Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.08.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено кредитний договір №218АІ10130816001. Згідно з п. 1.1 кредитного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 179676,00 грн, зі сплатою 16% річних до 15.08.2018. Повернення кредитних коштів повинно було здійснюватися позичальником відповідно до графіку, що передбачений п. 1.1.1 кредитного договору.\~16.08.2013 у якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір застави №218АІ10130816001-ЗАСТ між банком та відповідачем. Відповідно п. 1.1. договору застави, предметом застави є рухоме майно, а саме: автомобіль марки NISSAN JUKE 1,6, номер кузова №SJNFBAF15U6359141, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував. Відповідно до п. 4.1 договору у разі прострочення сплати відсотків, визначених п. 2.4 кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, відповідач сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Таким чином, станом на 12.02.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 325891,18 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 170692,20 грн, заборгованості за процентами 74122,24 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту 31825,15 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків 17121,73 грн, інфляційних витрат за неповернення кредиту 19653,31 грн, інфляційних витрат за не сплату відсотків 12449,56 грн. Вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 47). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, ураховуючи, що він скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, про час, дату та місце розгляду справи, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був належним чином повідомлений (а.с. 40, 41, 43, 44), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. 17.08.2016 судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оглянувши заяву представника позивача, позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом було встановлено такі обставини. 16.08.2013 між позивачем та [PERSON] було укладено договір кредиту №218АІ10130816001 на купівлю автотранспортного засобу (а.с. 7-13). Відповідно до умов п. 1.1. кредитного договору банк надає відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 179676,00 грн, зі сплатою\~відсотків, у розмірі, у порядку, та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2 кредит було надано позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки «NISSAN JUKE 1,6», 2013 року випуску, білого кольору. Процентна ставка на перший рік користування кредитом становила 16% річних (до 01.08.2014). У подальшому процентна ставка встановлювалася відповідно до умов п. 2.7 договору, яким передбачено зміну процентної ставки один раз на рік з повідомленням божника, поручителя та інших зобовязаних за цим договором осіб. Відповідно до п. 1.1.1. боржник повинен був погашати кредит частинами відповідно до графіку, щомісячний платіж складав 2994,60 грн, термін погашення кредиту 15.08.2018. Відповідно до умов п. 4.1. кредитного договору у разі прострочення [PERSON] строків сплати процентів, визначених п. 1.1, 2.4, 2.7, а також строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.16 договору, останній сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє в цей період. Відповідно до пунктів 3.3.6, 3.3.7 кредитного договору позичальник зобовязаний забезпечувати сплату процентів за користування кредитом та своєчасне та у повному обсязі погашення кредиту. У разі невиконання, або неналежного виконання, вказаних обовязків протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та позичальник зобовязується впродовж одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (п. 4.4 кредитного договору). 16.08.2013 у якості забезпечення зобовязання за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір застави транспортного засобу №218АІ10130816001-ЗАСТ (а.с. 16-20). Предметом договору відповідно до п. 1.1 договору застави став транспортний засіб автомобіль марки «NISSAN JUKE 1,6», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до даних копії меморіального ордеру №218/001 від 16.08.2013 [PERSON] одержав кредит у розмірі 179676,00 грн на підставі договору кредиту №218АІ10130816001 від 16.08.2013 (а.с. 21). Відповідно до даних розрахунку відповідачем 17.09.2013 було внесено 3024,60 грн у погашення строкової заборгованості за кредитом, 28.11.2013 було внесено 2562,00 грн у погашення простроченої заборгованості за кредитом. Після 28.11.2013 боржник не виконував обовязків щодо погашення кредиту (а.с. 4). Оскільки відповідач [PERSON] не виконував належним чином обовязки за кредитним договором, та порушив терміни сплати більше, ніж на 90 календарних днів, то банк отримав право вимагати дострокового погашення кредиту, тому станом на 12.02.2016, за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 325891,18 грн. Згідно з даними розрахунку заборгованості остання складається з заборгованості за кредитом 170692,20 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом 74122,24 грн; заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення кредиту 31825,15 грн; заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення відсотків 17121,73 грн; інфляційних витрат, у звязку з неповерненням кредиту 19653,31 грн; інфляційних витрат, у звязку з непогашенням відсотків 12449,56 грн (а.с. 4-6). На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Документально підтверджені судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 4888,37 грн (а.с. 1). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 4888,37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved