Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.05.2006 в розмірі 48711 грн. 66 коп. Свої вимоги мотивує тим, що у відповідності до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних дні на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою. Одночасно п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і в п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і [PERSON]), оплати Винагороди Банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Разом з тим, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України зобовязання за вказаним договором відповідач не виконав. Відповідно до п.4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами у межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та / або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків у цілому або у встановленою банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших зобов'язань за цим договором. У зв'язку з вказаними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2015 має заборгованість 48711 грн. 66 коп., з яких: 8658,61 грн. заборгованість за кредитом, 37257,26 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 2295,79 грн. штраф (процентна складова). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача, тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, скерував клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Крім цього, скерував до суду письмові пояснення (а.с.93-97, 111-113), в яких зазначив, що підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. У анкеті-заяві зазначено, що підписавши цю заяву відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Крім цього, 08.08.2013 відповідач підписав нову анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до п.1.1.7.31 яких строк позовної давності за договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Враховуючи те, що останній платіж перед зверненням кредитора до суду здійснено 20.10.2009 в сумі 500 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, вважає, що строк позовної давності розпочався 21.10.2009 та спливає 21.10.2059, а тому звернення позивача до суду 03.11.2015 в межах строку позовної давності. Враховуючи наведене просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник останнього подала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача та застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.160). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 04.05.2006 між сторонами укладено кредитний договір, відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з позовної заяви та розрахунку заборгованості (а.с.3-5) станом на 31.08.2015 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 48711 грн. 66 коп., з яких: 8658,61 грн. заборгованість за кредитом, 37257,26 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 2795,79 грн. заборгованість по судових штрафах. У зв'язку з наведеним, позивач 06.11.2015 звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача 48711 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором від 04.05.2006. Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як вбачається з письмових пояснень представника позивача останній платіж [PERSON] здійснено ще 20.10.2009, в той час як з позовною заявою до суду позивач звернувся лише 06.11.2015. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором від 04.05.2006 після спливу позовної давності. При цьому, судом не беруться до уваги посилання представника позивача на те, що 08.08.2013 відповідач підписав нову анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до п.1.1.7.31 яких строк позовної давності за договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років, оскільки відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності та що ці Умови взагалі є складовою частиною укладеного між сторонами договору, з урахуванням того, що відповідачем вони не підписувались. Саме такі висновки викладені і в постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі №6-240цс14, а також від 11 березня 2015 року у справі №6-16цс15, які відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищенаведене, оскільки представник відповідача подала до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с.160), а представником позивача не представлено суду доказів поважності пропуску такого, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.05.2006 слід відмовити у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Outcome: dismissed