Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом, в якому зазначає, що 23.08.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» (30.06.2009р. перейменоване у ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-203/107/2007, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 59500,00 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 18.03.2011р. склала: сума заборгованості за тілом кредиту - 56811,04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2011р. складає 451301,22 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.08.2008р. по 09.09.2009р. - 8933,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2011р. складає 70969,29 грн., нарахована пеня за неналежне виконання боргових зобов'язань за період з 26.11.2010р. по 17.03.2011р. - 554747,32 грн., а всього - 1077017,83 грн. В якості забезпечення вказаного кредиту 23.08.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» (30.06.2009р. перейменоване у ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON]. був укладений договір поруки №SR-203/107/2007, у відповідності до якого відповідач взяв на себе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань відповідача [PERSON] Тому в своєму позові позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу в розмірі 554747,32 грн., а також витрати на судовий збір в сумі 1700,00 грн. Ухвалою суду від 21.06.2011р. первісний позивач - ПАТ «ОТП Банк» був замінений на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у зв'язку з заміною кредитора у зобов'язанні на підставі того, що 26.11.2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, у відповідності до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаними зобов'язаннями. В судове засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]. в судове засідання двічі не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких повідомлень про причини неявки до суду не направили. У зв'язку з відсутністю клопотання позивача про розгляд справи в заочному порядку, тобто його згоди на це, суд розглянув справу в загальному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 23.08.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» (30.06.2009р. перейменоване у ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-203/107/2007, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 59500,00 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 18.03.2011р. склала: сума заборгованості за тілом кредиту - 56811,04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2011р. складає 451301,22 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.08.2008р. по 09.09.2009р. - 8933,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2011р. складає 70969,29 грн., нарахована пеня за неналежне виконання боргових зобов'язань за період з 26.11.2010р. по 17.03.2011р. - 554747,32 грн., а всього - 1077017,83 грн. В якості забезпечення вказаного кредиту 23.08.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» (30.06.2009р. перейменоване у ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON]. був укладений договір поруки №SR-203/107/2007, у відповідності до якого відповідач взяв на себе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань відповідача [PERSON] 26.11.2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, у відповідності до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаними зобов'язаннями. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 31.03.2014р., в задоволенні позову [PERSON] про визнання договорів недійсними, припинення іпотеки, застосування наслідків недійсності правочинів - відмовлено. Позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені частково - звернуто стягнення на предмет іпотеки. Дане рішення безпосередньо стосується кредитного договору, що є предметом спору, що розглядається. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. із змінами від 07.02.2014р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК ). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Таким чином, вибір способу судового захисту свого права належить виключно позивачеві і задоволення позову про звернення стягнення не предмет іпотеки не є перешкодою для задоволення позовних вимог про стягнення суми боргу за кредитним договором з інших учасників вказаних правовідносин. Різниця у сумі боргу в судовому рішенні від 31.03.2014р. та позовними вимогами по справі, що розглядається, пояснюється тим, що сума боргу у вказаному рішення вказана станом на 14.07.2009р., а по справі, що розглядається, - станом на 18.03.2011р. На підставі викладеного,

Outcome: approved