Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Подано позов [PERSON], в якому позивач просить стягнути на її користь з відповідача - [PERSON] суму в розмірі 31600,00 грн., отриманих відповідачем згідно з договором позики від 12 серпня 2015 року, 3% річних від вказаної заборгованості в розмірі 228,80 грн., а також судові витрати та витрати за отримання правової допомоги в розмірі 2000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 12 серпня 2015 року позивач передала у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 31600,00 грн. з кінцевим строком повернення до 31 грудня 2015 року, про що відповідач склала відповідну розписку. Станом на день розгляду справи сума боргу не повернута, відповідач стала уникати зустрічей з позивачем, ухилятися від виконання зобов`язання. Оскільки договір позики не передбачає сплати відсотків за користування позикою, позивачем нараховано розмір 3% річних від суми позики за час прострочення зобов`язання (88 днів), який складає суму в розмірі 228,80 грн. ((31600 х 3) / 365 х 88). В судовому засіданні 04 серпня 2016 року представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, надавши суду на огляд оригінал розписки відповідача, копію якої долучено до матеріалів справи. В наступному надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобовязанням її повернення), так і дати її отримання. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Так, з наданих суду матеріалів судом встановлено, що 12 серпня 2015 року між сторонами укладено договір позики, у відповідності до якого відповідач отримала у позику від позивача грошові кошти в розмірі 31600,00 грн., які зобов`язалася повернути до 31 грудня 2015 року, про що відповідачем складено відповідну розписку /а.с.8/. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в порушення умов договору, станом на 04 серпня 2016 року, відповідачем сума боргу за договором позики в повному обсязі не повернута, залишок несплаченої заборгованості складає 31600,00 гривень, а відтак означена сума підлягає стягненню з відповідача в силу положень ст.ст.625,1049 ЦК України. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму 3% річних від простроченої заборгованості за 88 днів прострочення повернення суми боргу, що складає суму в розмірі 228,56 грн. (31600 х 3 х 88 / 365 / 100). За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики, що утворилася станом на 28 березня 2016 року в розмірі 31828,56 грн. Крім того, оскільки позивачем сплачено судовий збір під час звернення до суду з позовом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Також, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», враховуючи участь представника позивача в судовому засіданні 16 травня 2016 року та 04 серпня 2016 року, сума витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги складає суму в розмірі 96,67 грн. (580 / 60 * 10) яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial