Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 08 лютого 2019 року звернувся у Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 20 лютого 2019 року справа за вказаною позовною заявою передана на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позових вимог позивач посилається на те, що 21 лютого 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №б/н про отримання банківських послуг, відповідно до умов якої останній отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки позичальник свої зобов`язання по кредитному договору не виконав, станом на 20 січня 2019 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами, пенею та штрафами в розмірі 11754,56 грн. Позивач просить, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився подав до суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред`явлений позов не подав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (на даний час АТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами кредитування також передбачені порядок нарахування та сплати процентів, погашення боргових зобов`язань, комісії, пені та штрафи. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач погодився з тим, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 20 січня 2019 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 11754,56 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 429,16 грн., по відсотках за користування кредитом 5402,71 грн., заборгованість за пенею 4886,76 грн., штрафи 1035,93 грн. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. А тому, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підлягає до задоволення в повному обсязі в розмірі 5831,87 грн. (429,16 грн.+5402,71 грн.) \~ \~ \~ \~Разом з тим, заявивши вимогу про стягнення з відповідача пені та штрафу за невиконання умов договору банк застосував подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання. Застосування до відповідача подвійної відповідальності суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, а зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Така правова позиція викладена в постанові ВСУ від 21 жовтня 2015 року справа №6-2003цс15. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що до задоволення в частині санкцій підлягає вимога щодо стягнення з відповідача штрафів в розмірі 1035,93 грн. А отже, вимога про стягнення пені до задоволення не підлягає. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 6867,80 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 429,16 грн., відсотках за користування кредитом 5402,71 грн., штрафи 1035,93 грн. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved