Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач 03.07.2018 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.08.1994 року, який розірвано 16.01.14 року. Подружжя має двох дітей [PERSON], 02.08.2005 року та [PERSON], [INFO]. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.09.2012 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно до повноліття дітей. [PERSON] досягла повноліття у звязку з чим, позивач почала отримувати аліменти на [PERSON] у розмірі 1/6 частині всіх видів доходів. Просить суд збільшити розмір аліментів на [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2014 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу І-НО №255175, виданого 20.08.1994 року Українською міською радою м.Селидове Донецької області. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження I-НО №430091, виданого 21.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №64, копією свідоцтва про народження І-НО №075288, виданого 19.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №43. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч.4 ст.82 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 вересня 2012 року по цивільній справі № 543/4012/12, яке набрало законної сили, з [PERSON], [INFO], стягнуто на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка просила збільшити розмір аліментів, у звязку із досягненням дочкою [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~ наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~ доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України, лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 02.07.2018 року звернулась до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 02.07.2018 р. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved