Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 лютого 2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № Д098/АК-012.08.2. Відповідно до умов договору банк надав [PERSON] кредит на купівлю автомобіля, в загальному розмірі 12103,96 доларів США зі кінцевим терміном повернення до 04 лютого 2015 року. Відповідно до умов договору [PERSON] взяв на себе обовязок частково погашати заборгованість за договором, сплачувати нараховані проценти за кредитом, повернути суму кредиту до 04 лютого 2015 року. Рішенням суду від 08.04.2014 з відповідача на користь банку було стягнуто заборгованість за договором кредиту в розмірі 10660,18 доларів США та 884907,43 гривень. Відповідач продовжує не виконувати свої зобовязання та борг не повертає, у звязку із чим за період з 07.02.2014 по 31.03.2017 утворилась заборгованість за процентами по кредиту в сумі 738,09 доларів США, яку просить стягнути. Також на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача три проценти річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 27927,77 гривень, три проценти річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 1023,17 гривень, суму інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 7948,41 гривень. Представник позивача у судове засідання не прибув, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутність, яким позовні вимоги підтримав, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не прибув за невідомих причин, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, відзиву на предявлений позов чи будь-яких інших заяв, що стосуються справи, не надав. За наведених обставин, суд, зважаючи на наявність згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 04 лютого 2008 року між АТ «Родовід Банк», з одного боку, та [PERSON], з іншого, було укладено кредитний договір № Д098/АК-012.08.2, за яким відповідачу були надані кошти за відкритою кредитною лінією на суму\~ 12103,96 доларів США на придбання автомобіля ЗАЗ модель TF69Y0 LANOS терміном повернення до 04 лютого 2015 року з розрахунку 9% річних із сплатою щомісячної плати за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2014 року з [PERSON] на користь АТ «Родовід Банк» було стягнуто заборгованість за договором кредиту № Д098/АК-012.08.2 від 04.02.2008, яка утворилась станом на 06.02.2014, у сумі 10660,18 доларів США та 884907,43 гривень. Згідно із положеннями ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, за змістом предявленого позову позивач посилається на подальше невиконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором та судовим рішенням. З наданих представником позивача розрахунків вбачається, що позичальник [PERSON] свої зобовязання належним чином продовжує не виконувати, внаслідок чого за період з 07.02.2014 по 31.03.2017 за ним рахується заборгованість за процентами по кредиту у сумі 738,09 доларів США, за трьома процентами річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам у сумі 27927,77 гривень, за трьома процентами річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у сумі 1023,17 гривень, за інфляційними втратами від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у сумі 7948,41 гривень. Відповідач [PERSON], не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього наведеної заборгованості. Таким чином, суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором і утворення заборгованості за період з 07.02.2014 по 31.03.2017 у загальній сумі 738,09доларі США та 41031,54 гривень, а тому стягує з відповідача у повному обсязі суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, як доведену в ході судового засідання. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1600,00 гривень.

Outcome: approved