Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказавши суду, що 26.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11223480000, та додаткові угоди до договору, згідно яких він отримав кредит в сумі 10 000,00 доларів США, з сплатою 12,9 відсотків річних, та з кінцевим терміном повернення по 25.09.2017 р. Однак всупереч підписаним угодам, відповідачі не виконують умови кредитного договору, не сплачують відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснили часткове погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. З метою забезпечення кредитного договору між позивачем, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до умов яких вони стали солідарними боржниками у разі невиконання свого зобов'язання [PERSON] Сплату по кредиту та процентах відповідачі провели частково. В березні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в сумі 1 364,96 доларів США, з них: 1 244,66 доларів США - непогашена сума кредиту, 120,30 доларів США - несплочені проценти та 1 531,24 грн. - пеня за несвоєчасну сплату платежів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, просить позов задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань в судове засідання не направляли. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі прострочили сплату кредиту та відсотків по кредитному договору №11223480000 від 26.09.2007 року. Станом на 28.02.2017 року заборгованість по самому кредиту становить 1 244,66 доларів США, що в еквіваленті до національної грошової одиниці України становить 33 672,62 грн., заборгованість по процентах - 120,30 доларів США (3 254,56 грн.), також нарахована пеня за несвоєчасну сплату платежів відповідно до п. 4.1 договору в сумі 1 531,24 грн.. Дані факти підтверджуються: кредитним договором №11223480000 від 26.09.2007 року, договорами поруки від 26.09.2007 року; розрахунком заборгованості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Однак в порушення даної норми відповідачами виплати по кредиту здійснювались з порушенням встановленого порядку та в значно менших розмірах, що підтверджується розрахунком заборгованості, долученим до матеріалів справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також, оскільки між позивачем та поручителями було укладено договори поруки, вони є солідарними боржниками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пеня та штраф нараховані за різні види порушень умов договору, а тому підлягають до стягнення в повному об'ємі. Тому з врахуванням вищевикладеного, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved