Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

ПАТ « Сбербанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача користь банку заборгованість за кредитним договором № 02-В/07/12/ФО/П від 22.03.2007 року на загальну суму 3\~215 193,84 грн. та за кредитним договором № 26-В/08/12/ФО/А від 09.04.2008 року на загальну суму 709\~648,30 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 22.03.2007 між ЗАТ «Банк НРБ », правонаступником якого є ПАТ « Сбербанк», та відповідачем укладено кредитний договір № 02-В/07/12/ФО/П, відповідно до якого відповідачу відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 100\~000,00 дол. США . Згідно з додатковою угодою №1 від 26.06.2007 року до кредитного договору , ліміт кредитної лінії було збільшено до 140\~000,00 дол. США . Додатковими угодами №2 від 20.01.2009 року ,№3 від 01.03.2009 року та №4 від 09.02.2010 року внесені зміни до графіку погашення кредитної заборгованості. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору , розмір процентів за користування кредитом складає 13% річних. Відповідно до п. 1.4. договору останнім днем дії кредиту зазначено 22 березня 2013 року. Пунктом 10.1 договору , передбачено , що за несвоєчасне виконання грошових зобов,язань за кредитним договором , позичальник зобов,язаний сплачувати банку неустойку (пеню) у розмірі 1,0% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідач свої зобов,язання за кредитним договором не виконує. Станом на 17.02.2016 року відповідач перед банком має заборгованість в розмірі 3\~382 709,79 доларів США., що за офіційним курсом НБУ складає 91\~400 135,21 грн., з яких: заборгованість за кредитом 118 994,00 доларів США, проценти за користування кредитом 105\~174,51 доларів США, пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 1\~922 057,96 доларів США, пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 1\~236\~483,32 дол. США. 09.04.2008 року між ЗАТ «Банк НРБ », правонаступником якого є ПАТ « Сбербанк», та відповідачем укладено кредитний договір № 26-В/08/12/ФО/А,відповідно до умов якого банк зобов,язався надати останньому кредитні кошти в розмірі 32 130,00 доларів США на придбання транспортного засобу від 12,75 % річних . Згідно додаткової угоди №1 від01.04.2009 року до №2 від 09.02.2010року до кредитного договору внесені зміни до графіку погашення кредитної заборгованості . відповідно до п. 1.4 кредитного договору , графік повернення кредиту визначається додатком №1 до кредитного договору , з кінцевим терміном повернення не пізніше 09 квітня 2015 року. Відповідач свої зобов,язання за кредитним договором не виконує. Станом на 19.02.2016 року за відповідачем перед банком рахується заборгованість в розмірі 152\~081,16 доларів США , що за офіційним курсом НБУ складає 4\~024 410,13 грн., з яких: заборгованість за кредитом 26 817,38 доларів США, проценти за користування кредитом 12203,86 доларів США, пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 83\~508,61 доларів США, пеня за прострочення сплати за користування кредитом 29\~551,31 дол. США . Позивач скористався своїм правом та направив відповідачу повідомлення - вимоги ,щодо по повернення повної суми заборгованості за кредитними договорами. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити ,в подальшому в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала , в подальшому в судове засідання не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечувала, посилаючись на те , що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.09.2012 року , в рахунок погашення заборгованості у розмірі 1565 740 ,27грн. за кредитним договором № 02-В/07/12/ФО/П від 22.03.2007 року звернуто стягнення на нерухоме майно , квартиру яка належить відповідачу на праві власності та в рахунок погашення заборгованості у розмірі 325\~747,13 грн. за кредитним договором № 02-В/08/12/ФО/А від 09.04.2007 року звернуто стягнення на автомобіль , який належить відповідачу .Постановою державного виконавця від 23.03.2015 року відкрито виконавче провадження. Станом на теперішній час виконавче провадження не завершено. Отже заявлені банком позовні вимоги призведуть до подвійного стягнення з відповідача суми боргу. Крім того ввжає, що у даному випадку у задоволені позовних вимог банка слід відмовити , у зв,язку із пропуском строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.03.2007 між ЗАТ «Банк НРБ », правонаступником якого є ПАТ « Сбербанк», та відповідачем укладено кредитний договір № 02-В/07/12/ФО/П, відповідно до якого відповідачу відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 100\~000,00 дол. США . Згідно з додатковою угодою №1 від 26.06.2007 року до кредитного договору , ліміт кредитної лінії було збільшено до 140\~000,00 дол. США . Додатковими угодами №2 від 20.01.2009 року ,№3 від 01.03.2009 року та №4 від 09.02.2010 року , внесені зміни до графіку погашення кредитної заборгованості. Факт надання коштів підтверджується випискою по особовим рахункам з 22.03.2007 року по 17.02.2016 року. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору , розмір процентів за користування кредитом складає 13% річних. Відповідно до п. 1.4. договору останнім днем дії кредиту зазначено 22 березня 2013 року. Пунктом 10.1 договору , передбачено , що за несвоєчасне виконання грошових зобов,язань за кредитним договором , позичальник зобов,язаний сплачувати банку неустойку (пеню) у розмірі 1,0% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.2. кредитного договору , банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір та /або вимагати від позичальника дострокове повернення повної суми заборгованості уразі затримання позичальником , що найменше на один календарний місяць сплати частини кредиту , та/або процентів нарахованих за користування кредитним коштами. Відповідач свої зобов,язання за кредитним договором не виконує. Станом на 17.02.2016 року відповідач перед банком має заборгованість в розмірі 3\~382 709,79 доларів США., що за офіційним курсом НБУ станом на 17.02.2016 року , складає 91\~400 135,21 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 118 994,00 доларів США ( з них простроченої 118\~994,00 дол. США); - проценти за користування кредитом 105\~174,51 доларів США, (з них прострочено0 104486,99 дол. СЩА); - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 1\~922 057,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 51 933 617,82 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 1\~236\~483,32 дол. США,що за офіційним курсом НБУ складає 33 409 529,54 грн. Позивач скористався своїм право та направив відповідачу повідомлення вимогу №2519/7/28-3 від 18.03.2015 року , щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором ,яка вручена відповідачу 31.03.2015 року. 09.04.2008 року між ЗАТ «Банк НРБ », правонаступником якого є ПАТ « Сбербанк», та відповідачем укладено кредитний договір № 26-В/08/12/ФО/А,відповідно до умов якого, банк зобов,язався надати останньому кредитні кошти в розмірі 32 130,00 доларів США на придбання транспортного засобу під 12,75 % річних . Згідно додаткової угоди №1 від 01.04.2009 року до №2 від 09.02.2010року до кредитного договору внесені зміни до графіку погашення кредитної заборгованості . Відповідно до п. 1.4 кредитного договору , графік повернення кредиту визначається додатком №1 до кредитного договору , з кінцевим терміном повернення не пізніше 09 квітня 2015 року. Відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом , чим порушує п. 6.1 кредитного договору , яким передбачено обов,язок відповідача сплатити позивачу кредит та проценти за користування кредитом щомісячно, згідно графіку повернення кредиту. Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов,язань за кредитним договором відповідач зобов,язаний сплачувати позивачу неустойку (пеню) у розмір 0,2 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення будь якого платежу передбаченого цим договором. Відповідно до п.6.11 кредитного договору , банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором , в тому числі у разі затримання відповідачем щонайменше на один календарний місяць сплати частин кредиту , періодичність сплати якого передбачена договором , та /або процентів нарахованих за користування кредитом , а відповідач відповідно до п. 6.13 кредитного договору , у разі отримання від позивача письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості , зобов,язаний здійснити усі платежі на користь позивача (при цьому строкові платежі- проценти , комісійні винагороди , пені, тощо , повинні бути сплачені з урахуванням строку , що минув з дати , на яку позивач здійснив розрахунок заборгованості за кредитним договором , і по дату повернення повної суми заборгованості за вказаним договором) в строк не пізніше 30 ти календарних днів з дня одержання такого повідомлення. Станом на 19.02.2016 року за відповідачем перед банком рахується заборгованість в розмірі 152\~081,16 доларів США , що за офіційним курсом НБУ станом на 19.02.2016 року складає 4\~024 410,13 грн., з яких: -заборгованість за кредитом 26 817,38 доларів США (з них простроченої 26\~817,38 дол. США); - проценти за користування кредитом 12 203,86 доларів США (з них прострочених 12203,86 дол. США); -пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 83\~508,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2\~209\~825,97 грн. - пеня за прострочення сплати за користування кредитом 29\~551,31 дол. США ,що за офіційним курсом НБУ складає 781\~994,24 грн. Позивач скористався своїм правом та направив відповідачу повідомлення - вимогу №2520/7/28-3 від 18.03.2015 року , щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором ,яка вручена відповідачу 31.03.2015 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2012 року позовні вимоги \~\~Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави задоволені . В рахунок погашення частини заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» за договором № 02-В/07/12/ФО/П від 22 березня 2007 року та додатковою угодою №1 до нього від 26 червня 2007 року, додатковою угодою № 2 від 20 січня 2009 року, додатковою угодою №3 від 01 березня 2009 року, додатковою угодою №4 від 09 лютого 2012 року, в сумі: 195 901 (сто девяносто пять тисяч девятсот один) доларів США 19 центів, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2012 року (1 долар США = 7,9925 грн.) становить 1\~565 740 (один мільйон пятсот шістдесят пять тисяч сімсот сорок) грн. 27 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 118 994 доларів США, що курсом НБУ станом на 01 червня 2012р. становить 951 059 грн. 55 коп.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом 46\~907, 19 центів США, що курсом НБУ станом на 01 червня 2012р. становить 374\~905, 72 грн.; пені за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом 30 000 доларів США, що курсом НБУ станом на 01 червня 2012р. становить 239\~775 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 120 (сто двадцять), загальною площею 112,0 (сто дванадцять) кв.м, житловою площею 62,30 (шістдесят два цілих тридцять сотих) кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 43 та належить [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], що зареєстрований проживаючим за адресою: [INFO], шляхом реалізації вказаного майна з публічних торгів. Встановлено для подальшої реалізації початкову ціну трикімнатної квартири № 120 (сто двадцять), загальною площею 112,0 (сто дванадцять) кв.м, житловою площею 62,30 (шістдесят два цілих тридцять сотих) кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 43 на рівні 999 125 (девятсот девяносто девять тисяч сто двадцять пять) грн. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» за договором № 26-В/08/12/ФО/А від 09 квітня 2007 року та додатковою угодою №1 до нього від 01 квітня 2009 року, та додатковою угодою №2 до нього від 09 лютого 2010 року, у сумі: 40 756 (сорок тисяч сімсот пятдесят шість) доларів США 60 центів, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2012 p. (1 долар США = 7,9925 грн. ) становить 325 747 (триста двадцять пять тисяч сімсот сорок сім) грн. 13 коп., з яких: заборгованість за кредитом 26\~817,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2012 p становить 214 337 грн. 91коп.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 5\~198,76 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2012 p. становить 41 551,09 грн.; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 5\~649,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2012 p. становить 45152, 43 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 3\~091,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2012 p. становить 24\~705, 70 грн., звернуто стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, 2007 року випуску, колір - чорний, номер кузова (шасі) WVWZZZ3CZ7Z001868, реєстраційний номер [NUMBER], тип - легковий седан - В, обєм двигуна 1984, зареєстрований ВРЕР № 2 ГУМВСУ Харків 08 квітня 2008 року, який належить [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], що зареєстрований проживаючим за адресою: [INFO], шляхом реалізації вказаного майна з публічних торгів. Встановлено для подальшої реалізації початкову ціну автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, 2007 року випуску, колір - чорний, номер кузова (шасі) WVWZZZ3CZ7Z001868, реєстраційний номер [NUMBER], на рівні 151\~867 (сто пятдесят одна тисяча вісімсот шістдесят сім) грн. Як вбачається з матеріалів справи , 09 жовтня 2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №2020/6062/12 по вищевказаній справі. 23.03.2015 року постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2020/6062/12 . З копії постанови державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 01.04.2014 року вбачається, що виконавчий лист №2020/6062/12 ( звернення стягнення на автомобіль) повернуто стягувачу , у зв,язку з реалізацією майна, а саме: автомобілю марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, 2007 року випуску, колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER], ,який належить [PERSON] , коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог стягувача. Постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 02.06.2016 року , виконавчий лист №2020/6062/12 (звернення стягнення на квартиру) повернуто стягувачеві, з зв,язку з ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті «, не може бути примусово стягнуто (відчуження без згоди власника) нерухоме майно ,яке вважається предметом застави згідно п. 4 ЗУ «Про заставу» , та/ або предметом іпотеки згідно із ст.. 5 ЗУ «Про іпотеку, якщо таке майно виступає , як забезпечення зобов,язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами , наданими йому кредитним установами - резидентами України в іноземній валюті. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні подала письмові заперечення на позовну заяву , в яких просила застосувати наслідки строку позовної давності та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ПАТ «Сбербанк Росії». Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. На день розгляду справи зазначене рішення суду не виконано. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 1 статті 625 ЦК України ( постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2010 року у справі № 3-57гс10; від 04 липня 2011 року у справі № 3-65гс11; від 12 вересня 2011 року у справі №3-73гс11; від 24 жовтня 2011 року у справі № 3-89гс11; від 14 листопада 2011 року у справі №3-116гс116). Як вбачається з матеріалів справи, строк позовної давності перерваний , оскільки останній платіж відповідачем за кредитним договором №02-В/07/12/ФО /П від 22.03.2007 року здійснений 22.03.2013 року ,за кредитним договором №26-В/08/12/ФО /А від 09.04.2008 року здійснений 09.04.2015 року . ПАТ КБ « Сбербанк» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом 09 березня 2016 року, тобто в межах загального строку позовної давності. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона у справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, установлених ЦПК. Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобовязань в строки передбачені договором належним чином не виконав, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат , суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України . На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 74, 81, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст..ст. 525,526,530,610,625,1050 ЦК України, -

Outcome: approved