Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 13 605,75 гривень заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання річних каналів зв'язку, серед яких офіційний сайт банку, смс повідомлення про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. ПАТ КБ «Приват банк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушив умови договору, станом на 18.12.2017 року має заборгованість в сумі 13605,75 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 1135,93 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 4204,61 грн.; нарахованої пені - 7141,13 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 624,08 грн. Також ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] 1762,00 грн. судового збору сплаченого при подачі даного позову до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, згідно клопотання від 21.12.2017 року, яке подано раніше, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в розписці, яка приєднана до матеріалів справи (а.с.44). Надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи виписки про фінансовий стан його пенсії та розгляд справи за його відсутності, позов не визнає. Відзив не подавав. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. З Заяви б/н від 25.03.2010 року, підписаної [PERSON] вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в Будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання порушення Овердрафту, згідно п.2.1.1.2.7 Договору, у разі невиконання зобов»язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зхобов»язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов»язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов»язаннями. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов»язань згідно п.п.2.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку ( у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов»язань, у тому числі Мінімального обов»язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору ( а.с.5-8). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до розрахунку, на 18.12.2017 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 13605,75 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 1135,93 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 4204,61 грн.; нарахованої пені - 7141,13 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 624,08 грн. Однак, ставлячи питання про одночасне стягнення пені та штрафу, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки п.1.1.5.21 Умов (стягнення пені) та п.1.1.5.20 (стягнення штрафу) визначена відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань, а відтак одночасне їх застосування є неприпустимим. Вказаний висновок викладений у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення пені (п. 1.1.5.21), яка передбачена Договором, підлягає задоволенню, а стягнення штрафу визначеного (п. 1.1.5.20) за несвоєчасне виконання зобовязань є безпідставним. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у звязку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номера від 25.03.2010 р., яка виникла станом на 18.12.2017р., у розмірі 12481,67 грн, що включає: 1135,93 грн. - тіло кредиту; 4204,61 грн. - відсотки та 7141,13 грн. - пеня. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial