Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позвач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON], третя особа, [PERSON] про усунення перешкод користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що є власницею 3/4 квартири [ADDRESS], власницею ј частини зазначеної квартири є донька позивача [PERSON] В зазначеній квартирі зареєстрований також кошній зять- відповідач [PERSON], але він більше року не мешкає у зазначеній квартирі без поважних причин. Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача як співвласника. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд (ст.ст. 150,156 ЖК України). Так судом встановлено, що є позивач є власницею 3/4 частин квартири [ADDRESS]: 1/4 - на підставі свідоцтва про права власності на житло від 12.03.1998 року, р.№ 2-98-107564; 1/4 частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, виданого 24.06.2006 року Восьмою харківською державною нотаріальною конторою р.№ 2-1095; 1/4 частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, виданого 24.06.2006 року восьмою харківською державною нотаріальною конторою, р.№ 2-1099, інша 1/2 частина належить третій особі.. Право власності позивача зареєстровано за нею у встановленому законом порядку. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні в квартирі [ADDRESS] разом з позивачем зареєстровані: [PERSON] [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], та - [PERSON], який перебував у шлюбі з [PERSON], однак шлюб було розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2017року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали свідчення про те, що вони є сусідами позивача та відповідач в спірній квартирі не мешкає більше року. Доказів наявності перешкод у проживанні відповідача у вказаній квартирі матеріали справи не містять. Конституцією України ( ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб ( статті 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між власником або законом. Так судом встановлено, що відповідач, [PERSON] не є спвівласником спірної кватири та без поважних причин понад рік не мешкає за адресою [ADDRESS], у зв»язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved