Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в Тлумацький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 71 KU від 07.03.2008 року, відповідно до якого позивачем надано [PERSON] кредит у сумі 20000 доларів США на термін до 06.03.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Однак [PERSON] прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконував, допустив виникнення заборгованості станом на 07.07.2016 року в розмірі 67826,60 доларів США, що за курсом 24,84 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.07.2016 року складає 1684812,83 грн., яка складається з наступного: 301910,08 грн. (12154,19 доларів США) - заборгованість за кредитом; 555926,40 грн. (22380,29 доларів США) - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 746509,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 80217,28 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 07.03.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку загальну суму боргу за кредитним договором в розмірі 67826,60 доларів США, що за курсом 24,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.07.2016 року складає 1684812,83 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив на адресу суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачі про причини неявки не повідомили, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 71KU (а.с. 21-28), відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 20000,00 доларів США (п. 1.2. кредитного договору), терміном повернення не пізніше 06.03.2013 року (п. 1.3. кредитного договору) на придбання екскаватора (п. 1.4. кредитного договору). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11 цього Договору, а також Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, який наведений в Додатку № 1 до даного Договору, [PERSON] (відповідач) зобов'язався сплачувати відсотки в розмірі 16% річних. Згідно до п. 4.3 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 даного Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі: 32 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3. Кредитного договору, Позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12, а також відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку № 1 до цього договору, здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку № 1 до даного Договору з урахуванням п. 4.11 даного договору. Відповідно до п. 2.1.2 кредитного договору банк зобов'язався видати кредит шляхом видачі готівки через касу, у межах суми, зазначеної в п. 1.2 даного договору, за умови виконання Позичальником зобов'язань, передбачених п. 2.2.10 даного договору. [PERSON] (відповідач) одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти в сумі 20000,00 доларів США, що підтверджується копією видаткового касового ордеру (а.с. 29). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток 1 до даного Договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього Договору, строків повернення кредиту, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток 1 до даного Договору), а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 даного Договору, винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6, Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату щоденного нарахування. У відповідності до п. 6.6. Кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк був змушений звернутись до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,0 грн. +5% від суми позову. Згідно п. 6.8 кредитного договору строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Віповідно до положення ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 02.07.2014 року по справі № 6-79цс14. [PERSON] прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного погашення кредиту не виконував та відповідно до розрахунку позивача допустив виникнення заборгованості станом на 07.07.2016 року в розмірі 67826,60 доларів США, що за курсом 24,84 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.07.2016 року, складає 1684812,83 грн., яка складається з наступного: 301910,08 грн. (12154,19 доларів США) - заборгованість за кредитом; 555926,40 грн. (22380,29 доларів США) - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 746509,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 80217,28 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 7-12). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачами по справі суду не представлено. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 07.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 71KU, згідно якого [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 71KU від 07.03.2008 року (а.с. 30). Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Така ж відповідальність поручителя передбачена договором поруки № 71KU від 07.03.2008 року, зокрема, згідно п. 2 Договору поруки поручитель [PERSON] зобов'язався відповідати перед кредитором по боргових зобов'язаннях боржника [PERSON], що виникають з кредитного договору № 71KU від 07.03.2008 року, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п. 11 договору поруки сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом 5 років. У відповідності до п. 2.3.3. (а) Кредитної угоди при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами цієї Угоди, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за даним Договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення. Згідно п.5 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь обов'язку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку. Відповідно до п. 6 договору поруки поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору. 07.07.2016 року на адреси відповідачів [PERSON] та [PERSON] було направлено повідомлення про виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та договором поруки (а.с. 14-17), що підтверджується реєстрами згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 18-20). Однак, як боржником, так і поручителем (відповідачі по справі) заборгованість по кредитному договору не була погашена у вказані у вимогах строки. У відповідності з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № 71KU від 07.03.2008 року, та те, що відповідачі не подали суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за вищевказаним кредитним договором та договором поруки є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 25272,19 грн. (платіжне доручення №ВООО8В14АМ від 08.08.2016 року, а.с. 1, платіжне доручення №ВООО8В14АМ від 08.08.2016 року, а.с. 2), а саме по 12636,10 грн. з кожного. На підставі викладеного, відповідно 261, 525, 526, 530, 549, 554, 611, 612, 625, 629, 631, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved