Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач 04 квітня 2014 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідачів. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю просить стягнути, завдані збитки в розмірі 20449,06 грн. Пояснив, що 22 квітня 2013 року близько 23 год. [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] намагались здійснити крадіжку металевої рейки залізничної колії очисних споруд Фабрики банкнотного паперу НБУ довжиною 1,85 м. , однак при вчинені злочину були затримані. Внаслідок злочинних дій відповідачів НБУ завдана шкода в розмірі 20449,06 грн., яка складається з вартості металевої рейки та болтів - 978 грн., витрат на проведення експертизи в розмірі 518 грн. та вартості відновлюваних робіт по виконанню ремонту під'їзної колії в розмірі 18953,06 грн. Дану шкоду просить стягнути відповідачів по 10224,53 грн. з кожного. Відповідачі позов не визнали повністю. В судовому засіданні представник відповідачів в заперечення позову пояснив, що відповідно до вироку Малинського районного суду від 15 серпня 2013 року, яким засуджено [PERSON] та [PERSON] за ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України встановлено, що відповідачі шляхом зрізання клемних болтів та зрізання рейки намагались вчинити крадіжку рейки вартістю 815 грн., однак не змогли цього зробити, оскільки були затримані на місці вчинення злочину. Металева рейка та болти залишилась у володінні позивача. Витрати на проведення експертизи в розмірі 518 грн. були вчинені в ході розгляду кримінального провадження і не повинні відшкодовувати в порядку цивільного судочинства. Також не підлягають задоволенню і шкода в розмірі 18953,06 грн., так як на даний час роботи по ремонту під'їзної колії не проведено, тому будь - які витрати позивачем не понесені. Крім того вартість робіт у виконавчій калькуляції є завищеною, включені роботи, які не підлягають проведенню, не зазначено дату складання калькуляції та відносно якої саме ділянки колії вона проведена. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні під час дослідження матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] за ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України встановлено, що 22 квітня 2013 року близько 23 год. [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] з метою таємного викрадення чужого майна прибули до території очисних споруд Фабрики банкнотного паперу НБУ, де реалізуючи свої дії направлені на викрадення металевої рейки під'їзної залізничної колії довжиною 1,85 м та вартістю 815 грн., переконавшись у відсутності сторонніх осіб за допомогою газорізальної системи відрізали металеві болти та намагались відрізати частину рейки, однак при вчинені злочину були затримані. Відповідно до експертного заключення від 24 квітня 2013 року встановлено, що вартість металевої рейки та клемних болтів з урахуванням НДС становить - 978 грн. та 815 грн. без врахуванням НДС (арк.с.6-10). В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року N 3 « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» , зазначено, що при розгляді кримінальної справи суд зобов'язаний на основі всебічного, повного й об'єктивного дослідження обставин справи з'ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв'язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам. Вироком суду від 15 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] визнанні винуватими у вчинені злочину. На момент розгляду справи вирок набрав законної сили. Даним вироком встановлено розмір майна,що намагались викрасти на суму 815 грн. Дане майно ( кусок металевої рейки та клемні болти ) залишились у власності позивача, доказів того, що воно знищено не надано, вартість пошкодження майна не встановлена, тому суд вважає, що відсутні підстави для покладення на відповідачів обов'язку відшкодування шкоди в розмірі 978 грн. Вимоги позивача щодо відшкодування витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 518 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки дані витрати здійснені під час розгляду судом матеріалів кримінального провадження, а крім того у відповідності до статті 122 КПК України витрати, пов'язані з залученням експертів несе сторона кримінального провадження , що заявила відповідне клопотання. При вирішенні позову в частині відшкодування, завданих позивачу збитків в розмірі 18953,06 грн. суд враховує положення статті 22 ЦК України в якій зазначено , що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В якості доказу для відшкодування даних збитків позивачем надано виконавча калькуляція на виконання ремонту під'їзної колії Фабрики банкнотного паперу на суму 18953,06 грн.( арк.с. 15). Заперечуючи по суті позову відповідачами не надано належних доказів на спростування вищезазначеної калькуляції незважаючи на те , що судом роз'яснювалось про можливість призначення відповідної експертизи, а тому суд вважає, що вимоги про відшкодування даних збитків є доведеними та обґрунтованими. Відповідно до п. 13 Постанови № 3, солідарну відповідальність по відшкодуванню шкоди несуть особи, діяння яких були об'єднані спільним злочинним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій. Оскільки спільними діями відповідачів була завдана шкода позивачеві , тому суд вважає , що вони повинні нести солідарну відповідальність за завдану шкоду. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. в дольовому порядку по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: partial