Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» в сумі 40670,09 гривень та судових витрат по справі. На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 10.08.2008р. між сторонами укладено договір № KGXRRX08610433, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1186,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем станом на 11.02.2014р. виникла заборгованість в сумі 40670,09 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву про підтримку позову та слухання справи за його відсутності, а також не заперечує щодо винесення судом заочного рішення (а. с. 22). Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду вказаної справи (а. с. 23). Про причини неявки та неможливість явки не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складався з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а. с. 4, 5-7). Згідно умов надання споживчого кредиту відповідач зобов'язувався щомісяця в період сплати, надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11.02.2014р. становить 40670,09 грн. (а. с. 3) та складається з: - 1186,80грн. - заборгованість за кредитом; - 78,31грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 348,96грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 36643,16грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафів відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1912,86грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням № BOJ62B0BQ5 від 11.02.2014р. (а. с. 13). На підставі викладеного,

Outcome: approved