Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про виселення. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що відповідно до укладеного договору № K3VIGA15006652 від 09 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], банк зобов'язався надати третій особі кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 32 566,52 доларів США строком до 08 жовтня 2027 року, а третя особа зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і третя особа 09 жовтня 2007 року уклали договір іпотеки № K3VIGA15006652. Згідно п.1 договору іпотеки, третя особа надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 72,60 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить третій особі на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов'язання, який надав третій особі кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2010 року звернено стягнення на житловий будинок загальною площею 72,60 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, третя особа та усі інші мешканці підлягають виселенню із спірного житлового будинку. Посилаючись на викладене, позивач просив суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають житловому будинку (предмет іпотеки), який розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Горбачевська О.І. не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та третя особа [PERSON] не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № K3VIGA15006652 від 09 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], банк зобов'язався надати третій особі кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 32 566,52 доларів США строком до 08 жовтня 2027 року, а третя особа зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.5-7). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і третя особа 09 жовтня 2007 року уклали договір іпотеки № K3VIGA15006652 (а.с.8-11). Згідно п.1 договору іпотеки, третя особа надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 72,60 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить третій особі на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов'язання, який надав третій особі кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2010 року звернено стягнення на житловий будинок загальною площею 72,60 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.12-14). Відповідно до листа виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №2.15/4459 від 23 серпня 2016 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], зареєстрована з 29.12.2007р. по теперішній час, [PERSON], [INFO], зареєстрована з 29.12.2007р. по теперішній час, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 10.07.2008р. по теперішній час, [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 10.07.2008р. по 31.07.2015р., [PERSON], [INFO], зареєстрований з 13.09.2008р. по теперішній час, та [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 29.12.2007р. по 11.08.2015р. 03 серпня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з повідомленням №30.1.0.0/2-091 до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо виселення із житлового будинку загальною площею 72,60 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16). Згідно із ч.3 ст.33 закону «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до ст.39 закону «Про іпотеку». Так, за змістом чч.1, 2 ст.39 цього закону, в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною 1 ст.40 закону «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст.109 ЖК УРСР, у ч.1 якої передбачені підстави виселення. За змістом ч.3 ст.109 цього кодексу, громадянам, яких виселяють з житлових приміщень, одночасно надається інше житлове приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на житлові приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного житлового приміщення. Відповідно до ч.2 ст.40 закону «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним солідарно стягнути із відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2067 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved