Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 11 квітня 2007 року між сторонами укладено договір кредиту на суму 22000,00 доларів США. Банк свої зобовязання виконав, надавши гроші позичальникові. Відповідач зобовязання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 21 лютого 2017 року утворилась заборгованість: 19976,00 доларів США заборгованість за кредитом, 23659,97 доларів США заборгованість за відсотками. Позичальникові направлялась вимога про усунення порушень, яка залишена без реагування. За наведених обставин просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 43635,97 доларів США та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. 07 листопада 2017 року представник відповідача надав до суду письмові заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що позивач не надав докази отримання кредиту відповідачем. Заперечив щодо обставин сплати відповідачем 24 листопада 2016 року відсотків за користування кредитом в розмірі 1,36 доларів. Вказав, що останній платіж по кредитному договору відповідачем здійснено 12 березня 2008 року. Одночасно зазначив, що в 2010 році позивач скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту адже звернувся із відповідним позовом до Третейського суду при Асоціації українських банків. Рішенням Третейського суду від 12 травня 2010 року у справі № 70/10 позов АКБСР «Укрсоцбанк» задоволено в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] заборгованість по договору кредиту в сумі 223800,89 грн. Одночасно представник відповідача зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності до вимоги про стягнення тіла кредиту повністю, а по вимогам про сплаті відсотків за три роки до дати подання позову. Просив відмовити у задоволенні позову. 21 березня 2018 року представником позивача до суду подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій останній зазначив, що у звязку із систематичним порушенням умов договору відповідачеві нарахована неустойку. Залишивши вимогу про стягнення тілу кредиту в розмірі 19976,00 доларів США, позивач зменшив розмір заборгованості по відсотках до 7920,48 доларів США, одночасно вказавши, що така заборгованість виникла в період з 28 серпня 2014 року по 29 серпня 2017 року. Крім того просив стягнути пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 5539,46 доларів США та пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1820,26 доларів США за період з 28 серпня 2014 року по 29 серпня 2017 року. Отже загальний розмір вимог становить 35256,2 доларів США. Представником позивача до суду неодноразово подавалась заява, зокрема 02 жовтня 2017 року та 07 травня 2018 року, про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] в одному з судових засідань зазначив, що позов не визнає з підстав викладених в письмових запереченнях від 07 листопада 2017 року, одночасно просив до заявлених вимог застосувати правила позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 050/25-998, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 22000,00 доларів США, зі сплатою 13% річних щомісячно до 10 числа рівними частинами в сумі 184,00 долари США та кінцевим терміном повернення в сумі 140,00 доларів США до 10 квітня 2017 року. Пунктом 4.1 договору встановлено, що у разі прострочення строків сплати процентів та прострочення строку повернення кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період (а. с. 4-7). Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та найменування банку. ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником прав та обовязків АКБ СР «Укрсоцбанк» відповідно до п. 1.2.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (а. с. 20 - 35). Між сторонами склались правовідносини врегульовані положеннями Глави 48 ЦК України «Виконання зобовязань», та Глави 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад». Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 19076,00 доларів США, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що відповідачем отримано кредит відповідно до умов договору від 11 квітня 2007 року в сумі 22000,00 доларів США. Твердження представника відповідача про відсутність доказів отримання кредиту не заслуговує на увагу, адже матеріали справи містять копію договору підписану відповідачем, заяву на видачу готівки від 12 квітня 2007 року (а. с. 8), анкету позичальника (а. с. 9-10) та довідку про сплату відповідачем заборгованості за кредитом в період з травня 2007 року по березень 2008 року (а. с. 14). Зазначені докази та обставина часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором спростовують твердження представника відповідача про відсутність доказів, щодо отримання кредитних коштів. На підтвердження обставин розміру заборгованості по кредитному договору, позивачем надано розрахунок, відповідно до якого відповідачем погашено основна заборгованість за кредитом в розмірі 2024,00 долари США, а тому розмір непогашеної заборгованості станом на 30 серпня 2017 року становить 19976,00 доларів США (22000-2024=19976). В лютому 2010 року позивач звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації банків України з позовною заявою до [PERSON]В, про стягнення заборгованості, що підтверджується копією ухвали про порушення провадження у справі від 05 лютого 2010 року (справа № 70/10). Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації банків України від 12 травня 2010 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за договором кредиту в розмірі 223800,89 грн. Як вбачається із змісту зазначеного рішення, заборгованість виникла за договором кредиту від 11 квітня 2007 року № 050/25-998, та станом на 13 січня 2010 року становила 223800,89 грн. в тому числі: 19976 доларів США заборгованість за кредитом, 4848,3 долари США заборгованість за відсотками, та 25246,21 грн. пеня. Враховуючи, що розмір основної заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2007 року в сумі 19976,00 доларів США за рішенням третейського суду вже стягнуто з відповідача, а позивачем не надано доказів про те, що таке рішення скасовано, або наявна відмова у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, зазначена вимога задоволенню не підлягає. В частині заявлених вимог про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором за період з 28 серпня 2014 року по 29 серпня 2017 року суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до п. 1.1 договору кредиту від 11 квітня 2007 року процентна ставка є фіксованою та складає 13 % річних. Відповідно до п. 2.4 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту за фактичну кількість днів у періоді, щомісячно в останній робочий день місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця включно. Позивач звернувся до суду з позовом 02 жовтня 2017 року. Одночасно, представником відповідача заявлено вимогу про застосування до позовних вимог строку позовної давності, яка до вимог про стягнення відсотків за кредитним договором відповідно до ст. 257 ЦК України, становить три роки. Враховуючи, що зобовязання відповідачем не виконані, та строк звернення позивача до суду (02 жовтня 2017 року), а також період за який він просить стягнути заборгованість по сплаті відсотків (з 28 серпня 2014 року 29 серпня 2017 року), з відповідача слід стягнути заборгованість по сплаті відсотків за період з 02 жовтня 2014 року по 29 серпня 2017 року, тобто за 1047 днів. Беручи до уваги розрахунок заборгованості по сплаті відсотків наданий позивачем, з відповідача слід стягнути 7552,58 доларів США, тобто у зазначеній частині позовні вимоги задовольнити частково. Інших розрахунків щодо заборгованості по сплаті відсотків відповідачем суду не надано. Щодо вимоги про стягнення з відповідача розміру неустойки суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1 договору встановлено, що у разі прострочення строків сплати процентів та прострочення строку повернення кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідно до п. 17 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що відповідачем зобовязання по сплаті відсотків та погашення кредитної заборгованості не виконується, з останнього на користь позивача слід стягнути і розмір пені передбачений умовами договору. З врахуванням дати звернення позивача до суду та строку позовної давності по стягненню неустойки встановленої ст. 258 ЦК України, пеню слід стягнути за період з 02 жовтня 2016 року по 02 жовтня 2017 року. Щодо розміру пені яка підлягає стягненню, слід зазначити, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач надав розрахунок пені, яку здійснив на підставі розміру подвійної облікової ставки НБУ, а тому пеня у даному випадку підлягає стягненню у національній валюті - гривні. Розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасне погашення кредиту за період з 02 жовтня 2016 року по 02 жовтня 2017 року становить 142520,52 грн. Розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасне погашення відсотків за період з 02 жовтня 2016 року по 02 жовтня 2017 року становить 18775,49 грн. Отже з відповідача за прострочення виконання зобовязань слід стягнути 161296,01 грн. пені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, з врахуванням заяви зменшення розміру позовних вимог від 01 березня 2018 року, предявлено позов на суму 35256,2 долари США. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Станом на вищезазначену дату офіційний курс гривні до долара США, встановленого Національним банком України, дорівнював 100 доларів США=2680,55 грн. Отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті за предявлені позовні вимоги (1.5% ціни позову) становив 14172,99 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 5244,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial