю. Разом з цим представник [PERSON]підтримав зустрічний позов останньої до ПАТ «УкрСиббанк» та просив задовольнити його повністю. Врахувавши надані сторонами пояснення, з'ясувавши обставини, на які вони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити частково позов ПАТ «УкрСиббанк» та відмовити повністю у задоволені зустрічного позову [PERSON], задовольнити повністю позов [PERSON], зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 27.12.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в наступному змінено назву на ПАТ «УкрСиббанк») як кредитором та [PERSON] як позичальником було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11279832000, відповідно до умов якого кредитор надав та позичальник прийняв в якості кредиту кошти у сумі 134000,0 доларів США. Відповідно до п. 1.2.2. Договору № 11279832000, позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому разі не пізніше 27.02.2019р. При цьому згідно п. 1.3.1. Договору № 11279832000, за користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,9% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. Відповідно до п.5.2. Договору № 11279832000, сторони погодили, що банк згідно умов п.п. «а» п. 1.3.1 догвоору може змінювати розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни. Разом з цим вбачається, що 23.02.2009р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON]було укладено Додаткову угоду № 1 із Додатком № 1 до Договору № 11279832000, згідно умов якої кредитор та позичальник за взаємною згодою змінили термін сплати [PERSON] коштів кредиту і процентів, їх суми за графіком погашення кредиту. В свою чергу згідно розрахунку ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість [PERSON] за Договором № 11279832000 станом на 01.03.2012р. складає 179794,57 долари США грн., а саме: заборгованість за кредитом 122833,28 доларів США, що еквівалентно980946,57 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р.; заборгованість по сплаті процентів49518,85 доларів США, що еквівалентно395457,54 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р.; пеня за прострочення повернення кредиту 2400 доларів США, що еквівалентно19173,10 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р.; пеня за прострочення сплати процентів 5041,60 доларів США, що еквівалентно40262,22 грн. за курсом НБУ станом на 01.03.20121р. При цьому в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вищезазначеної заборгованості позивачу. Положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України,визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з цим суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В свою чергу, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 527 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення коштів заборгованості за Договором № 11279832000. Разом з цим суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON],з наступних підстав: згідно п. 7.12. Договору № 11279832000, [PERSON] шляхом підписання наведеного договору визнав і засвідчив, що він отримав інформаційний лист щодо умов кредитування згідно закону України «Про захист прав споживачів»; за згодою сторін положеннями п. 1.3.1. Договору № 11279832000 було встановлено змінювану процентну ставку; згідно п. 5.2. Договору № 11279832000 передбачено право банку змінювати процентну ставку за договором в разі порушення його умов позичальником, що і було здійснено банком; 23.02.2009р. сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 із додатками до Договору № 11279832000, якими за взаємною згодою визначено нові строки та суми сплати процентів за договором кредиту; у додатках до Додаткової угоди № 1 зазначено, що вони є невід'ємною частиною Договору № 11279832000. Крім того суд відхиляє посилання [PERSON] на положення абз. 13. ч. 11 ст. закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6 закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки на дату укладення Договору№ 11279832000 від 27.12.2007р.та зміну розміру процентної ставки, зазначені положення законів не діяли та не мають зворотної дії у часі. В свою чергу, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити повністю зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON], про визнання поруки припиненою, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 27.12.2007р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 170838, згідно умов якого остання зобов'язалася солідарно відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк»за всіма зобов'язаннями [PERSON]згідно Договору № 11279832000. Разом з цим, згідно п. 2.1. Договору поруки № 170838 кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, в наслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. При цьому вбачається, що було збільшено процентну ставку за основним Договором № 11279832000 із 11,9% річних до 23,8% річних згідно наданого банком розрахунку заборгованості та Додаткової угоди № 1 із Додатком № 1 до наведеного кредитного договору, що призвело до фактичного збільшилась відповідальності поручителя [PERSON] В свою чергу згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, у разі, коли поручитель прийняв на себе повну відповідальність за виконання боржником зобов'язання, а пізніше це зобов'язання боржник і кредитор змінили в бік збільшення без погодження з поручителем, порука припиняється. При цьому, із правових позицій Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 18 червня 2012 р. у справі № 6-73цс12 та від 20 лютого 2013 р. у справі № 6-172цс12, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх судів України, вбачається наступне. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. В свою чергу у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання [PERSON] як поручителем своєї письмової згоди на збільшення процентної ставки та розміру забезпеченого порукою зобов'язання за основним Договором № 11279832000. Згідно з роз'ясненнями п. 22 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, якими визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Судом встановлено, що умови Договору поруки № 170838 не містить положень щодо прийняття поручителем на себе зобов'язання виконувати обов'язки, які основним боржником будуть приймати на себе в разі зміни зобов'язання у бік збільшення його обсягу, відповідальності. У зв'язку із зазначеним суд приходить до висновку, що основне зобов'язання за Договором № 11279832000було змінено відповідачем та зобов'язання за ним було збільшено без згоди поручителя [PERSON], а тому припинилася порука за Договору поруки № 170838 в силу приписів ч. 1 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовну вимогу про визнання припиненим Договором поруки № 028/16-272.

Outcome: partial