Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14.12.2012 року між [PERSON]О та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 31.12.2016 року становить 23006,39 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 14.12.2012 року в розмірі 23006,39 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом опублікування оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомляв, заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступного. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 14.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку. Умовами та правилами надання банківських послуг визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобовязаний: погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору; у разі невиконання зобовязань за договором , на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. У звязку з порушенням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.12.2016 року становить 23006,39 грн. та складається: - заборгованість за кредитом 295,80 грн.; - заборгованість за процентами 16999,29 грн.; - комісія 4139,57 грн.; - штраф (фіксована частина) становить 500 грн. та штраф (процентна складова) 1071,73 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором від 14.12.2012 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідач не надав суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в звязку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 14.12.2012 року в розмірі 23006,39 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1600,00 грн.. Щодо стягнення витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З наданих позивачем копій документів на підтвердження понесених судових витрат вбачається, що згідно рахунку №5787 від 24.04.2017 вартість оголошення в газеті «Урядовий курєр» становила 840 грн.. Платіжне доручення №IHB95D1I2R від 25.04.2017 на суму 280 грн. з призначенням платежу за оплату рахунку №5787 за розміщення оголошення в газеті не містить відміток про проведення платежу. Враховуючи вищевказані обставини, а також те, що в газеті було опубліковано одне оголошення про виклик трьох відповідачів у різних цивільних справах, суд вважає, що позивачем не підтверджено понесення ним в цивільній справі 524/485/17 витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача на суму 280 грн..

Outcome: approved