Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що 08.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н на отримання кредиту у розмірі 10\~000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Не дивлячись на те, що позивач виконав умови Договору, і відповідач отримав кредит, останній не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, внаслідок чого станом на 31.12.2015 рік має заборгованість у розмірі 13\~283,42 грн.. В добровільному порядку відповідач не погашає борг, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку, і тому представник позивача змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не підтримав, мотивуючи тим, що в листопаді 2006 року йому запропонували в Балтському відділені «ПриватБанка» кредитну картку, при цьому працівник банку пояснив, що для цього він повинен підписати заявку (яку пізніше в позові назвали договором б/н від 08.11.2006 року). Відповідач підписав заявку на 2200 грн. і ніхто з працівників банку не говорив, що ця заявка являється кредитним договором. Після того як відповідач отримав кредитну картку, він користувався коштами, вони поповнювались туди з його заробітної плати (так як установа, в якій він працював, обслуговувалась через ПАТ КБ «Приватбанк»). Після того, як установа, в якій працював відповідач перестала обслуговуватись в цьому банку, він сам неодноразово поповнював кредитну картку, проте борг залишався таким самим. За розрахунками відповідача сума погашення боргу складала 27 000 грн., банк стверджував, що виплатив відповідачу 10000 грн. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче. 08.11.2006 року [PERSON] уклав кредитний договір б/н з ПАТ КБ «Приватбанк», підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON], в свою чергу, зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» умови кредитного договору виконав в повному обсязі. В свою чергу, [PERSON], відмовився виконувати умови кредитного договору, починаючи з 28.06.2013 року, а саме сплачувати чергові щомісячні платежі, у звязку з чим станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість у розмірі 13 283,42 грн. та складається з наступного: 1330,06 грн. заборгованості за кредитом; 8144,63 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом. А також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 608,73 грн. штраф (процентна складова). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст..638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 08.11.2006 року [PERSON], подав до ПАТ КБ ПриватБанк письмову анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Як зазначено в тексті заяви, підписаної [PERSON] кредитний договір складається із заяви разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. ПАТ КБ ПриватБанк ознайомив [PERSON] з умовами надання кредиту, останній погодився на укладання договору саме в такій формі та саме на запропонованих банком умовах, про що свідчить підпис [PERSON] в заяві позичальника. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг,-позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим Договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до Умов надання банківських послуг п. 8.6, - у разі порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Всупереч зазначеним вимогам [PERSON] порушив умови Договору, не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, тобто не погасив кредит і не сплатив проценти та комісію за користування кредитом, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору в сумі 1218, 00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved