Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

позивач 04 квітня 2016 року звернулася до суду з позовом вказавши, що на підставі рішення виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 13.02.1990 р. № 9 їй на сім'ю у складі 4-х осіб у тому числі чоловіка [PERSON], доньку [PERSON] та сина [PERSON] Криворізькою експлуатаційною частиною району було видано ордер № серія 17/90 від 17 квітня 1990 року на службове житлове приміщення 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] містечко-33 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Вказану квартиру вона отримала у звязку з перебуванням у трудових відносинах з будинкоуправлінням № 3 Криворізької КЕЧ району, куди була прийнята на посаду штукатура-муляра 07.07.1988 р., а згодом переведена двірником та працювала до 07.07.1988 року. Вимушена була звільнитися з роботи по догляду за онукою. Наразі в квартирі вона мешкає з малолітньою онукою, з квартири не може бути виселена, тобто відпала потреба в використанні її як службової, КЖП № 13 зверталося до виконкому з клопотанням про виключення жилого приміщення з числа службових, однак вважає відмову виконкому неправомірною. Тому позивач просить зобовязати виконком Довгинцівської районної у місті ради виключити квартиру [ADDRESS] містечко-33 з числа службових приміщень (а.с. 1-2). В судовому засіданні позивач [PERSON] на заявлених вимогах наполягала з підстав, викладених в позові, просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] при винесенні рішення покладалася на розсуд суду. Представник третьої особи управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та прийняття рішення згідно чинного законодавства (а.с.25, 50). Представник третьої особи Криворізької КЕЧ району Головного житлово-експлуатаційного управління Збройних Сил України в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська [PERSON] про розформування у 2013 році Криворізької КЕЧ району (а.с. 35) Третя особа [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог не заперечувала (а.с. 39). Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 07 липня 1988 року була прийнята на роботу до будинкоуправління № 3 Криворізької КЕЧ району, 03 жовтня 1988 року переведена на посаду прибиральниці, 17 листопада 1988 року переведена на посаду штукатура-маляра, 03 квітня 1989 року переведена на посаду техніка, 07 липня 1997 року звільнена за власним бажанням(а.с.7 копія трудової книжки). Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.07.1988 р. № 192 «Про закріплення службової житлової площі за Криворізькою КЕЧ» вирішено визнати службовими квартири у Військовому містечку-33 наступні квартири: [ADDRESS] двокімнатна житловою площею 30,9 кв.м. (а.с. 54 копія рішення). 17 квітня 1990 року позивачці [PERSON] та членам її сім'ї у складі чоловіка та двох дітей було надано службове жиле приміщення двокімнатна квартира № 15 в будинку № 19 Військове містечко-33 м. Кривого Рогу, де по теперішній час зареєстрована та проживає позивач разом зі своєю онукою [PERSON] (а.с. 5,6 копія ордеру, довідка). Ордер видано на підставі рішення виконкому ДУ-З від 13.02.1990 р. Згідно повідомлення архівного відділу виконкому Криворізької міської ради, в документах архівного фонду «Виконком Довгинцівської районної Ради народних депутатів» за 1990 рік рішення щодо виділення житла [PERSON] за адресою: Військове містечко 33[ADDRESS] відсутнє (а.с. 44 копія відповіді). Згідно відповіді Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України за вих. № 303/4/16/2000 від 25 листопада 2013 року, у контрольних списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України [PERSON] не перебувала та не перебуває. Оскільки загальний стаж її роботи у Криворізькій КЕЧ району складає 9 років, вона втратила право на проживання у зазначеній квартирі та відповідно до статті 124 Житлового кодексу УРСР підлягає виселенню із службового жилого приміщення з усіма особами, які з нею проживають, без надання іншого житлового приміщення. З огляду на це правових підстав для виключення з числа службового житла Міністерства оборони України квартири № 15 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, військове містечко № 33 буд. № 19 не має. Однак відповідно до пункту 3 частини 1 статті 247 Сімейного кодексу України онука [PERSON] має право на користування вказаною квартирою, оскільки вона проживала у зазначеному житловому приміщенні до встановлення нею опіки [PERSON] (а.с. 13 копія відповіді). На засіданні громадської житлової комісії виконкому Довгинцівської районної у місті ради 07.11.2016 р. щодо розгляду питання про виключення квартири № 15 у будинку № 19 у військовому містечку-33 зі складу службових вирішено залишити без розгляду заяву [PERSON] щодо виключення квартири № 15 у будинку № 19 у військовому містечку-33 зі складу службових у звязку з відсутністю погодження управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, передбаченого рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 р. № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» та клопотання підприємства, установи, організації, яке передбачене пунктом 6 постанови ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. № 37 «Про службові жилі приміщення» (а.с. 55-56 копія витягу з протоколу № 11 від 07.11.2016 р.). Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом статті 2 ЖК УРСР завданням житлового законодавства України є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин. Згідно статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до статті 118 ЖК УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до статті 123 ЖК УРСР порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлено Положенням «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 р. № 37 (з послідуючими змінами) (далі Положення). Відповідно до статті 124 ЖК УРСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до абзацу шостого статті 125 ЖК УРСР без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено: пенсіонерів по старості, персональних пенсіонерів; членів сім'ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення; інвалідів праці I і II груп, інвалідів I і II груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України. Позивачці під час роботи в будинкоуправлінні № 3 Криворізької КЕЧ району було надано в користування службове жиле приміщення, однак на даний час вона, яка народилася 20.10.1951 року, є пенсіонером за віком (а.с.3,4 копія паспорту, пенсійного посвідчення), тому не може бути виселена без надання іншого жилого приміщення. Потреби виселення позивачки з наданням іншого жилого приміщення немає, так як її сімя в складі двох осіб займає двокімнатну квартиру площею 30,9 кв.м., а відповідно до статті 126 ЖК України надаване громадянам у звязку з виселенням з службового жилого приміщення інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу, повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Тобто при виселенні позивачці повинні надати аналогічну за жилою площею квартиру. Відповідно до пунктів 3, 6 Положення жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні.

Outcome: approved