Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.04.2008 р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 26\~300 дол. США., строком до 20.04.2018р. 29 липня 2015 року [PERSON] помер. 01.06.2016 року банк направив на адресу Шепетівської міської державної нотаріальної контори повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором та просив нотаріуса повідомити спадкоємців померлого про наявні вимоги банку щодо погашення боргу. Листом нотаріуса від 09.06.2016 року банк повідомлено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №140/2016, у разі звернення спадкоємців їм буде повідомлено про наявність заборгованості перед банком. Станом на 09.06.2016р. спадкоємці [PERSON] в державну нотаріальну контору з питання оформлення спадщини не звертались. Відповідно до довідки про склад сімї від 21.04.2008р. [ADDRESS] зареєстрованими значаться [PERSON] та його дружина [PERSON] Враховуючи положення ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем за законом, як такий, що прийняв спадщину, є дружина померлого [PERSON] У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 24.06.2016 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 5\~658 дол. США 43 центи, 657,65 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості, які банк просив стягнути з відповідача в межах вартості спадкового майна. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив стягнути з спадкоємця [PERSON], якою є його дружина [PERSON], заборгованість за кредитним договором в розмірі 5\~658 дол. США 43 центи з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що 21.04.2008р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» (який в подальшому змінив найменування на ПАТ «УкрСиббанк») був укладений кредитний договір №11336359000, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 26 300 дол. США, зі сплатою 14% річних за користування кредитом, строком до 20.04.2018р. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно довідки-розрахунку, наданого ПАТ «УкрСиббанк», заборгованість за кредитним договором станом на 24.06.2016 року становить 5\~658 дол. США 43 центи. 29 липня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до довідки про склад сімї від 21.04.2008р. [ADDRESS] зареєстрованими значаться [PERSON] та його дружина [PERSON] 01.06.2016 року банк направив на адресу Шепетівської міської державної нотаріальної контори повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором та просив нотаріуса повідомити спадкоємців померлого про наявні вимоги банку щодо погашення боргу. Листом нотаріуса від 09.06.2016 року банк повідомлено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №140/2016, у разі звернення спадкоємців їм буде повідомлено про наявність заборгованості перед банком. Станом на день розгляду справи в суді, спадкоємці [PERSON] в державну нотаріальну контору з питання оформлення спадщини не звертались. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу, котра зазначає, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання з погашення боргу у кредитних правовідносинах не є таким, що не може бути виконане іншою особою, відтак не є нерозривно пов'язаним з особою спадкодавця, а отже, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268, ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, предявлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємцем за законом першої черги [PERSON] є його дружина [PERSON], оскільки проживала із ним на день його смерті. [PERSON] помер 29.07.2015р., а банк надіслав претензію щодо наявності заборгованості за кредитним договором 01.06.2016р., тобто з дотриманням строків, визначених статтею 1281 ЦК України, а тому відповідач, як спадкоємиця померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобовязана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 5658,43 дол. США, в межах вартості спадкового майна [PERSON]. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Із матеріалів справи вбачається наявність у позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, що є підставою для стягнення заборгованості в іноземній валюті. Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, ПАТ «УкрСиббанк» правомірно заявило вимогу про повернення кредиту в іноземній валюті. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 2121 грн. 84 коп.

Outcome: approved