Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

ПАТ «Сбербанк» 03.03.2017р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.08.2013 року між ПАТ «[PERSON] Сбербанку Росії», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ «Сбербанк», та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 99900 грн. на поточні потреби з кінцевим терміном повернення 27.08.2015р., а остання повинна була повертати його зі сплатою 33% річних. Оскільки відповідач свої зобовязання належним чином не виконувала, станом на 14.02.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 221962,82 грн., які позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно кредитного договору №44#01017730625 від 28.08.2013 року ПАТ «[PERSON] Сбербанку Росії», правонаступником всіх прав та зобовязань якого на підставі зареєстрованих змін до Статуту від 26.11.2015р. є ПАТ «Сбербанк», надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 99900 гривень на поточні потреби. [PERSON] за умовами договору зобов'язалась сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 33% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (п.1.2 договору).Відповідач підтвердила свою згоду з умовами договору, що підтверджується її підписом в кредитному договорі від 28.08.2013 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняла позику, використавши її за призначенням, але зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконувала. Відповідно до п.10.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник зобов'язаний сплачувати у відповідності до вимог чинного законодавства України Банку пеню в розмірі 0,2 відсотка від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим Договором. Згідно до п. 10.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати санкції (за кожне порушення). За п.10.3 кредитного договору нарахування пені, яка передбачена цим Договором, починається з дня прострочення виконання зобов'язання та припиняється в момент виконання позичальником зобов'язання, за невиконання якого така пеня була застосована до позичальника, або з дати, визначеної рішенням банку про незастосування пені. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак відповідач в порушення умов кредитного договору, взятих на себе, зобов'язань не виконала. З поданих доказів та розрахунків заборгованості за кредитом, судом встановлено, що станом на 14.02.2017 року утворилась заборгованість за договором №44#01017730625 від 28.08.2013 року в загальному розмірі 221962,82 гривень, яка складається іззаборгованісті: за кредитом 58213,33 гривень; процентам за користування кредитом 43303,34 гривень; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом 88486,80 гривень; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 31959,35 гривень (а.с.5). Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, заборгованість за кредитом, яка складає 221962,82 грн., слід стягнути з відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 3329,50 грн. (а.с.1).

Outcome: approved