Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

підстава позову (позиція позивача [PERSON] з врахуванням уточнень) : рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2014 року у справі № 2-1316/163/11 було визнано 1/2 ідеальну частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Зазначеним рішенням визнано за позивачем право власності на наступні приміщення у житловому будинку [ADDRESS] : житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ. 2-8 площею 19,9 кв.м., житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ.2-9 площею 14,2 кв.м, житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ.2-10 площею 9,7 кв.м., коридор, позначений на поверхневому плані під літ.2-7 площею 8,7 кв.м.,частину коридору, позначеного на поверхневому плані під літ 2-1 площею 4,5 кв.м., сходову клітку, позначену на поверхневому плані під літ.2-6 площею 5,8 кв.м.загальною площею 62,8 кв.м. У визнані за Відповідачем право власності на іншу частину будинку було відмовлено. Зазначене рішення було оскаржено представником відповідача до апеляційного суду Львівської області. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року у справі № 450/163/11 було поділено 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , виділивши позивачу у власність приміщення: житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ. 2-8 площею 19.9 кв. м.; житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ. 2-9 площею 14,2 кв. м.; житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ. 2-10 площею 9,7 кв.м.; коридор, позначений на поверхневому плані літ 2.-7 площею 8,7 кв. м; частину коридору, позначеного на поверхневому плані літ 2-1. площею 4,5 кв. м.; сходову клітку, позначену на поверхневому плані літ.2-6 площею 5,8 кв.м.; загальною площею 62,8 кв. м.; У власність Відповідача виділили наступні приміщення: житлова кімната, позначена на поверхневому плані літ. 2-5 площею 2-5 площею 19,2 кв. м.; коридор, позначений на поверхневому плані літ. 2-2 площею 9,5 кв. м.; частину коридору, позначеного на поверхневому плані літ. 2-1 площею 8,9 кв. м.; санвузол, позначений на поверхневому плані літ. 2-4 площею 6, 4 кв. м.; кухню позначену на поверхневому плані літ. 2-3 площею 8,8 кв.м.; загальною площею 52,8 кв. м. Вказане рішення набрало законної сили. Зазначений поділ був визначений у висновку № 16 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя від 25.03.2008 року, де визначені приміщення відносились до 2-го варіанта поділу та становили у відсотковому відношенні 21/50 - частки Відповідача та 29/50 частка позивача. Однак право власності на свою частку у спірному будинку [PERSON] так і не зареєструвала, оскільки Відповідач, знаючи про рішення суду, звернувся із відповідною заявою в серпні 2015 року до ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» з проханням надати висновок про можливість поділу будинку [ADDRESS] . При цьому зазначає, що не заперечує щодо присвоєння частинам будинку окремих номерів, а саме: [PERSON] наступні приміщення будинку А-2: Приміщення першого та другого поверхів квартири, а також господарські будівлі і споруди: Д-гараж; Ж- сарай; 3- вбиральня; хвіртка - № 3; ворота - № 4 з присвоєнням № 28 «Б». [PERSON] [PERSON] приміщення будинку [PERSON] -2 квартири [ADDRESS] з присвоєнням № [ADDRESS] . Тобто в даному випадку, частина, яку присудив суд [PERSON] знаходиться не у будинку [ADDRESS] (оскільки це вже номер будинку її сусідів), а у будинку [ADDRESS] . ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» надало такий висновок № 1/11242 від 13.08.2015 року, де вказало, що будинок [ADDRESS] може бути поділений із запропонованим варіантом. В подальшому, [PERSON] . приватним нотаріусом Пустомитівського районного округу 26.12.2016 року було зареєстровано право приватної власності Відповідача на житловий будинок загальною площею 115, 6 кв.