Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 11489,93 грн. 16.02.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» уточнив позовні вимоги в яких просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 12091,19 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16.01.2016 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 8816,87 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобов'язання, просить стягнути заборгованість в сумі 12091,19 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 10.01.2017 року позовні вимоги визнав. В заяві від 16.02.2017 року просить розглядати справу у його відсутність і зменшити розмір пені та штрафу в зв'язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки на утриманні має трьох неповнолітніх дітей. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. 16.01.2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н (відповідачем заповнено відповідну заяву) (а.с. 6-7). Відповідно до даної угоди [PERSON] отримав кредит в розмірі 8816,87 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків в розмір 1,5% в місяць. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» (а.с. 29). Одночасно п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання банківських послуг по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 13). Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції картрахункам. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 27). Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунком позивача станом на 10.02.2017 року, заборгованість позичальника становить 12091,19 грн., з яких: 7924,64 грн. тіло кредиту; 753,61 грн. відсотки за користування кредитом; 2269,80 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в сумі 1143,14 грн. (а.с.78). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги відсутність прямих збитків у позивача через порушення відповідачем своїх зобов'язань, зважаючи на ступінь виконання основного зобов'язання за кредитними договорами, наявність на утриманні у відповідача малолітніх дітей, а також те, що відповідач є інвалідом 3 групи та протягом розгляду справи здійснював погашення заборгованості за кредитом, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України та зменшити суму пені до 400,00 грн., а штрафу до 100,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 9178,25 грн. При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, тому судовий збір у сумі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. Сума судового збору, яка була сплачена при поданні заяві про збільшення позовних вимог в розмірі 222грн. може бути повернута позивачу за його клопотанням у разі надання оригіналу платіжного доручення та підтвердження зарахування судового збору до Державного бюджету України.

Outcome: approved