Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № MKTWGA00000012 від 31.05.2007 р. [PERSON] наданий кредит у сумі 10566.84 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 30.05.2017 р. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та продовжує ухилятися від виконання зобовязання. Станом на 24.11.2016 року за нею рахується заборгованість у сумі 24136.34 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6019.06 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 7045.98 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 455 доларів США та заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитом у сумі 10616.30 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 9880.32 доларів США, яка була стягнута рішенням Тячівського районного суду від 14.08.2012 р. Отже, заборгованість до стягнення становить 4143.86 доларів США, яка включає заборгованість по відсотках у сумі 1985.90 доларів США, заборгованість по комісії у сумі 527 доларів США та заборгованість по пені у сумі 1630.96 доларів США. В забезпечення виконання зобовязання до договором № MKTGA00000012 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Представник позивача у судове засідання не зявився. В позовні заяві вказав, що просить справу розглянути у її відсутності та не заперечує відносно ухвалення заочного розгляду по справі. Відповідачі у судове засідання не зявилися і не повідомили суду причини неявки. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKTWGA00000012, на підставі якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10566.84 доларів США, і зобовязалася сплачувати за користування ним 0.92 % в місяць, терміном до 30.05.2017 р. 31.05.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до п. 4 цього договору у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором [PERSON] у повній мірі не виконала, через що позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно рішення Тячівського районного суду від 14.08.2012 р. за номером провадження 2/202/550/2012 з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було стягнуто 7877.79 доларів США в рахунок заборгованості за кредитом за період до 10.10.2011 р. Дане рішення набрало законної сили 15.09.2012 р. З розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається, що станом на 24.11.2016 р. за відповідачами рахується заборгованість у сумі 24136.34 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6019.06 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 7045.98 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 455 доларів США та заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитом у сумі 10616.30 доларів США. Таким чином, різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом складає (24136.34 доларів США 7877.79 доларів США =) 4143.86 доларів США. Ця заборгованість включає: заборгованість по відсотках у сумі 1985.90 доларів США, що за курсом 25.58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.11.2016 р. складає 50799.32 грв., заборгованість по комісії у сумі 527 доларів США, що складає 13480.66 грв., та заборгованість по пені у сумі 1630.96 доларів США, що складає 41719.96 грв.. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За правилами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» звернуто увагу судді на те, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. За таких обставин суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 4143.86 доларів США. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грв. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто по 800 грв. Тому,

Outcome: approved