Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» у лютому 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21.12.2005 р. між сторонами був укладений кредитний договір №05-17-03/0094132700, та було надано [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії для розрахунків за допомогою платіжної картки у сумі 2500,00 грн. зі сплатою 25% річних. У зв'язку з порушеннями зобов'язань перед Позивачем відповідач має заборгованість в сумі 4957,84 грн. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, позивач надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та позов підтримав. Відповідачка надала суду заяву з проханням розглядати справу без неї, позов визнала повністю. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.09.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір 21.12.2005 р. між сторонами був укладений кредитний договір №05-17-03/0094132700, та було надано [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії для розрахунків за допомогою платіжної картки у сумі 2500,00 грн. зі сплатою 25% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 1.2. Кредитного договору шляхом відкриття кредитної лінії Позичальника до окремого карткового рахунку. Отже, відповідно до умов Кредитного договору Відповідач зобов'язався щомісячно до 15-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 20.12.2008 р. Крім того, Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 25% річних. Однак, Відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 31.12.2013 р. заборгованість за дозволеним овердрафтом становить 596,72 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Але, Відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 31.12.2013 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 1 461,12 гривень. Згідно ст.624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, станом на 31.12.2013 р. пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 2 900,00 гривень. Відповідно до частини 1 статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, серед іншого, - укладення договорів та інших правочинів. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Невиконання Відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно до ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно п. 5.6 Кредитного договору Відповідач зобов'язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність Відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушенні зобов'язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків. На теперішній час відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань перед Позивачем, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу. Окрім того, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved