Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач 04.09.2013 року звернувся в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] про зобов`язання відповідачку не чинити йому перешкод у здійсненні права володіння та користування частиною будинковолодіння [ADDRESS] , яке належить йому на праві спільної часткової власності шляхом забезпечення доступу до приміщення гаража, насосної установки, електрощитових та котельні. Також просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в сумі 1520 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 11.04.2013 року проведено реальний поділ будинковолодіння [ADDRESS] . У власність позивачу виділено на першому поверсі приміщення: підвал І комору площею 18,6 м.кв., І - 1/2 частину приміщення гаража площею 32,9 м.кв., ІІ - комору площею 6,2 м.кв. та другого поверху: 2-7 - коридор площею 21,1 м.кв., 2-8 - житлову кімнату площею 39,8 м.кв., 2-9 житлову кімнату площею 20,9 м.кв., 2-10 гардероб площею 13,8 м.кв., 2-11 - спортивний зал площею 39,7 м.кв., 2-12 гардероб площею 13,9 м.кв., 2-13 ванну площею 10,2 м.кв., 2-14 кабінет площею 20,7 м.кв., загальною площею 237,8 м.кв. Відповідачці виділено у власність приміщення першого поверху: 1/2 частину приміщення гаража площею 32,9 м.кв., ІІІ комору площею 6,1 м.кв., ІV веранду площею 21 м.кв., 1-6 коридор площею 4,5 м.кв., 1-7 житлову кімнату площею 11,1 м.кв., 1-8 коридор площею 28,7 м.кв., 1-9 вітальню площею 38,9 м.кв., 1-10 кухню площею 20,5 м.кв., 1-6 ванну площею 8 м.кв., загальною площею 171,7 м.кв. Позивач не може здійснювати право користування та володіння належною йому часткою будинковолодіння, оскільки відповідачка повністю заблокувала вхід на другий поверх шляхом встановлення перегородки саме на другому поверсі, який належить позивачу. Відповідачка також закрила доступ в гараж, комору та кладову, які є власністю позивача. В будинку відсутній доступ до подачі води в насосній установці, оскільки відповідачка закрила вхід до неї, аналогічне стосується електрощитових та котельні. 28.08.2013 року позивач не міг попасти в будинок, оскільки відповідачка змінила замки без його згоди. Тому позивач просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в розмірі 1520 грн., це вартість квитка на літак з Києва до Івано-Франківська та проживання в готелі. Також відповідачка завдала позивачу моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 грн., яка полягає в тому, що він не може користуватись своєю власністю, проживати в будинку. 06.09.2013 року суддею Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М.М. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 02.10.2013 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у користуванні входом в будинковолодіння [ADDRESS] та сходовою кліткою, яка веде на другий поверх будинку, оскільки вхід в будинок є єдиним, а сходова клітка призначена для входу на другий поверх, який повністю переданий у його власність. 20.11.2013 року відповідачка [PERSON] подала заперечення на позовну заяву та просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивач не надав жодних доказів того, що він зареєстрував своє право власності на нерухоме майно, а тому твердження позивача про те, що відповідачка нібито перешкоджає йому у володінні нерухомістю є безпідставними. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.04.2013 року проведено реальний розподіл будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] між позивачем та відповідачем. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Клузівською сільською радою 31.03.2009 року та зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ за № 26901059 [PERSON] є власником нерухомого майна на праві приватної власності. Позивач перешкоджав відповідачці у встановленні перегородки в гаражі, всі пульти по відкриванню гаража знаходились у позивача. Пульт, який відкриває гараж відповідачка отримала лише 12.09.2013 року, а тому твердження позивача про те, що відповідачка нібито перешкоджає йому в доступі до гаража, насосної установки, електрощитових та котельні є безпідставними та надуманими. У позивача є прямий доступ до другого поверху будинку через прибудовані сходи з вулиці, якими він і потрапляє до будинку. Вільний доступ позивача до гаражу та кладової підтверджує розписка позивача надана ним у присутності працівників охоронної фірми 04.09.2013 року та договір № 35/13 про охорону гаражу від 01.09.2013 року. 20.11.2013 року відповідачка [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до позивача [PERSON] в якій просить суд (т.1 а.с.41-44): заборонити [PERSON] зловживати своїми правами по вирішенню питання про користування майном, що належить їй на праві приватної власності, а саме: вчинення будь яких незаконних дій по примушенню до виконання рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 11.04.2013 року; не чинити перешкод по користуванню пунктами енергозабезпечення будинку в [ADDRESS] ; не чинити перешкод по користуванню газовим обладнанням та пунктами водопостачання будинку в [ADDRESS] ; визнати на нею право користування гостьовим будинком розміщеним на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод по користуванню нею гостьовим будинком розміщеним на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку розміщеного на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7014 грн. 82 коп. матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5700 грн. моральної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 650 грн. витрат на правову допомогу; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 229 грн. 40 коп. судового збору. Вимоги зустрічного позову [PERSON] обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] не довів, що він є власником частини будинку та не надав свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У [PERSON] є прямий доступ до другого поверху будинку, туди ведуть прибудовані сходи. Вільний доступ до кладової та гаражу підтверджує розписка [PERSON] надана ним у присутності працівників охоронної фірми 04.09.2013 року та договір № 35/13 про охорону гаражу від 01.09.2013 року. Свідоцтва про зареєстроване право власності на другий поверх будинку [PERSON] не має. Всупереч вимогам законів, маючи на руках лише рішення суду про розподіл майна, [PERSON] вводить в оману правоохоронні органи і завдяки його неправомірним діям будинок залишився без охорони. У зв`язку із тим, що будинок залишився без охорони відповідачці прийшлось здаваним квиток на потяг і вона втратила 139 грн. 94 коп., порушена перегородка коштувала 6281 грн. 72 коп., ця сума складається із вартості робіт, що підтверджується договором підряду та квитанціями. [PERSON] заблокував вхід в котельню, відключив від електропостачання приміщення першого поверху, відключив систему водопостачання, перекрив кран газового постачання, такими своїми діями [PERSON] наносить відповідачці матеріальні збитки та моральну шкоду. Також [PERSON] чинить перешкоди в користуванні гостьовим будинком, який є спільним майном, ключів від будинку не надає. Через незаконні дії [PERSON] , подання незаконних позовів відповідачка змушена постійно їздити в судові засідання, тому він зобов`язаний відшкодувати вартість квитків, сума складає 445 грн. 86 коп. Відволікаючись на незаконні дії [PERSON] відповідачка постійно знаходиться у стані нервового стресу, підвищеної нервової збудженості, зруйновані нормальні життєві зв`язки, які тривали роками. Також відповідачка не може вести звичний для неї спосіб життя, виконувати свої робочі та громадські обов`язки. Протиправними діями [PERSON] по відношенню до відповідачки, її майна, її законних прав було повністю зруйновано її уклад життя, тому свої моральні страждання відповідачка оцінює в 5700 грн. 17.12.2013 року відповідачка [PERSON] уточнила вимоги зустрічного позову та просила суд (т. 1 а.с. 112-115): заборонити [PERSON] вчинення будь яких незаконних дій відносно майна, яке належить відповідачці на праві приватної власності; не чинити перешкод по користуванню пунктами енергозабезпечення будинку в [ADDRESS] ; не чинити перешкод по користуванню газовим обладнанням та пунктами водопостачання будинку в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод по користуванню нею гостьовим будинком розміщеним на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку розміщеного на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] та видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7014 грн. 82 коп. матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10 000 грн. моральної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 650 грн. витрат на правову допомогу; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 917 грн. 60 коп. судового збору. 20.02.2014 року відповідачка [PERSON] уточнила вимоги зустрічного позову та просила суд (т. 2 а.с. 10-14): заборонити [PERSON] вчинення будь яких незаконних дій відносно майна, яке належить відповідачці на праві приватної власності; не чинити перешкод по користуванню пунктами енергозабезпечення будинку в [ADDRESS] ; не чинити перешкод по користуванню газовим обладнанням та пунктами водопостачання будинку в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод по користуванню нею гостьовим будинком розміщеним на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку розміщеного на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] та видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку; заборонити [PERSON] проводити будь які будівельно-монтажні роботи без дозволу [PERSON] та дозволу будівельно-архітектурної інспекції у будинку [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 33 055 грн. 95 коп. матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20 000 грн. моральної шкоди; 01.07.2014 року позивач [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог та просив також зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні загальними комунікаціями в будинковолодінні (т. 2 а.с.71), оскілки відповідачка продовжує чинити йому перешкоди в користуванні будинком. 12.08.2014 року відповідачка подала заяву про збільшення зустрічних вимог в частині суми відшкодування матеріальної шкоди, а також просила зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні коридором на першому поверсі шляхом знесення прибудованого навісу до першого поверху житлового будинку та телевізійною антеною шляхом включення даної антени (т.2 а.с.104-106). 02.12.2014 року відповідачка подала заяву про збільшення позовних вимог (т.3 а.с.10-17) та просила суд: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в доступі до приміщення де знаходиться топкова (котельня) і користуванні газовим обладнанням, що розташовано в ній та частиною гаража площею 32,9 м.кв., розташованих на першому поверсі житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні сходами і входом з холу першого поверху житлового будинку в приміщення гаража, шляхом відновлення демонтованих входу та сходів з холу першого поверху в приміщення гаража житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні в`їзними воротами та заїздом до будинковолодіння на [ADDRESS] та надати ключі від замка на центральних в`їзнихворотах хі сторони вул. Сонячна в с. Клузів; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні електрощитком, що забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку та пультом здачі під охорону гаража розташованих в частині гаража виділеного у власність [PERSON] , шляхом надання постійного та безперешкодного доступу до даного електрощитка та пульту здачі під охорону гаража; зобов`язати [PERSON] перенести вмикач (вимикач) забезпечення електропостачання гаража, топкової (котельні), пункту водопостачання з електрощитка, що розташований в приміщенні гаража, який забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку; відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 129\~355 грн. 95 коп. 17.12.2014 року відповідачка вкотре подала заяву про збільшення позовних вимог (т.3 а.с.96-104) та просила суд: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в доступі до приміщення де знаходиться топкова (котельня) і користуванні газовим обладнанням, що розташовано в ній та частиною гаража площею 32,9 м.кв., розташованих на першому поверсі житлового будинку на [ADDRESS] та не розміщувати транспортні засоби в частині гаража, що межує з приміщенням топкової (котельні); зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні сходами і входом з холу першого поверху житлового будинку в приміщення гаража, шляхом відновлення демонтованих входу та сходів з холу першого поверху в приміщення гаража житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні в`їзними воротами та заїздом до будинковолодіння на [ADDRESS] та надати ключі від замка на центральних в`їзних воротах зі сторони [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні горищем (мансардою) житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні електрощитком, що забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку та пультом здачі під охорону гаража розташованих в частині гаража виділеного у власність [PERSON] , шляхом надання постійного та безперешкодного доступу до даного електрощитка та пульту здачі під охорону гаража; зобов`язати [PERSON] перенести вмикач (вимикач) забезпечення електропостачання гаража, топкової (котельні), пункту водопостачання з електрощитка, що розташований на другому поверсі житлового будинку в електрощиток в приміщенні гаража, який забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку; відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 129\~355 грн. 95 коп. 17.12.2014 року відповідачка подала заяву про залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог від 02.12.2014 року, але ухвали суду з даного приводу не постановлено. 21.01.2015 року відповідачка знову подала заяву про збільшення позовних вимог (т.3 а.с.206-214) в якій просила суд: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в доступі до приміщення де знаходиться топкова (котельня) і користуванні газовим обладнанням, що розташовано в ній та частиною гаража площею 32,9 м.кв., розташованих на першому поверсі житлового будинку на [ADDRESS] та прибрати машини належні [PERSON] з приміщення суміжного з топковою (котельною); зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні сходами і входом з холу першого поверху житлового будинку в приміщення гаража, шляхом відновлення демонтованих входу та сходів з холу першого поверху в приміщення гаража житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні в`їзними воротами та заїздом до будинковолодіння на [ADDRESS] та надати ключі від замка на центральних в`їзних воротах зі сторони [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні горищем (мансардою) житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні електрощитком, що забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку та пультом здачі під охорону гаража розташованих в частині гаража виділеного у власність [PERSON] , шляхом надання постійного та безперешкодного доступу до даного електрощитка та пульту здачі під охорону гаража; зобов`язати [PERSON] перенести вмикач (вимикач) забезпечення електропостачання гаража, топкової (котельні), пункту водопостачання з електрощитка, що розташований на другому поверсі житлового будинку в електрощиток в приміщенні гаража, який забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку; відшкодувати матеріальноушкоду в розмірі 129\~355 грн. 95 коп. 18.05.2015 року відповідачка знову подала заяву про збільшення позовних вимог в якій продублювала вимоги заяви від 21.01.2015 року (т.4 а.с.13-21): зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в доступі до приміщення де знаходиться топкова (котельня) і користуванні газовим обладнанням, що розташовано в ній та частиною гаража площею 32,9 м.кв., розташованих на першому поверсі житлового будинку на [ADDRESS] та прибрати машини належні [PERSON] з приміщення суміжного з топковою (котельною); зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні сходами і входом з холу першого поверху житлового будинку в приміщення гаража, шляхом відновлення демонтованих входу та сходів з холу першого поверху в приміщення гаража житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні в`їзними воротами та заїздом до будинковолодіння на [ADDRESS] та надати ключі від замка на центральних в`їзних воротах зі сторони [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні горищем (мансардою) житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні електрощитком, що забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку та пультом здачі під охорону гаража розташованих в частині гаража виділеного у власність [PERSON] , шляхом надання постійного та безперешкодного доступу до даного електрощитка та пульту здачі під охорону гаража; зобов`язати [PERSON] перенести вмикач (вимикач) забезпечення електропостачання гаража, топкової (котельні), пункту водопостачання з електрощитка, що розташований на другому поверсі житлового будинку в електрощиток в приміщенні гаража, який забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку; відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 129\~355 грн. 95 коп. 02.06.2015 року відповідачка знову подала заяву про збільшення позовних вимог та доповнила такими вимогами (т.4 а.с.39-42): зобов`язати [PERSON] надати безперешкодний та постійний доступ до виділеної земельної ділянки площею 0,0827 га. для проїзду до неї через ворота, які знаходяться збоку вул. Спільна транспорту в разі необхідності проведення робіт з підтримання земельної ділянки в належному стані, її обробки та проведення санітарної чистки каналізаційного колектора, що розташовується на ній; зобов`язати [PERSON] надати безперешкодний та постійний доступ до колодязя та кранів включення (виключення) підводу води до житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] надати доступ та не чинити перешкод у проведенні переобладнання приміщення топкової (котельні) для приведення у відповідність до вимог Івано-Франківського УЕГГ наявної системи газопостачання приміщень першого поверху житлового будинку. 25.12.2015 року відповідачка подала заяву про збільшення позовних вимог в частині розміру матеріальної шкоди, а саме: стягнути 133\~649 грн. 87 коп. (т.4 а.с.172-174): 22.04.2016 року відповідачка [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог та просила вважати вимоги такими (т. 5 а.с.9-10): заборонити [PERSON] вчиняти будь які незаконні дії відносно майна, яке належить на праві приватної власності [PERSON] , не чинити перешкод у користуванні пунктами енергозабезпечення будинку на [ADDRESS] , не чинити перешкод в користуванні газовим обладнанням та пунктами водопостачання будинку; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні [PERSON] гостьовим будинком розміщеним на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] та видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку; зобов`язати [PERSON] не проводити будь які будівельні роботи, будь які будівельно-монтажні роботи без дозволу [PERSON] та дозволу будівельно-архітектурної інспекції у будинку [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні коридором на першому поверсі шляхом знесення прибудованого навісу до першого поверху житлового будинку [ADDRESS] та телевізійною антеною шляхом включення даної антени; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні сходами і входом з холу першого поверху житлового будинку в приміщення гаража, шляхом відновлення демонтованих входу та сходів з холу першого поверху в приміщення гаража житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні в`їзними воротами та заїздом до будинковолодіння на [ADDRESS] та надати ключі від замка на центральних в`їзних воротах зі сторони [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні горищем (мансардою) житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні електрощитком, що забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку та пультом здачі під охорону гаража розташованих в частині гаража виділеного у власність [PERSON] , шляхом надання постійного та безперешкодного доступу до даного електрощитка та пульту здачі під охорону гаража; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 133\~649 грн. 87 коп. матеріальної шкоди; 30.05.2016 року відповідачка [PERSON] подала уточнення до заяви про зменшення розміру позовних вимог та просила вважати вимоги зустрічного позову такими (т.5 а.с.79-81): заборонити [PERSON] вчиняти будь які незаконні дії відносно майна, яке належить на праві приватної власності [PERSON] , не чинити перешкод у користуванні пунктами енергозабезпечення будинку на [ADDRESS] , не чинити перешкод в користуванні газовим обладнанням та пунктами водопостачання будинку; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні [PERSON] гостьовим будинком розміщеним на земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] та видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку; зобов`язати [PERSON] не проводити будь які будівельні роботи, будь які будівельно-монтажні роботи без дозволу [PERSON] та дозволу будівельно-архітектурної інспекції у будинку [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні коридором на першому поверсі шляхом знесення прибудованого навісу до першого поверху житлового будинку [ADDRESS] та телевізійною антеною шляхом включення даної антени; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні сходами і входом з холу першого поверху житлового будинку в приміщення гаража, шляхом відновлення демонтованих входу та сходів з холу першого поверху в приміщення гаража житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні в`їзними воротами та заїздом до будинковолодіння на [ADDRESS] та надати ключі від замка на центральних в`їзних воротах зі сторони [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні горищем (мансардою) житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні електрощитком, що забезпечує електропостачання першого поверху житлового будинку та пультом здачі під охорону гаража розташованих в частині гаража виділеного у власність [PERSON] , шляхом надання постійного та безперешкодного доступу до даного електрощитка та пульту здачі під охорону гаража; зобов`язати [PERSON] надати безперешкодний та постійний доступ до виділеної земельної ділянки площею 0,0827 га. для проїзду до неї через ворота, які знаходяться збоку вул. Спільна транспорту в разі необхідності проведення робіт з підтримання земельної ділянки в належному стані, її обробки та проведення санітарної чистки каналізаційного колектора, що розташовується на ній; зобов`язати [PERSON] надати безперешкодний та постійний доступ до колодязя та кранів включення (виключення) підводу води до житлового будинку на [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] надати доступ та не чинити перешкод у проведенні переобладнання приміщення топкової (котельні) для приведення у відповідність до вимог Івано-Франківського УЕГГ наявної системи газопостачання приміщень першого поверху житлового будинку. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 133\~649 грн. 87 коп. матеріальної шкоди. 27.12.2016 року відповідачка [PERSON] збільшила позовні вимого в частині розміру стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 188 245 грн. 27 коп. матеріальної шкоди та 70\~000 моральної шкоди (т.6 а.с.41-44). На підставі ухвали судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинського Р.Р. від 22 червня 2017 року справу передано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (т. 6 а.с.92-94). 21 липня 2017 року справу прийнято до провадження суддею Івано-Франківського міського суду Островським Л.Є. (т.6 а.с.98). 01.11.2017 року позивач [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог в частині забезпечення доступу до приміщення гаража, насосної установки, електрощитових в котельні, оскілки спір сторонами вирішено в добровільному порядку (т.6 а.с.151). 14.12.2017 року відповідачка [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог (т. 6 а.с.176-189) та просила вважати вимоги зустрічного позову такими: усунути перешкоди у користуванні власністю за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод по встановленню перегородки передбаченої рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.04.2013 року та відшкодувати Ѕ фактичної вартості робіт і матеріалів з встановлення такої перегородки; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні [PERSON] гостьовим будинком та видати [PERSON] ключі від усіх замків гостьового будинку; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні гаражним приміщенням та обладнанням водопостачання (водяним насосом), шляхом заборони блокування гаражних воріт та заборони відключення постачання води; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні приміщенням на першому поверсі шляхом демонтування навісу прибудованого до першого поверху житлового будинку; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні горищем (мансардою) житлового будинку шляхом зобов`язання надати доступ для облаштування окремого входу на горище; зобов`язати [PERSON] надати безперешкодний доступ до виділеної земельної ділянки площею 0,0827 га. для проїзду транспортних засобів до неї через ворота та надати пульт до воріт, які знаходяться збоку [ADDRESS] , в разі необхідності проведення робіт з підтримання виділеної земельної ділянки в належному стані, її обробки, проведення санітарної чистки каналізаційного колектора розташованого на ній; зобов`язати [PERSON] надати доступ до колодязя та кранів включення (виключення) підводу води до житлового будинку; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 162 422 грн. 97 коп. матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 70 000 грн. моральної шкоди. 16.10.2018 року справу прийнято до провадження суддею Івано-Франківського міського суду Бабій О.М., оскільки суддю [PERSON] звільнено з посади у відставку (т. 6 а.с.231). 06.03.2019 року відповідачка [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог в частині розміру матеріальної шкоди та просить стягнути з [PERSON] в її користь матеріальну шкоду в розмірі 106\~122 грн. 97 коп. (т. 7 а.с.15). 11.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. Відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву сторони не подавали. В судовому засіданні 16.10.2019 року представник позивача [PERSON] адвокат Павликівська Г.М. надала письмові пояснення по зустрічному позову в яких зазначила, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її зустрічних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні 12.11.2019 року відповідачка [PERSON] подала заперечення на письмові пояснення по зустрічному позову в яких зазначила, що практично всі подані нею докази у справі беззаперечно доводять винний та умисний характер дій [PERSON] щодо неї, спрямовані на завдання їй найбільших моральних страждань та чіткий причинно-наслідковий зв`язок між цими діями та завданими їй моральними стражданнями. Також відповідачка просила вважати відзивом на позов подані нею заперечення 14.12.2017 року (т.6 а.с.160-171). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з підстав наведених в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити з підстав наведених у письмових запереченнях. Відповідачка та її представник просила в задоволенні позову відмовити, оскільки він є безпідставним, а вимоги зустрічного позову просили задоволити з підстав наведених у зустрічній позовній заяву, заявах про збільшення позовних вимог та письмових поясненнях. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що він є знайомим сторін, свідок багато раз був в будинку, дещо допомагав будувати. Домоволодіння складається з однієї земельної ділянки на якій розташовані два будинки, один великий двохповерховий і другий менший одноповерховий. Земельна ділянка обгороджена, є дві хвіртки і двоє воріт. Одна хвіртка з вул. Самостійна, інша з шутрової дороги. На земельній ділянці є колектор до якого можна проїхати через ворота. Всередині одноповерхового будинку свідок не був, він будувався довго, в декілька етапів, свідок не пам`ятає чи гостьовий будинок був збудований на той час як почались конфлікти в сторін. У великий будинок є один центральний вхід, всередині та були сходи на другий поверх. На даний час є металеві сходи ззовні на другий поверх. Металеві сходи розташовані ззаду справа.У великому двохповерховому будинку є гараж з якого є вхід в будинок. В гаражі є котельня, вода, вхід туди тільки через гараж. Вхід в гараж з першого поверху будинку не замурований. Чи на даний час в гаражі є перегородка свідок не звернув уваги. Де [PERSON] тримає своє авто свідку не відомо. На день народження [PERSON] свідок забрав його з аеропорту і привіз в будинок, але [PERSON] його не пускала всередину. Свідок [PERSON] , який працює механіком в ОБТІ в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що він підвозив інженера ОБТІ [PERSON] до будинку в селі Угринів, точно не пам`ятає. Двічі вони приїжджали і ніхто не відкривав. Коли вони приїхали, то свідок побачив двохповерховий будинок в який був один вхід на перший поверх. На другий поверх є інший вхід збоку. Свідок заходив тільки на перший поверх будинку, на другий поверх піднялась інженер, але їй ніхто не відкрив двері. В малий будинок свідок не заходив. Свідок [PERSON] , яка працює інженером в ОБТІ в судовому засіданні дала покази в яких вказала, що зі сторонами по справі вона бачилась 3-4 рази з приводу виготовлення технічних паспортів. Одночасно паспорти на два поверхи виготовити було неможливо, оскільки не було доступу до всього об`єкту. Перше замовлення поступило від [PERSON] , свідок провела обстеження другого поверху будинку, іншого будинку літньої кухні 18/10 м.кв., огорожі. Друге замовлення було від [PERSON] , свідок провела обстеження першого поверху, [PERSON] був дома, але на другий поверх не пустив і просив звільнити територію. При третій зустрічі свідок обстежила приміщення [PERSON] , постукали на другий поверх, але ніхто не відчинив. [PERSON] попросила свідка розписатись в заяві (акті) що [PERSON] був відсутній. Також свідок зазначила, що колись з першого на другий поверх будинку були сходи, але при обстеженні їх вже не було. На другий поверх є металічні сходи ззовні. При обстеженні гаражу встановлено, що з нього є вхід в підвал, з гаражу на перший поверх двері були закриті. На другому поверсі двері були закриті, але через вікно свідок бачила терасу, закриту веранду. Збоку будинку є навіс де стояв автомобіль. В кінці ділянки є в`їзд та ворота. Літню кухню свідок не обстежувала. Про розподіл земельних ділянок між сторонами свідку нічого не відомо, також свідок не встановлювала належність майна сторонам. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши відеозаписи та прослухавши аудіозаписи судових засідань, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 14.10.1984р. по 28.10.2008 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2013 року у цивільній справі № 2-54/11, зокрема, проведено реальний розподіл будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] та є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , по другому варіанту проведеної у справі судово-будівельної експертизи. Виділено у власність [PERSON] приміщення першого поверху, а саме: 1/2 частину приміщення гаражу вартістю 59368 грн., площею 67,3 м. кв.: 2. - 1.5 м. кв.(площа під перегородкою, що буде ділити приміщення гаражу на дві частини) = 32.9м кВ., III - комору площею 6,1 м. кв. вартістю 10762 грн., IV - веранду площею 21,0 м. кв. вартістю 72295 грн., 1-6 - коридор площею 4,5 м. кв. вартістю 15492 грн., 1-7- житлову кімнату площею 11,1 м. кв. вартістю 38213 грн., 1-8 - коридор площею 28,7 м. кв. вартістю 98803 грн., 1-9 - вітальню площею 38,9 м. кв. вартістю 133917грн.; 1-10- кухню площею 20,5 м. кв. вартістю 70573 грн.; 1-6 - ванну площею 8,0 м. кв. вартістю 27541 грн., також виділено 1/2 частину огорожі N2 та 1/2 частину огорожі N3 та 1/2 частину колодязя N1 вартістю 106469 грн., загальною вартістю 526965 грн., а всього виділено майна на суму 633434 грн., що відповідає ідеальній частці 46/100 від загальної вартості будинковолодіння. Виділено у власність [PERSON] : приміщення другого поверху: 2-7- коридор площею 21,1 м. кв. вартістю 66585 грн.; 2-8- житлову кімнату, площею 39,8 м. кв. вартістю 125597 грн.; житлову кімнату 2-9- площею 20,9 м кв. вартістю 65954 грн.; 2-10- гардероб площею 13,8 м. кв. вартістю 39589 грн.; 2-11- спортивний зал площею 39,7 м. кв. вартістю 113891 грн.; гардеробну кімнату 2-12 площею 13,8 м. кв. вартістю 39589 грн.; 2-13 - ванну кімнату площею 10,2 м. кв. вартістю 32188 грн.; 2-14 кімнату-кабінет площею 20,7 м. кв. вартістю 65323 грн., а також підвал (літ.А-1) - комору площею 18,6 м.кв. вартістю 32803 грн., І- 1/2 частину гаражу (1) вартістю 59368 грн. площею 67,3 м.: 2. -1.5 м. кв.(площа під перегородкою, що буде ділити приміщення гаражу на дві частини) = 32.9 м.кв.:, ІІ - комору площею 6,2 м. кв. вартістю 10939 грн.; загальною вартістю 652114 грн., а також 1/2 частину огорожі N2 та 1/2 частину огорожі N3 та 1/2 частину колодязя N1 вартістю 106469 грн., а всього майна на суму 758583 грн.; ідеальна частка становить 54/100 від загальної вартості будинковолодіння. Сторонам виділено у власність по Ѕ частині гаража за адресою: [ADDRESS] . Проведено реальний розподіл земельної ділянки площею 0,2500 га розташованої в урочищі «Царинка» в с. Клузів, Тисменицького району Івано-Франківської області призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 2625881601080600152, загальною вартістю -293 633 грн. У спільне користування сторін виділено земельну ділянку площею 0,0846 га (під житловим будинком, навколо нього для обслуговування житлового будинку та для влаштування підходу та під`їзду до будинку і гаража). У власність [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,0827 га, з урахуванням земельної ділянки у спільному користуванні загальною вартістю 146 817 грн. У власність [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,0827 га з урахуванням земельної ділянки у спільному користуванні загальною вартістю 146 817 грн. Виділено у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,2827 га розташованої в урочищі «Царинка» в с. Клузів, Тисменицького району Івано-Франківської області призначеної для ведення особистого селянського господарства, вартістю - 232 429 грн. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] було зареєстровано право на частку в розмірі 54/100 будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] 10 вересня 2013 року, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] оскаржила до суду рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.08.2014 року, 11.09.2013 року та 06.07.2015 року. Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року провадження у справі за позовом [PERSON] закрито, позивачці роз`яснено право на звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Посилання [PERSON] , що будинковолодіння [ADDRESS] ніколи не було у спільній сумісній власності, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини встановлені Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2013 року у цивільній справі № 2-54/11 та доказуванню не підлягають. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Так, у статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов`язки. Це конституційне положення пов`язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В процесі розгляду справи судом встановлено, що між сторонами склались вкрай негативні взаємовідносини, що переросли у взаємні звинувачення один одного у створенні перешкод у користуванні майном. Позивач зазначає, що відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні житловим будинком, загальними комунікаціями в будинковолодінні, входом в будинок та сходовою кліткою, яка веде на другий поверх будинку. Але, жодних належних та допустимих доказів таких дій з боку відповідачки позивач суду не надав в процесі розгляду справи. Відповідачка в свою чергу у зустрічному позову стверджує, що позивач чинить їй перешкоди в користуванні власністю за адресою: [ADDRESS] ; у встановленні перегородки передбаченої рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.04.2013 року; у користуванні гостьовим будинком; у користуванні гаражним приміщенням та обладнанням водопостачання (водяним насосом); у користуванні приміщенням на першому поверсі; в користуванні горищем (мансардою) житлового будинку; у користуванні виділеною земельною ділянкою площею 0,0827 га. для проїзду транспортних засобів до неї через ворота; у користуванні колодязем та кранами включення (виключення) підводу води до житлового будинку. На підтвердження своїх слів відповідачка надала величезну кількість звернень до позивача, листів, фотографій, відеоогляд будинковолодіння , аудіозаписів судових засідань в інших спорах між сторонами. Але, надані докази не є належними, достовірними та достатніми. Долучені [PERSON] копії фотографій не містять відповідних даних щодо дати і часу, а тому достовірно встановити період знаходження автомобіля [PERSON] не можливо. Також не можливо встановити на чиїй саме половині гаражу знаходиться автомобіль. Якщо чинити відповідачці перешкоди у встановленні перегородки в гаражі, то їй слід звернути рішення Апеляційного суду до виконання та виконати рішення суду у спосіб встановлений ЗУ «Про виконавче провадження», а не шляхом зобов`язання [PERSON] це зробити іншим рішенням суду. Надані відповідачкою докази до матеріалів справи не свідчать в своїй сукупності, що позивач чинити їй перешкоди в користуванні власністю за адресою: [ADDRESS] , в тому числі земельною ділянкою. Щодо користування гостьовим будинком, то рішенням апеляційного суду його не поділено між сторонами він не був предметом спору, оскільки не введений в експлуатацію, тому підстав говорити, що вказаний будинок є спільною власністю сторін не має. Відповідачкою не надано суду доказів того, що вона має право користування ним як будинком, об`єктом нерухомого майна. Аудіозаписи судових засідань в інших спорах між сторін також не можуть бути доказом у справі, оскільки на них відображені пояснення сторін, експерта, які стосувались іншої справи, іншого предмета доказування. Із відеозапису домоволодіння, який наданий відповідачкою не вбачається, що позивачем чиняться їй якісь перешкоди у користуванні власністю, яка їй виділена згідно рішення апеляційного суду. Матеріали апеляційного провадження за результатами перегляду апеляційним судом ухвал судів про забезпечення позову, відмову у забезпеченні позову, скасування заходів забезпечення позову, не можуть бути доказом у справі та не досліджувались судом, оскільки не стосуються предмета доказування у справі, а надавались сторонами для обґрунтування своїх апеляційних скарг на вказані вище ухвали. Отже, вимоги позивача та зустрічні вимоги відповідачки щодо усунення перешкод у користуванні власністю є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Що стосується вимог сторін про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Позивач стверджує, що йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 1520 грн., оскілки він 28 серпня 2013 року прилетів з Києва, не міг потрапити в будинок, тому змушений був ночувати у готелі. На підтвердження суми витрат він надає квиток на літак та квитанція про оплату проживання в готелі. На підтвердження того, що відповідачка не пускала його в будинок він надає талон № 156 про реєстрацію правопорушення в Тисменицькому РВ УМВС. Відповідачка просить стягнути з позивача 106 122 грн. 97 коп. (згідно останнього уточнення позовних вимог) матеріальної шкоди яка полягає: в неотриманні доходу від надання майна в оренду, зокрема 24.06.2014 року між нею та громадянином [PERSON] було укладено договір найму (оренди) житлового приміщення, але у зв`язку з неправомірними діями позивача [PERSON] орендар розірвав договір найму, а відповідачка понесла втрати в розмірі 12\~933 грн.; нею сплачено 300 грн. ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» на виконання договору з проведення робіт з інвентаризації нерухомого майна, але провести інвентаризацію не вдалось через неправомірні дії [PERSON] ; понесенні витрат на встановлення бойлера та купівлю електроматеріалів; понесенні витрат на лікування, оскільки відповідачка захворіла через те що в будинок було холодно, через протиправні дії позивача, який припини газопостачання першого поверху будинку; понесенні матеріальних витрат на проведення реконструкції газопостачання; витрати на квиток на поїзд в розмірі 139 грн. 94 коп., оскільки відповідачка не могла поїхати бо будинок залишився без охорони; витрати понесенні на встановлення перегородки в сумі 6281 грн. 72 коп.; витрати понесенні у зв`язку з тим, що позивач провів будівельно-монтажні роботи без дозволу відповідачки і дозволу будівельно-архітектурної інспекції, внаслідок яких майно відповідачки було пошкоджено. Відповідно до частин 1, 2\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Необхідно довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи є наслідком такої протиправної поведінки. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на особу обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б нею отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення. Позивачем не надано суду доказів того, що відповідачка не допускала його до будинку 28 серпня 2013 року, тому немає підстав для відшкодування витрат на проживання в готелі. Позивач вправі скористатись будь яким видом транспорту щоб доїхати м. Івано-Франківська, але підстав для відшкодування йому таких витрат відповідачкою не має. Що стосується\~відшкодування витрат\~відповідачки,\~то в\~матеріалах справи\~відсутні докази,\~які свідчать\~про те,\~що дії\~позивача за\~первісним позовом\~стали єдиною\~причиною,\~яка позбавила\~позивача за\~зустрічним позовом\~можливості отримати\~прибуток. 07.07.2014 р між [PERSON] та ОКП «Івано-Франківське ОБТ1» було укладено договір на виконання робіт з інвентаризації нерухомого майна по [ADDRESS] та оплачено [PERSON] 300 грн. [PERSON] зазначає, що провести технічну інвентаризацію працівникові ОБТІ не вдалось через чинення перешкод [PERSON] у її проведенні. Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин [PERSON] суду не надано. Відповідь ОБТІ від 23.07.2014 року та покази свідків не містять відомостей щодо перешкод у здійсненні обстеження [PERSON] . Крім того, вказане питання вже було предметом дослідження суду при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів по оплаті за житлово-комунальні та охоронні послуги та Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди Доказів того, що всі інші витрати відповідачка понесла у зв`язку з неправомірними діями позивача відповідачка [PERSON] суду не надала. Що стосується відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 5000 грн. та відповідачці в розмірі 70\~000 грн., то судом зроблено наступні висновки. Положеннями\~статті 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до положень\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем за первісним позовом та відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди та не доведено протиправність дій позивача за первісним позовом та відповідача (позивача за зустрічним позовом). Тому підстав для відшкодування сторонам моральної шкоди немає. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Інші доводи учасників справи, які наведені у позові, зустрічному позові, письмових поясненнях, запереченнях, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача та позовні вимоги відповідачки викладені у зустрічному позові є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Щодо судових витрат сторін, то оскільки сторонам відмовлено у задоволені їх позовних вимог та зустрічних вимог, то всі свої судові витрати сторони несуть самостійно, підстав для їх відшкодування немає. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 382, 386, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed