Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 01.03.2006 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № DNН4КР11432277, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7215 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості строком до 01.03.2007 року. \~ Проте відповідачка в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 73\~901 грн. 88 коп., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, в позові заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 01.03.2006 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № DNН4КР11432277, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7215 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості строком до 01.03.2007 року. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено тип банку та його найменування з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 22.09.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 175\~812,24 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. З [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором № DNН4КР11432277 від 01.03.2006 року у розмірі 105\~905,69 грн. Тому, заборгованість за кредитним договором становить 73 901 грн. 88 коп., з яких: заборгованість за кредитом 69\~906,55 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 3495,33 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 73\~901 грн. 88коп., доказів її погашення чи недостовірності не надала, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved