Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач 07.10.2020 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. З листопада 2009 року від перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 24.04.2010 року між ними було офіційно зареєстровано шлюб, а [INFO] у них народився син - [PERSON] , батьком якого було записано його на підставі ст. 133 СК України. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, майже одразу після реєстрації шлюбу вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2010 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 року шлюб між ними було розірвано. В подальшому він спілкувався з відповідачем тільки з приводу їхньої дитини, при цьому відповідач перешкоджала їхньому спілкуванню, через що постійно виникли сварки. У липні 2020 року під час сварки з відповідачем з приводу спілкування з дитиною, вона повідомила, що він, можливо, і не є батьком їхнього сина. На даний час він впевнений, що не є батьком [PERSON] та сплачувати аліменти на чужу дитину він не має наміру. Посилаючись на ч. 1 ст. 136 СК України вважає, що має право оспорити своє батьківство, тому просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 657 про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого 13.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Ухвалою суду від 05.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує. Враховуючи, викладене, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24.04.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 5,8). [INFO] народилась дитина - [PERSON] , батьком якого зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 657 (а.с.4). У зв`язку з тим, що сторони на момент народження дітей перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька та матір дітей було записано згідно ст. 133 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі. Проте, батько дитини має право оспорити батьківство. Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилався на те, що він впевнений, що не є батьком [PERSON] , оскільки сама відповідач про це. Таким чином, враховуючи викладене та той факт, що відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між дитиною [PERSON] , [INFO] та позивачем [PERSON] . Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 657 про народження [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved