Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] в порядку регресу кошти в сумі 6 176 грн. 44 коп. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] була застрахована в ПАТ СК «Універсальна» на підставі полісу АЕ/0408344, строк дії якого з 24.12.2012 року по 23.12.2013 року. 05 березня 2013 року о 20 год. 25 хв. по вул. Вишгородська, 30 у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності відповідачці, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відомості про ДТП були повідомлені позивачу водієм пошкодженого автомобіля та власником транспортного засобу [PERSON] і [PERSON], які звернулися із заявою про відшкодування матеріального збитку. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні зазначаної дорожньо-транспортної пригоди. На підставі звіту визначення вартості матеріального збитку від 20.03.2013 року, аварійного сертифікату, страхового акту № 3887/1, позивачем дана подія була визнана страховим випадком та визначена сума страхового відшкодування у розмірі 6 176,44 грн. 09 липня 2013 року на підставі платіжного доручення № 38191 [PERSON] було виплачено суму страхового відшкодування. У зв»язку з цим позивач просить стягнути з відповідачки в порядку регресу сплачену суму страхового відшкодування 6 176,44 грн. В судовому засіданні представник позивача Ретерук Н.О. підтримала позовні вимоги та викладені у заяві обставини. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2013 року, 05.03.2013 року близько 20 год. 25 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота» д/н [NUMBER], по вул. Вишгородська, 30 в м. Києві, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], заподіявши механічні пошкодження. При цьому будучи причетним до ДТП залишив місце пригоди, порушивши своїми діями п.п. 10.1., 2.10. ПДР України. (а.с. 12). Вказаною постановою водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], був застрахований в ПАТ СК «Універсальна» на підставі полісу АЕ/0408344 страхувальником [PERSON], яка є відповідачкою у справі (а.с. 10). На підставі заяв водія пошкодженого в ДТП автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER], [PERSON] і власника даного транспортного засобу [PERSON] про подію дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування матеріального збитку позивачем, згідно довідки ДАІ, звіту визначення вартості матеріального збитку від 20.03.2013 року, розрахунку страхового відшкодування, страхового акту № 3887/1, подія була визнана страховим випадком та платіжним дорученням № 38191 від 09.07.2013 року було виплачене [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6 176,44 грн. (а.с. 11, 13-37). Страхувальники це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Забезпечений транспортний засіб це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (ст. 1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно заявлених вимог позивач просить стягнути з відповідачки в порядку регресу сплачену суму страхового відшкодування у розмірі 6 176,44 грн. з посиланням на положення пп. ґ) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому вказує на те, що відповідачка всупереч обов»язку, встановленого пп. 33.1.4 ст. 33 вказаного Закону письмово не повідомила страховика протягом трьох робочих днів про настання страхового випадку. Перелік підстав щодо можливості подання регресного позову страховика після виплати страхового відшкодування до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, визначений нормою статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка, серед іншого, містить підпункт ґ) пункту 38.1.1, на який посилається позивач, яким передбачено подання вказаного регресного позову у випадку, якщо страхувальник не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. При цьому підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як зазначено вище, відповідачка у справі є страхувальником забезпеченого автомобіля «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], однак водієм даного транспортного засобу під час скоєння ДТП являвся [PERSON], до якого вимоги не заявлені, окрім того, з огляду на вищевказані норми закону, що регулюють спірні правовідносини та які посилається позивач, підстави для стягнення зі страхувальника в регресному порядку страхового відшкодування за неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду відсутні. Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed