Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 70800,00 доларів США. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та відповідачем 31.01.2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL 1929, відповідно до умов якого, позивач зобовязався надавати відповідачу кредитні послуги у валюті в рамках ліміту, що дорівнює 142000,00 доларів США на строк не пізніше 01.01.2028 року. На виконання умов Генерального договору, позивачем було укладено з відповідачем [PERSON] Угоду №1929/1929-K від 31.01.2008 року на кредитування в сумі 90000,00 доларів США зі сплатою 11,5 відсотків річних, та [PERSON] Угоду №BL1929/1932-KL+ від 05.02.2008 року на кредитування в сумі 50000,00 доларів США зі сплатою 14,0 відсотків річних. Однак, відповідач не виконує своїх зобовязань по поверненні кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами, що зумовило утворення заборгованості в сумі 180,689,10 доларів США, а тому позивач, зважаючи на ринкову вартість майна, яке знаходиться в іпотеці для забезпечення виконання кредитного зобовязання, просить стягнути заборгованість в сумі 70800,00 доларів США та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про повне підтримання позовних вимог, які просить задоволити, а також проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву щодо розгляду справи без його участі та просить суд, при вирішені спору, врахувати подані ним заяву щодо застосування строку позовної давності, а також заяву про зменшення розміру пені. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 31.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL 1929, відповідно до умов якого, позивач зобовязався надавати відповідачу кредитні послуги у валюті в рамках ліміту, що дорівнює 142000,00 доларів США на строк не пізніше 01.01.2028 року. На виконання умов Генерального договору, позивачем було укладено з відповідачем [PERSON] Угоду №1929/1929-K від 31.01.2008 року на кредитування в сумі 90000,00 доларів США зі сплатою 11,5 відсотків річних, та [PERSON] Угоду №BL1929/1932-KL+ від 05.02.2008 року на кредитування в сумі 50000,00 доларів США зі сплатою 14,0 відсотків річних. Також між позивачем та відповідачем за період з 01.09.2009 року по 11.11.2013 року було укладено сімнадцять [PERSON] угод до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL 1929 від 31.01.2008 року, яким змінювались відсоткові ставки за користування кредитними коштами в різні періоди дії кредитного зобовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань по кредитному зобовязанню, станом на 15.04.2016 року у останнього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 180689,10 доларів США, з яких: - заборгованість по [PERSON] Угоді №1929/1929-K від 31.01.2008 року становить: 88283,78 доларів США заборгованість по сумі кредиту (в т.ч. прострочена), 37644,52 доларів США відсотки за користування кредитом та 1159,37 доларів США підвищені відсотки; - заборгованість по [PERSON] Угоді №1929/1932-KL+ від 05.02.2008 року становить: 35810,03 доларів США заборгованість по сумі кредиту (в т.ч. прострочена), 17341,77 доларів США відсотки за користування кредитом та 449,63 доларів США підвищені відсотки. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Однак, позивач, зважаючи на ринкову вартість майна, яке знаходиться в іпотеці для забезпечення виконання кредитного зобовязання, заявив вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 70800,00 доларів США, з яких: - заборгованість по [PERSON] Угоді №1929/1929-K від 31.01.2008 року в сумі 47780,06 доларів США, з них: 3280,78 доларів США дострокового стягнення по сумі кредиту, 5695,39 доларів США простроченої заборгованості по сумі кредиту, 37644,53 доларів США заборгованості по відсотках за користування кредитом та 1159,37 доларів США підвищених відсотків; - заборгованість по [PERSON] Угоді №BL1929/1932-KL+ від 05.02.2008 року в сумі 23019,94 доларів США, з них: 3280,78 доларів США дострокового стягнення по сумі кредиту, 1947,77 доларів США простроченої заборгованості по сумі кредиту, 17341,77 доларів США заборгованості по відсотках за користування кредитом та 449,63 доларів США підвищених відсотків. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається із матеріалів справи, позивач заяви вимоги щодо стягнення грошових коштів з відповідача в сумі 47780,06 доларів США по [PERSON] Угоді №1929/1929-K від 31.01.2008 року та в сумі 23019,94 доларів США по [PERSON] Угоді №BL1929/1932-KL+ від 05.02.2008 року, які укладені в рамках Генерального договору про надання кредитних послуг №BL1929 від 31.01.2008 року. Також матеріалами справи встановлено, що провадження у даній справі було відкрито 01.06.2016 року, з огляду на що, визначається і дата звернення позивача з вимогами до відповідача щодо стягнення заборгованості по кредитному зобовязанню. Як вбачається із Розрахунку заборгованості по [PERSON] Угоді №1929/1929-K від 31.01.2008 року та Розрахунку заборгованості по [PERSON] Угоді №BL1929/1932-KL+ від 05.02.2008 року, останній проведено, зокрема, для простроченої заборгованості, починаючи з 01.06.2012 року, тобто за більш ніж три роки. Відповідно до абзацу 5 Преамбули Генерального договору про надання кредитних послуг №BL1929 від 31.01.2008 року, ануїтетний платіж сума грошових коштів, що складається з строкових процентів і строкової суми основного боргу і підлягає сплаті на умовах і в строк, встановлений [PERSON]. Абзац 4 п. 2.2. [PERSON] угоди №1929/1929-К від 31.01.2008 року визначає, що першим днем прострочення сплати суми щомісячного ануїтетного платежу вважається 01 число кожного поточного календарного місяця строку кредитування згідно Графіку погашення кредиту. Також, відповідно до п. 2.3. [PERSON] угоди №BL1929/1932-КL+ від 05.02.2008 року, погашення грошових зобовязань повинно здійснюватись, зокрема, другого робочого дня кожного поточного місяця (починаючи з місяця, що слідує за місяцем встановлення ліміту кредитної лінії) мають бути сплачені проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов Генерального договору та цієї Індивідуальної угоди. З огляду на вищевказане та з урахуванням заяви відповідача, суд приходить до переконання про застосування строку позовної давності щодо стягнення 1588,80 доларів США як простроченої заборгованості по кредиту та 12947,59 доларів США як простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом по заборгованості, яка виплила з [PERSON] угоди №1929/1929-К від 31.01.2008 року, а також про застосування строку позовної давності щодо стягнення 5943,87 доларів США як простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, яка виплила з [PERSON] угоди №BL1929/1932-КL+ від 05.02.2008 року. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається із позивних вимог, позивач заявив вимоги щодо стягнення з відповідача підвищених відсотків/пені в сумі 1159,37 доларів США по [PERSON] Угоді №1929/1929-K від 31.01.2008 року та в сумі 449,63доларів США по [PERSON] Угоді №BL1929/1932-KL+ від 05.02.2008 року, які укладені в рамках Генерального договору про надання кредитних послуг №BL1929 від 31.01.2008 року. З огляду на вказане, суд також бере до уваги заяву відповідача щодо зменшення розміру пені, зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи, та свідчать про бездіяльність банківської установи, яка полягала у відсутності відповідей чи погоджень банку, як кредитора, на факт неодноразових пропозицій боржника щодо добровільної продажі предмета іпотеки по кредитному зобовязанню з метою зменшення заборгованості або добровільної передачі предмета іпотеки у власність банку для погашення такої заборгованості, і в подальшому призвели до виникнення прав щодо нарахування, крім сум основного боргу, також і сум так званих підвищених відсотків (пені), що збільшує загальний розмір заборгованості відповідача, а тому вважає за можливе зменшити розмір заборгованості скасувавши підвищені відсотки в загальній сумі 1609,00 доларів США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі наведеного, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитним зобовязанням в розмірі 48710,74\~доларів США. На підставі наведеного та

Outcome: partial