Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-29 00:00:00

ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області суду з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про звернення стягнення, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № GOAWGK40000098 від 18.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000.00 доларів США, зобов'язавшись сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,04 % з кінцевим терміном повернення 18.10.2027 року. 17 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду по кредитному договору № GOAWGK40000098 від 18.10.2007 року. Суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшити на 710.59 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 грн., комісія у розмірі 0,00 грн. пеня у розмірі 710. 59 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № GOAWGK40000098 від 18.10.2007 року, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 60.43 кв.м. житловою площею 37.31 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 13.03.2014 р. на загальну суму 12029.74 доларів США, що за курсом 9.28 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.03.2014 року складає 111636 грн. 00 коп. У зв'язку з чим позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на вищевказаний житловий будинок; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS], та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача наполягала на позові та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно з ст.ст. 74-76 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно з ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача, на підставі матеріалів справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з договором № GOAWGK40000098 від 18.10.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % з кінцевим терміном повернення 18.10.2027 року (а.с.16-18). 17.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду по кредитному договору № GOAWGK40000098 від 18.10.2007 року згідно якої суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшити на 710.59 доларів США (а.с.20). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № GOAWGK40000098 від 18.10.2007 року, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 60.43 кв.м. житловою площею 37.31 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], який належить відповідачу на праві власності. Сторони оцінили предмет іпотеки в суму 58075 грн. 00 коп. (а.с.23-25). У зв'язку з невиконання відповідачем своїх зобов'язань 04.02.2014 року позивачем було надіслано вимогу № 30.1.0.0/2-136 про виконання умов договору позики, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Закону Країни «Про іпотеку» та договору іпотеки, а також вимога про добровільне звільнення нерухомого майна (предмет іпотеки) у випадку не виконання вимоги про повернення суми кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій (а.с.13). Але у порушення умов договору відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту та нарахованих відсотків належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 13.03.2014 року має заборгованість у розмірі 12029.74 доларів США, що за курсом 9.28 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.03.2014 року складає 111636 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 10255.80 доларів США - заборгованість за кредитом; 986.87 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 150.50 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 38.07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 26.94 доларів США - штраф (фіксована частина); 571.56 доларів США - штраф (процента складова). Відповідно до ч. 1, 3 ст. ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно з п.п. 16.7, 16.7.1,16.7.2,16.8,16.9, 33.1 договору іпотеки від 18 жовтня 2007 року, в разі невиконання боржником зобов'язань за договором позики іпотекодержатель задовольняє свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення буде здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 22 договору) - на розсуд іпотекодержателя (зворотній бік а.с.24). Відповідно до положень п. 27 договору іпотеки - звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може буди здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця; або продажу предмету іпотеки будь - якій особі та будь - яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі - продажу у порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.25). Відповідно до п.33.3 договору іпотеки - в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: будинок загальною площею 60,43 кв.м., житлова площа 37,31 кв.м. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: [ADDRESS] (зворотній бік а.с.25). Відповідно до п. 33.4 договору іпотеки - сторони визначили вартість предмету іпотеки у 58075,00 гривень (зворотній бік а.с.25). Таким чином, з урахуванням наведених норм права та обставин справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не приймалися заходи щодо врегулювання спору, про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб, як продаж предмету іпотеки будь - якій особі та будь - яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі - продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за рішенням суду передбачені умовами договору і саме у зв'язку із невиконанням цих умов, між сторонами виник спір, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя, вправі винести рішення про виселення мешканців. Відповідно до ч.2 та 3 ст.40 Закону після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлові приміщення, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити займане приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позовних вимог суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved