Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 17.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11404636000, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 104 650,00 доларів США. Також 17.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 233991 відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язаннях [PERSON] Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] у розмірі 66 524,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.10.2014р. становить 860861,85грн. з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 56683,64 дол. США, що за курсом НБУ становить 604109,46грн., заборгованість по процентам у розмірі 17558,05 дол. США, що за курсом НБУ становить 227209,88грн., пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 2 282,95 дол. США, що за курсом НБУ становить 29542,51грн., та суму сплаченого судового збору. Відповідач, в порушення умов договору, не проводить платежів в рахунок повернення заборгованості. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, надавши пояснення, які зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, надавши пояснення які зазначені в заперечені. Дослідивши матеріали справи заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11404636000, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 104 650,00 доларів США. Також 17.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 233991 відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язаннях [PERSON] Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов договору, щодо сплати процентів за користування кредитом, а також плати за обслуговування кредиту. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання достроково та в повному обсязі. Таким чином, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданої позивачем в підтвердження позовних вимог, станом на 06.10.2014р. 66 524,64 дол. США, становить що за курсом НБУ становить 860861,85грн. з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 56683,64 дол. США, що за курсом НБУ становить 604109,46грн., заборгованість по процентам у розмірі 17558,05 дол. США, що за курсом НБУ становить 227209,88грн., пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 2 282,95 дол. США, що за курсом НБУ становить 29542,51грн., та суму сплаченого судового збору. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.4 ст. 36 ЗУ Про іпотеку передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. Як встановлено в судовому засіданні, що 17.05.2012 р. Квартиру [ADDRESS] яка булла предметом іпотеки була реалізована банком, гроші від реалізації були направлені на погашення заборгованості по основній сумі кредиту, але повністю кредитна заборгованість погашена не була та залишилась заборгованість за кредитом у розмірі 46 683,64 дол. США, заборгованість по процентам у розмірі 17558,05 дол. США, та пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 2282,95 дол. США. (а.с. 65-68) 15.10.2012року було здійснено останній платіж по процентам. Враховуючи те, що 17.05.2012 року було проведено останній платіж по кредиту та 17.05.2012року по процентам, та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» не пред'явив вимог до поручителя протягом року. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦПК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Враховуючи викладене суд, не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], у зв'язку з припиненням договору поруки відповідно до ч.4 ст. 559 ЦПК України, та вважає [PERSON] неналежним відповідачем по справі. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України Змагальність сторін: 1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 3. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Диспозитивність цивільного судочинства визначена ст. 11 ЦПК України в якій зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, доведений та такий, що підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial