Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15749,10 грн. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, згідно договору за №DOМ7FB23500181 від 20.11.2006 року, укладеного між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 1870,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідач у відповідності з договором, зобов'язався сплачувати кредит та погашати відсотки згідно Графіку погашення кредиту щомісячними платежами. Взяті на себе зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконувались і тому в нього на 13.12.2013 р. утворилась заборгованість, яка складається: з 5802,35 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 8720,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 726,15 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором складає 15749,10 грн. Вказану суму, а також судові витрати просили стягнути з [PERSON] на користь позивача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки. Суду не наданні докази про поважну причину неявки відповідача в судове засідання, а тому, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, а також зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і прийняти заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору за №DOМ7FB23500181 від 20.11.2006 року, укладеного між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 1870,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідач у відповідності з договором, зобов'язався сплачувати кредит та погашати відсотки згідно Графіку погашення кредиту щомісячними платежами. (а.с.5-9). Згідно розрахунку станом на 13.12.2013 р. заборгованість становить 15749,10 грн., яка складається: з 5802,35 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 8720,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 726,15 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором складає 15749,10 грн. (а.с.4). Відповідно до судового наказу № 2-н/10 від 04.01.2010 р. з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору від 06.09.2006 р. у розмірі 2628,15 грн. (а.с. 3). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов'язки з надання кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов'язки за договором Судом встановлено, що між сторонами виникло грошове зобов'язання. Так, 20.11.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 1870,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунків заборгованості за кредитним договором, [PERSON] станом на 13.12.2013 року має заборгованість на загальну суму 15749,10 грн. У тому числі пеня 8720,60 грн. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, то за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивачем не надано доказів, які б обґрунтовували відповідний розмір збитків. Співвідношення суми неповернутого кредиту та суми штрафу і пені є явно несправедливим та підлягає зменшенню. Суд вважає, що достатньою мірою відповідальності за порушення кредитного зобов'язання є пеня в сумі 4000 грн. Пеня та штраф згідно ст. 549 ЦК України є різновидами неустойки за порушення цивільного зобов'язання. Одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення зобов'язання. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково: з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути: 5802,35 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 4000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, всього в сумі 9802,35 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн., які були понесені позивачем і підтверджені квитанцією, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, що складає 98,02 грн.

Outcome: partial