Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи, що 30 грудня 2013 року між ними та [PERSON] укладений кредитний договір № 172 відповідно до умов якого на ім'я відповідача було відкрито кредитну лінію з лімітом 1000 грн. з кінцевим строком повернення до 29 грудня 2014 року. В рамках кредитної лінії 30 грудня 2013 року між ними було укладено Додатковий договір № 172/Т, відповідно до якого вони надали відповідачу кредит (транш) в розмірі 1000 грн. строком до 27 січня 2014 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість по тілу кредиту - 1000 грн., по відсоткам - 943,08 грн., пеня - 26 636,16 грн., загальна сума заборгованості складає 28 579,24 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 285,80 грн. сплаченого судового збору та 24,90 грн. поштових витрат. Позивач Перша всеукраїнська кредитна спілка свого представника до суду не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 159 (5288) від 02.09.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії № 172 від 30 грудня 2013 року на ім'я відповідача Першою всеукраїнською кредитною спілкою відкрито кредитну лінію з лімітом 1000 грн. строком 29 грудня 2014 року. В рамках кредитної лінії 30 грудня 2013 року між ними було укладено Додатковий договір № 172/Т, за яким позивач надав відповідачу кредит (транш) в розмірі 1000 грн. строком до 27 січня 2014 року /а.с.5-7/. Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 1000 грн. підтверджується копією видаткового касового ордеру від 30 грудня 2013 року /а.с.10/. У відповідності до п.1.1. договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 208, 6 відсотків річних. Пунктом п.4.1., п.4.2 Кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно Графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною кредитного договору, що підтверджується копіями зазначених договорів /а.с.5-7/ Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.07.2014 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 28 579,24 грн., де заборгованість по тілу кредиту - 1000 грн., по відсоткам - 943,08 грн., пеня - 26 636,16 грн. /а.с.21/. Про наявність боргу за кредитним договором № 172 від 30 грудня 2013 відповідач повідомлявся належним чином / а.с. 14,15,16/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що 30 грудня 2013 року на підставі кредитного договору № 172 [PERSON] отримав від Першої всеукраїнської кредитної спілки кредит в розмірі 1000 грн. з кінцевим строком повернення до 29 грудня 2014 року. Відповідач зобов'язувався щомісяця виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, однак взяте на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 28 579,24 грн., що і дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 285,80 грн. та 630 грн. підлягають стягненню з відповідача. В частині стягнення з відповідача поштових витрат у розмірі 24,90 грн. слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 79 ЦПК України поштові витрати не відносяться до жодного виду судових витрат. На підставі ст. 526, 549-550, 610-612, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved