Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.09.2007 року відповідач 19.09.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Вказує, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, та іншими витратами, передбаченими договором, що відображено у розрахунку заборгованості. Таким чином відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав та станом на 19.11.2013 року має заборгованість в сумі 39512,71 грн., шо складається з наступного: 9693,80 грн. - заборгованість за кредитом; 25511,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1950,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; штрафи за порушення умов договору в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1857,75 грн. (процентна складова). Просив стягнути зазначену заборгованість з відповідача. Позивач в ході розгляду справи свої позовні вимоги зменшив та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором станом на 24.04.2014 року в сумі 39372,90 грн., що складається з наступного: 9693,80 грн. - заборгованість за кредитом; 27729,10 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1950,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, від цієї суми віднімається сума в розмірі 27944,69 грн. яка була стягнута рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.11.2011 року, а також штрафи за порушення умов договору в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 571,41 грн. (процентна складова). Остаточно просив стягнути з відповідача 12499,62 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що заборгованість за кредитним договором вже стягнуто за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.11.2011 року. Крім того, позивачем порушено строк позовної давності, оскільки строк дії отриманої відповідачем картки становить один рік, відповідно, строк дії договору закінчився 19.09.2008 року. Тому трирічний строк позовної давності закінчується 19.09.2011 року. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 19.09.2007 року між сторонами укладено договір, шляхом приєдання, відповідно до якого відповідач року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.11.2011 року у справі №2-2984/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2007 року в сумі 27944,69 грн. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Строк дії платіжної картки позивача становив два роки, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого прострочена заборгованість виникла з 01.11.2009 року. Таким чином строк повернення кредиту в повному обсязі, процентів за користування ним та інших платежів за договором встановлено до 30.10.2009 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Таким чином, оскільки трирічний строк позовної давності минув 30.10.2012 року, позов до суду подано у грудні 2013 року, враховуючи, що відповідачем у справі заявлено про застосування строку позовної давності, в задоволенні позову слід відмовити з цих підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed