Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору від 14.04.2011 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно з пунктом 1.1.3.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1..1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п.2.21.1.7.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується Розрахунком заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконала. У звязку із зазначеним порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 31.0.1.2015 року має заборгованість 14609,01 грн., яка складається з 4710,47 грн. заборгованості за кредитом, 7106,13 грн. заборгованості по процентами за користування кредитом; 1620,55 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 671, 86 процентна складова. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушення законних прав ПАТ КБ «Приват Банк». В судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду до початку судового розгляду 27.07.2015 року надано до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача за наданими документами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду копію генеральної угоди про реструктуризацію боргу від 28.07.2015 року. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 14.04.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір кредитування з використанням кредитки «Універсальна» у розмірі 5600 грн. (а.с. 7-8). Додатком до даного договору є «Умови і правила надання банківських послуг», з якими відповідач була ознайомлена під підпис (а.с. 9-42). Із умовами повернення кредиту та сплати відсотків позичальник [PERSON] була також ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис. Але відповідач свої зобовязання перед банком не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості на загальну суму 14 609 грн. 01 коп., в тому числі заборгованості за кредитом 4710 грн. 47 коп., заборгованості за процентами 7106 грн. 13 коп., нарахованої комісії - 1620 грн. 55 коп., заборгованості по штрафам - 1171 грн. 86 коп. (а.с. 5-6). Судом на підставі встановлених фактів визначені відповідні правовідносини, які регулюються чинним законодавством. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязань є неприпустимою. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Положеннями ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У статтях 625, 1050, 1054 ЦК України закріплено, що відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і повинен сплатити грошову суму кредитору. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, і із судового збору. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., який документально підтверджений платіжним дорученням від 25.03.2015 року. І тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі. На основі викладеного,

Outcome: approved