м за адресою [ADDRESS] . Окрім того, зазначений нотаріус внесла відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна, а це гараж, Д., сарай, Ж, вбиральня, 3, споруда хвіртка, споруда ворота, споруда огорожа. Враховуючи те, що Відповідач змінив адресу спірного будинку, те, що в складові об`єкта нерухомості були включені нові об`єкти, а тому зазначене унеможливило реєстрацію права власності Позивачки на її частку у спірному майні. У ч.4 договору про поділ житлового будинку вказано, що [PERSON] стверджує та повідомляє те, що 1/2 частки об`єкта поділу є об`єктом права спільної сумісної власності як такого, що був набутий за час шлюбу з колишньою дружиною [PERSON] , тому новоутворений житловий будинок під [ADDRESS] буде об`єктом їхнього (колишнього подружжя) права спільної сумісної власності, що утворився шляхом поділу об`єкта поділу. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. Підстава позову\~(позиція\~позивача [PERSON] )\~: 26.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ житлового будинку внатурі та припинення спільної часткової власності, згідно поділено житловий будинок [ADDRESS] , який їм належить по 1/2 кожному. З метою припинення спільної часткової власності на Об`єкт поділу, сторони згідно п. З Договор\ від 26.12.2016 взаємно домовилися про поділ жи\-тлового будинку в натурі на 2 (два) самостійних об`єкта нерухомості з присво\-єнням окремих номерів, наступним чином: [PERSON] набуває право власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості - житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 115,6 (сто п`ятнадцять цілих шість десятих) кв.м., житловою площею 63,0 (шістдесят три цілих нуль десятих) кв.м., що складається з примі\-щень: 2-1/13.4 кв.м. - коридор; 2-2/9.5 кв.м. - коридор; 2-3/8.8 кв.м. - кухня; 2- 4/6.4 кв.м. санвузол; 2-5/19.2 кв.м. житлова; 2-6/5.8 кв.м. сходова клітка; 2- 7/8.7 кв.м. - коридор; 2-8/19.9 кв.м. - житлова; 2-9/14.2 кв.м. - житлова; 2-10/9,7 кв.м. - житлова; а також господарських будівель та споруд: Д - гараж; Ж - са\-рай; 3 - вбиральня; хвіртка - №3, №5; ворота - №4; [PERSON] набуває право власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості - житловий будинок під номером [ADDRESS] площею 118,6 [ADDRESS] цілих шість десятих) кв.м., житловою площею 62,6 (шістдесят дві цілих шість десятих) кв.м., що складається з при\-міщень: 1-1/4.1 кв.м. - веранда; 1-2/13.4 кв.м. - коридор; 1-3/9.0 кв.м -коридор; 1 -4/6.0 кв.м. - санвузол; 1-5/9.2 кв.м. - кухня; 1- 6/19.4 кв.м. - житлова; 1-7/5.6 <в.м. - сходова клітка; 1-8/8.7 кв.м. - коридор; 1-9/9.5 кв.м. - житлова; 1-10/13.9 кв.м. - житлова; 1-11/19.8 кв.м. - житлова; а також господарських будівель та споруд: Б - гараж; В - сарай; Г - вбиральня; хвіртка - №1; ворота - №2. Договір від 26.12.2016, в частині визначення права власності [PERSON] \- [PERSON] , підлягає визнанню недійсним. Так, рішенням від 27 квітня 2015 року у цивільній справі №450/163/11, пр. №22-ц/783/868/15 апеляційного суду Львівської області, вже було остаточно вирішено між [PERSON] та [PERSON] цивільній спір про поділ між ними 1/2 частини житлового будинку. Водночас, [PERSON] , в силу відсутності в себе юридичних знань вже після остаточного рішення суду від 27.04.2015, уклав із своїм братом [PERSON] оспорюваний Договір від 26.12.2016, за яким 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] набув вже в особисту власність, нівелювавши визнане за своєю колишньою дружиною [PERSON] рішеннях 27.04.2015 право власності на половину цієї частки. Відтак, [PERSON] , в силу своєї особистої необізнаності, поставив під сумнів остаточність рішення 27.04.2015, тим самим породивши зі сторони [PERSON] низку позовів. Таким чином для відновлення становище, яке існувало до порушення прав сторін, зокрема відповідача [PERSON] , щодо практичного виконання остаточного рішення суду від 27.04.2015 року, окрім наведеного, потрібно ще скасувати рішення реєстратора від 26.12.2016 року, прийнятого на підставі оспорюваного договору. В судовому\~засідання представник\~позивача та\~третьої особи\~ [PERSON] \~ [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог. Щодо позовних вимог [PERSON] , то в задоволенні таких просила відмовити, оскільки вважає, спір між сторонами відсутній, оскільки сторони можуть звернутися до нотаріуса із заявою про скасування спірного договору, і таким чином вчинити дії, щодо скасування договору. В\~судовому засіданні\~представник відповідача\~та позивача\~ [PERSON] \~ [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала просила такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Щодо позовних [PERSON] то в задоволенні таких просила відмовити з підстав викладених в відзиві на позову заяву. Також подала заяву про застосування строку позовної давності, оскільки вважає, що [PERSON] такий пропущений. В судовому засіданні відповідач та третя особа [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] визнав, просив такі задоволити, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] : 28.08.2017 року ухвала про відкриття провадження; 28.08.2017 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; 19.10.2017 року клопотання про зупинення провадження у справі; 20.02.2018 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; 02.03.2018 року клопотання про об`єднання справ; 02.03.2018 року відзив на позовну заяву; 05.03.2018 року заява про застосування строку позовної давності; 18.06.2018 року клопотання про відкладення розгляду справи; 12.09.2018 року клопотання про об`єднання справ; 20.09.2018 року заява про закриття провадження в справі; 27.09.2018 року протокольною ухвалою відмовлено в клопотання про закриття провадження; 27.09.2018 року ухвала про об`єднання цивільних справ № 450/2285/17 та № 450/1788/18; Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] : 11.06.2018 року запит, щодо доступу до персональних даних; 22.06.2018 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 22.06.2018 ухвала про відкриття провадження; 20.09.2018 року заява про зміну предмета позову; 20.09.2018 року клопотання про витребування доказів; 16.10.2018 року клопотання про відкладення розгляду справи; 16.10.2018 року ухвала про витребування доказів; 08.11.2018 року відповідь на ухвалу; 23.11.2018 року заява [PERSON] про уточнення позовних вимог; 23.11.2018 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 20.03.2019 року ухвала про витребування доказів; 18.04.2019 року відповідь на ухвалу. Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду. Рішенням апеляційного\~суду Львівської\~області від\~27\~квітня 2015\~року у\~справі №\~450/163/11\~було поділено\~1/2\~частину житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~виділивши [PERSON] \~у власність\~приміщення:житлову кімнату, позначену на поверховому плані літ. 2-8 площею 19,9 кв.м.; житлову кімнату, позначену на поверховому плані літ. 2-9 площею 14,2 кв.м.; житлову кімнату, позначену на поверховому плані літ. 2-10 площею 9,7 кв.м.; коридор, позначений на поверховому плані літ. 2-7 площею 8,7 кв.м.; частину коридору, позначеного на поверховому плані літ. 2-1 площею 4.5 кв.м.; сходову клітку, позначену на поверховому плані літ. 2-6 площею 5,8 кв.м.; загальною площею 62,8 кв.м; у власність [PERSON] приміщення: житлову кімнату, позначену на поверховому плані літ. 2-5 площею 19,2 кв.м.; коридор, позначений на поверховому плані літ. 2-2 площею 9,5 кв.м.; частину коридору, позначеного на поверховому плані літ. 2-1 площею 8,9 кв.м.; санвузол, позначений на поверховому плані літ.2-4 площею 6,4 кв.м.; кухню, позначену на поверховому плані літ. 2-3 площею 8,8 кв.м.; загальною площею 52,8 кв.м. Такий реальний розподіл був визначений у висновку № 16 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя від 25.03.2008 року, де визначені приміщення відносились до 2-го варіанта поділу та становили у відсотковому відношенні 21/50 - частки [PERSON] та 29/50 частка [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року у справі № 450/163/11, що житловий будинок [ADDRESS] було збудовано подружжям [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі 26.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] , уклали договір про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б., зареєстрований в реєстрі за № 2841. Відповідно до договору про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності від 26.12.2016 року, об`єктом поділу є житловий будинок,який складається із восьми житлових кімнат та двох кухонь, житловою площею 125,6 кв.м. Загальна площа будинку становить 234,2 кв.м. До будинку відносяться господарські будівлі та споруди, гараж під літерою «Б», «Д», сарай під літерою «В», «Ж», вбиральня під літ. «Г», «З», хвіртка 1, 3, 5; ворота № 2,4; огорожа № 6, відмостка під літ. «І», відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1133322546236. У п. 3 договору вказано, що [PERSON] набуває право власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості - житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 115,6 кв.м, житловою площею 63,0 кв.м., що складається з приміщень 2-1/13.4 кв.м. - коридор; 2-2/9.5 кв.м. коридор; 2-3/8.8 кв.м. кухня; 2-4/6.4 кв.м. санвузол; 2-5/19.2 кв.м. житлова; 2-6/5.8 кв.м. сходова клітка; 2-7/8.7 кв.м. коридор; 2-8/19.9 кв.м. житлова; 2-9/14.2 кв.м. житлова; 2-10/9.7 кв.м. житлова, а також господарських будівель та споруд Д гараж; Ж сарай; З вбиральня; хвіртка № 3, № 54, ворота - № 4. [PERSON] набуває право власності окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості - житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 118,6 кв.м, житловою площею 62,6 кв.м., що складається з приміщень 1-1/4.1 кв.м. веранда; 1-2/13.4 кв.м. коридор; 1-3/9.0 кв.м коридор; 1-4/6.0 кв.м. санвузол; 1-5/9.2 кв.м. кухня; 1-6/19.4 кв.м. житлова; 1-11/19.8 кв.м. житлова а також господарські будівлі та споруди : Б гараж; В- сарай; Г - вбиральня; хвіртка № 1; ворота № 2. У п. 4 вказаного договору зазначено, що такий поділ відбувається за згоди колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] , справжність підпису якої на заяві засвідчено [PERSON] Б [PERSON] , приватним нотаріусом Пустомитівського району нотаріального округу 29.11.2016 року за реєстровим № 2617). Окрім того у тому самому пункті вказано, що [PERSON] , стверджує та повідомляє про те, що 1/2 частки об`єкта поділу є об`єктом права спільної сумісної власності як такого, що був набутий за час шлюбу з колишньою дружиною [PERSON] , тому новоутворений житловий будинок під [ADDRESS] буде об`єктом їхнього (колишнього подружжя) права спільної сумісної власності, що утворився шляхом поділу Об`єкта поділу. На підставі вищевказаного договору за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок під номером [ADDRESS] , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Таким чином судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] суду Львівської [ADDRESS] , який був поділений рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2015 року та житловий будинок [ADDRESS] суду Львівської [ADDRESS] , є одним і тим самим об`єктом, якому присвоєна інша адреса. Однак з врахуванням наведеного, позивач [PERSON] не може зареєструвати своє право власності на 29/50 частину спірного будинку, згідно рішення апеляційного Львівської області від 27.04.2015 року, оскільки адреса будинку змінена. Таким чином слід виділити у власність [PERSON] 29/50 частини житлового будинку [ADDRESS] , а саме приміщення: житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ. 2-8 площею 19.9 кв. м.; житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ. 2-9 площею 14,2 кв. м.; житлову кімнату, позначену на поверхневому плані літ. 2-10 площею 9,7 кв.м.; коридор, позначений на поверхневому плані літ 2-7 площею 8,7 кв. м; частину коридору, позначеного на поверхневому плані літ 2-1. площею 4,5 кв. м.; сходову клітку, позначену на поверхневому плані літ.2-6 площею 5,8 кв.м.; загальною площею 62,8 кв.м. та виділити у власність [PERSON] 21/50 частину житлового будинку [ADDRESS] , а саме приміщення: житлова кімната, позначена на поверхневому плані літ. 2-5 площею 2-5 площею 19,2 кв. м.; коридор, позначений на поверхневому плані літ. 2-2 площею 9,5 кв. м.; частину коридору, позначеного на поверхневому плані літ. 2-1 площею 8,9 кв. м.; санвузол, позначений на поверхневому плані літ. 2-4 площею 6, 4 кв. м.; кухню позначену на поверхневому плані літ. 2-3 площею 8,8 кв.м.; загальною площею 52,8 кв. м. Щодо залишення господарських будівель та споруди: Д-гараж; Ж-сарай; 3 -вбиральня; Хвіртка -№ 1,ворота № 2, огорожа № 3, що входять до складу об`єкта нерухомості - житлового будинку [ADDRESS] у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , слід зазначити наступне. Під час розгляду цивільної справи № 450/163/11, вказані господарські будівлі не були поділені в натурі, а перебували у спільній власності [PERSON] та [PERSON] , як і весь будинок. Тому поділ вказаних об`єктів не відбувся. Вказані господарські будівлі і споруди були поділені в натурі договором про поділ житлового будинку та припинення спільної часткової власності 26.12.2016 року. Предметом поділу також був новоутворений будинок за № [ADDRESS] , до складу якого лише у 2016 році були включені господарські будівлі і споруди. У п. 4 договору [PERSON] підтвердив, що 1/2 частка об`єкта поділу - є Об`єктом спільної сумісної власної як такого, що набутий за час шлюбу з колишньою дружиною - [PERSON] , а тому новоутворений житловий будинок під [ADDRESS] буде Об`єктом їхнього (колишнього подружжя) права спільної сумісної власності. Тому з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, господарські будівелі та споруди: Д-гараж; Ж-сарай; 3-вбиральня; Хвіртка-№ 1, ворота № 2, огорожа № 3, що входять до складу об`єкта нерухомості - житлового будинку [ADDRESS] слід залишити у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч.1 ст. 261 ЦК України). Судом встановлено, що порушення права позивача [PERSON] , щодо позовної вимоги про залишення у спільній сумісні власності [PERSON] та [PERSON] , господарських будівель та споруд: Д-гараж; Ж-сарай; 3-вбиральня; Хвіртка-№ 1, ворота № 2, огорожа № 3, що входять до складу об`єкта нерухомості - житлового будинку [ADDRESS] , відбулося в момент укладення 26.12.2016 року договору про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б., зареєстрований в реєстрі за № 2841. За таких обставин строк позовної давності звернення до суду, позивачем не пропущено, оскільки з позовом за захистом свого права звернулася в межах трьохрічного строку. Відтак з врахуванням наведеного, позовні вимоги [PERSON] слід задоволити. Щодо позовних вимог [PERSON] , слід зазначити наступне : 26.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] , уклали договір про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б., зареєстрований в реєстрі за № 2841. Відповідно до договору про поділ житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності від 26.12.2016 року, об`єктом поділу є житловий будинок,який складається із восьми житлових кімнат та двох кухонь, житловою площею 125,6 кв.м. Загальна площа будинку становить 234,2 кв.м. До будинку відносяться господарські будівлі та споруди, гараж під літерою «Б», «Д», сарай під літерою «В», «Ж», вбиральня під літ. «Г», «З», хвіртка 1, 3, 5; ворота № 2,4; огорожа № 6, відмостка під літ. «І», відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1133322546236. Позивач як на підставу визнання договору від 25.12.2016 року недійсним, покликається на те, що укладенням вказаного договору порушуються норми чинного законодавства, та інтереси держави та суспільства. У статті 13 ЦПК України йдеться про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, законодавець визначив, що право на звернення до суду за захистом своїх прав має та особа, права якої було порушено і яка є учасником спірних матеріальних правовідносин або кому Законом надане право на звернення до суду в інтересах інших осіб. Всупереч вимогам статті 81 ЦПК України [PERSON] не надано належних доказів про порушення його прав, у зв`язку із укладенням 26.12.2016 року договору про поділ будинку. Оскільки в подальшому вказаний договір був ним реалізований, та зареєстровано за ним право власності на об`єкт нерухомості визначений в договорі. А допущенна помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення не є підставою для визнання правочину недійсним. Згідно\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6\~ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити\~Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. (ч.1,ч.3\~ст. 203 ЦК України). В\~статті 204 ЦК України\~закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Однак судом жодних підстав для визнання визнання недійсним договору від 26.12.2016 року та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію від 26.12.2016 року, судом не встановлено. У зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог [PERSON] , слід відмовити. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved