Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач 02.08.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що стягуються з відповідача за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 02.03.16 р.; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних вище неповнолітніх дітей, а саме: синів [PERSON], 04.11.02 р. н., [PERSON], 21.01.10 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину. 24.02.16 р. вона звернулась до Ковельського міськрайсуду із позовом про збільшення розміру аліментів і рішенням цього ж суду від 02.03.16 р. розмір аліментів на кожну дитину було збільшено на 200 грн. до 1\~200 грн. на двох дітей. Вважає, що стягнутої суми аліментів недостатньо на даний час для забезпечення належного утримання неповнолітніх дітей сторін, так як діти підросли та стали потребувати більших коштів на утримання. Вона працює, однак, її доход не є достатнім. Старша за віком дитина сторін навчається у 10 кл., займається з репетиторами; займається спортом і постійно їздить на міжнародні змагання; молодша за віком дитина сторін навчається у 3 кл., відвідує шкільні табори, що потребує значних коштів. На протязі 3 х міс. відповідач аліменти не сплачує і вона самостійно несе тягар повного утримання неповнолітніх дітей сторін. Покликаючись на ст. ст. 185, 192 СК України, зазначає, що відповідач уклав повторний шлюб та має на утриманні 1 неповнолітню дитину; майновий та фізичний стан відповідача є задовільним, він постійно виїжджає за кордон на заробітки та отримує значні кошти, тому зможе сплачувати аліменти, як вона вважає, у тому розмірі, про який вона просить по 972 грн. на кожну дитину щомісячно. Однак, у добровільному порядку відповідач не бажає надавати дітям сторін необхідну матеріальну допомогу. Покликаючись на ст. 180, ч. 2 ст. 182 СК України, судову практику, Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», просить збільшити розмір аліментів і стягувати з відповідача на її користь на утримання вказаних вище неповнолітніх дітей сторін - по 972 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Просить позов задовольнити. У подальшому позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та, навівши аналогічне вказаному вище обґрунтування, покликаючись на зміну розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та положень ст. 182 СК України, просить збільшити розмір аліментів і стягувати з відповідача на її користь на утримання вказаних вище неповнолітніх дітей сторін - по 1\~944 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 15.08.18 р. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви, суду додатково пояснила, що за час з дня призначення судом того розміру аліментів, які на даний час зобов»язаний сплачувати відповідач, змінився в сторону погіршення лише її та неповнолітніх дітей сторін майновий стан у зв»язку з тим, що діти підросли та їх належне утримання і забезпечення потребує більших коштів. Доказів про доходи відповідача вона не має. Не заперечує про наявність у відповідача ще одного малолітнього утриманця. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме: в розмірі 1\~500 1600 грн. аліментів на обох неповнолітніх дітей сторін щомісячно. Суду пояснив, що він є працездатним, однак, не працює, хоча має несталий доход, що і спричинило виникнення заборгованості по аліментах; виїжджає за кордон з метою заробітків, на його утриманні також є ще малолітня дитина віком до 3 р.. Просить позовні вимоги позивача задовольнити частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з копій свідоцтв про народження вказаних вище спільних неповнолітніх дітей сторін, сторони мають спільних неповнолітніх дітей: синів [PERSON], 04.11.02 р. н., [PERSON], 21.01.10 р. н.. Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 26.06.14 р. у цивільній справі № 159/3 786/14 ц провадження № 2/159/863/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, що набрало законної сили 07.07.14 р., дійсно, було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаних вище спільних неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі у загальному розмірі 1\~000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Як слідує з копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 07.07.14 р. у цивільній справі № 159/3 785/14 ц провадження № 2/159/862/2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 17.07.14 р., дійсно, шлюб сторін, що був укладений і зареєстрований 19.05.02 р., було розірвано у судовому порядку. Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 02.03.16 р. у цивільній справі № 159/812/16 ц провадження № 2/159/418/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що набрало законної сили 14.03.16 р., дійсно, було збільшено розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання вказаних вище спільних неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі у загальному розмірі 1\~200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до копії довідки № 952/036 38/7 від 10.09.18 р., виданої Ковельським МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач є платником аліментів на користь позивача згідно з виконавчим листом, виданим Рожищенським райсудом Волинської області № 159/812/16 ц, 2/159/418/16 від 28.11.17 р., і щомісячний аліментний платіж складає 1\~200 грн.. Хоча за вказаною вище довідкою позивач отримує аліменти від відповідача і за рішенням Рожищенського райсуду Волинської області, однак, суд, проаналізувавши дані про номер справи та провадження, у якому виданий такий виконавчий лист, приходить до висновку, що індекс 159 належить до справ, розглянутих саме Ковельським міськрайсудом Волинської області, тому це є та сума аліментів, про яку стверджує позивач 1\~200 грн., що стягується щомісячно на обох неповнолітніх дітей сторін за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 02.03.16 р. у цивільній справі № 159/812/16 ц провадження № 2/159/418/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що набрало законної сили 14.03.16 р.. Вказаним вище стверджується та обставина, що відповідач на даний час є платником аліментів на користь позивача на утримання вказаних вище двох неповнолітніх дітей сторін. Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України, що підлягають до врахування судом, крім тієї, що вони мають на своєму утриманні вказаних вище неповнолітніх дітей, відповідно, з врахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина дочка [PERSON], 22.08.17 р. н.. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно закону. Отже, судом встановлено, що у сторін на даний час є вищезазначені спільні неповнолітні діти, аліменти на утримання яких з відповідача на користь позивача стягнуто в судовому порядку у твердій грошовій сумі по 1\~200 грн. щомісячно. Будь \~яких доказів\~на підтвердження\~погіршення стану\~свого чи\~дитини сторін\~здоров»я,\~позивач суду\~не надала.\~ \~ \~ Ту обставину, що змінився в сторону погіршення її матеріальний стан, позивач обґрунтовує лише збільшенням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений законодавчо. Натомість, позивач надав суду доказ на підтвердження погіршення свого майнового стану, так як на його утриманні з 22.08.17 р. перебуває ще одна неповнолітня дитина. Так, на час присудження розміру аліментів, що стягнуто з відповідача на користь позивача, позивач працювала та мала доход; відповідач не працював та доходу не мав. Така ж ситуація збереглась і на даний час. Доказів про розмір доходу відповідача позивача також суду не надала. Однак, відповідач не заперечив, що має несталий доход. Однак, доказів про наявність достатнього заробітку (доходу) у відповідача, що дало б суду підстави для збільшення розміру аліментів до мінімального рекомендованого, позивач суду також не надала. А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, врахувавши, що розмір стягуваних на утримання спільних неповнолітніх дітей сторін аліментів, безсумнівно, є меншим, ніж той, що передбачений законодавчо як мінімальний для дітей відповідного віку на даний час. Так, з 01.07.18 р. прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 р. складає 1\~944 грн., а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, не менше 972 грн. на кожну дитину. З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: partial