Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, у якому зазначив, що 24.09.2007 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR03110087, згідно якого позивач надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 104853,19 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір застави автотранспорту № DN81AR03110087 від 24.09.2007, за умовами якого відповідач передала в заставу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» автомобіль марки MAPLE, модель: С81 SMA7181, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. 10.01.2013 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Дикусар Ю.М. при примусовому виконанні постанови Вільнянського районного суду Запорізької області на користь ПАТ «Універсал-Банк» накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на наявність у нього вищого пріоритету зареєстрованих обтяжень зазначеного майна, значне перевищення суми заборгованості [PERSON] перед позивачем над вартістю заставленого майна, та на ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», які, на думку позивача, передбачають переважне право заставодержателя за задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави за умови наявності пріоритету реєстрації обтяження, а також право заставодержателя вимагати звільнення такого майна з-під арешту. На підставі викладеного позивач просив суд звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ, автомобіль марки MAPLE, а також заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням позивача у праві розпорядження заарештованим автомобілем. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 51-53). Представник відповідача ПАТ «Універсал-Банк» у судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 50), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 49), про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надала. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Представник третьої особи - відділу ДВС Вільнянського РУЮ Запорізької області у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 44), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, в зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 24.09.2007 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR03110087, згідно якого позивач надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 104853,19 грн. (копія кредитного договору а.с. 6-11). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір застави автотранспорту № DN81AR03110087 від 24.09.2007, за умовами якого відповідач передала в заставу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» автомобіль марки MAPLE, модель: С81 SMA7181, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 04.11.2007 (копія договору а.с. 12-17). Відомості про обтяження зазначеного автомобіля на підставі договору застави внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 19-21). 10.01.2013 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Дикусар Ю.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-0805-1375/2011, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Універсал-Банк», накладено арешт на все майно боржника, в тому числі вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON] (а.с. 18). Вказане також підтверджується даними з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Частинами 1, 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна, приватне обтяження у вигляді застави рухомого майна відповідача [PERSON], тобто спірного автомобілю, вперше зареєстровано 02.10.2007 за № 5760716 на підстави договору застави автотранспорту №. DN81AR03110087 від 24.09.2007. Публічне обтяження у виді арешту рухомого майна, належного [PERSON], внесене до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Вільнянського РУЮ Дикусар Ю.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-0805-1375 від 20.03.2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал-Банк», було зареєстроване у реєстрі 13.06.2012 за № 12612533. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що публічне обтяження у виді застави рухомого майна відповідача [PERSON], а саме автомобілю марки MAPLE, модель: С81 SMA7181, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], зареєстроване на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», має пріоритет над обтяженням, зареєстрованим 13.06.2012 на користь ПАТ «Універсал-Банк». Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо рухоме майно, яке є предметом публічного обтяження, є також предметом інших обтяжень, задоволення прав обтяжувача за публічним обтяженням або особи, на користь якої встановлено публічне обтяження, здійснюється в черговості згідно з пріоритетом публічного обтяження. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині звільнення майна з-під арешту є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить суд заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням позивача у праві розпорядження заарештованим автомобілем. При вирішенні спору в цій частині, суд виходить з того, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, оскільки пред'явлені до особи, яка не є учасником даної справи. У відповідності до ст. 33 ЦПК України позивач клопотань про залучення співвідповідача не заявляв. Правовий статус Державної виконавчої служби України, її органів та посадових осіб, визначаються Конституцією України, Законами України «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження», іншими законодавчими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про Державну виконавчу службу» встановлено, що Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України (ст. 1). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 4). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового стягнення рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для він наділений відповідними повноваженнями, правами та обов'язками. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України. З огляду на це, суд не може втручатись у діяльність органу державної влади, покладати на них обов'язки, які передбачені безпосередньо законом. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial