Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» звернулось до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку по [ADDRESS], стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» заборгованість за користування житловою площею та за комунальні послуги у розмірі 2436,00 грн. та судові витрати На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на праві власності ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод належить гуртожиток № [ADDRESS]. Згідно ордеру № 12 від 21.05.2001 року [PERSON] було вселено до зазначеного гуртожитку та виділено койко місце. Станом на 22.12.2015 року [PERSON] зареєстрований в гуртожитку згідно довідки гуртожитку № 199 від 22.12.2015 року. [PERSON] починаючи з травня 2015 року і по теперішній час не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актами про не проживання. Враховуючи вимоги ст. 71 ЖК України вважають, що останній втратив право користування житловим приміщенням. Також, відповідач з січня 2015 року і по теперішній час не оплачує квартирну плату та не сплачує за комунальні послуги. Загальна сума боргу відповідача за користування житловою площею в гуртожитку і за комунальні послуги склала 1323,00 грн. Оскільки добровільно погасити заборгованість за користування житловою площею в гуртожитку і за комунальні послуги відповідач не бажає, тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин. Суд вислухавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради № 667 від 26.11.1975 р. та № 869 від 03.10.1977 року ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод належить гуртожиток № [ADDRESS]. 21.05.2001 року ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» [PERSON] було видано ордер №12 на право зайняття ліжко місця в гуртожитку по [ADDRESS]. Як вбачається із довідки про склад сім»ї, виданої завідувачем гуртожитку № [ADDRESS] 22.12.2015 року за вих.№ 199, по [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідно актів від 18.05.2015 року, 23.06.2015 року, 8.07.2015 року, 17.08.2015 року, 21.09.2015 року, 26.10.2015 року, що складені комісією працівників ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з 2011 року. Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст..72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач [PERSON] без поважних причин більше 6 місяців не проживає в будинку [ADDRESS], то суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, в звязку з чим позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач в порушення вимог закону не вносив квартирну плату та плату за комунальні послуги з січня 2015 року, в результаті чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з січня 2015 року по листопад 2015 року в сумі 1323,00 грн., що підтверджується довідкою про розмір заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, а також те, що невиконання відповідачем обовязку щодо проведення оплати за комунальні послуги, порушує право позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги і письмовими доказами по справі підтверджується наявність боргу відповідача за період з січня 2015 року по листопад 2015 року в сумі 1323,00 грн., то суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позову судовий збір.

Outcome: approved