overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач 03.09.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 03.08.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем припинено з січня 2013 року. Відповідач працює бригадиром ВСП «Нікопольське моторвагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.7,16,18). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 22.12.2015 року о 09.00 год., як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.18). Тому судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 03.08.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Як вбачається з довідки № 1316 від 07.10.2015 року (а.с.12,13), відповідач бригадир (звільнений) підприємств залізничного транспорту та метрополітенів у ВСП «Нікопольське моторвагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року включно. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач 03.09.2019 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 28.01.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені з 2017 року. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. У відповідності з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.08.2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві сторони перебувають з 22.06.2017 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 485. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана 22.06.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з 2017 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач 03.09.2019 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її сином, який зареєстрований у належному їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно будинковолодінні [ADDRESS] . У жовтні 2009 р. відповідач залишив місце проживання, з того часу він не проживає у будинку позивача, не сплачує комунальні платежі, його особистих речей у будинковолодінні немає. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що відповідач, який є сином позивача - власника будинковолодіння [ADDRESS] , не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року, а саме з жовтня 2009 р. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання у спірному будинковолодінні, що порушує права та інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків[PERSON] , [PERSON] та наступними письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2012 р. (а.с.5), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.07.2012 р. Івано-Франківського ОБТІ (а.с.4), довідкою виконавчого комітету Черніївської сільської ради Тисменицького району (а.с.6), довідкою УДМС України в Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.12). Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач 03.10.2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 26.08.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який повністю перебуває на її утриманні. З березня 2013 року вона з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує тільки державну допомогу по утриманню дитини, а тому перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість. Він працює неофіційно, має мінливий дохід. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Зазначила, що також звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 26.08.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує лише державну соціальну допомогу на утримання дитини, інших доходів не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач добровільно такої допомоги їй не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, беручі до уваги те, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач 03.10.2016 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що з 08.07.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, просив суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем та розглядати справу без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-НО №044521, виданого 08.07.2006 року відділ реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецькій області, сторони перебувають з 08.07.2006 року у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено актовий запис №78. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 134265, виданого 23.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 83, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 610240, виданого 12.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 138, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, те, що після надання строку на примирення сторони не примирились, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітнім дітям.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач 03.10.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 24.04.1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітніх дітей. З січня 2016 року шлюбні відносини ними припинені, вони проживають окремо. Причиною цього стали постійні непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Крім того, на теперішній час він проживає з іншою жінкою. Вважає збереження шлюбу еможливим. Майновий спір на теперішній час не виникає. Відповідачка проти розірвання шлюбу заперечує та не бажає йти до відділу РАЦС. Тому він вимушений звертатись з даним позовом до суду. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.9). Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.15). Вказала, що шлюбні відносини припинені з 26.09.2016 року. Майновий спір будуть вирішувати окремо. Просить залишити їй прізвище «Маляренко». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24.04.1993 року зареєстрували шлюб (а.с.4). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбно-сімейні відносини за посиланням позивача припинені з січня 2016 року, за посиланнями відповідача - з 26.09.2016 року. Причиною цього стали різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення неможливе. Майновий спір будуть вирішувати окремо. Враховуючи викладене, те, що відповідач не погоджується на розірвання через органи РАЦС, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач 03.10.2016 року звернулась до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що 10.09.2011 року нею з відповідачем було укладено, від якого сторони мають двох неповнолітніх синів [PERSON], 2012 року народження, [PERSON], 2015 року народження. Посилаючись на те, що сімейні відносини з квітня 2016 року припинено, діти проживають з позивачем, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області 10.09.2011 року, актовий запис № 142. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10.09.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 142 (а.с.12). У шлюбі у сторін народилися сини [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.13,14). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). В силу статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відповідно до статті 174 ЦПК України не установлено, тому шлюб необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ураховуючи вимоги указаної норми процесуального закону, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений при зверненні до суду в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач 03.11.2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що з 2014 р. сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Сімейне життя не склалось по причині відсутності взаєморозуміння, різниці в поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, просив задовольнити позовні вимоги та зазначив, що сторони не підтримують шлюбні відносини з червня 2014 р. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідач надіслав клопотання про передачу справи за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області, оскільки з червня 2014 р. відповідач проживає у м.Луцьку. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи‚ суд вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.2013 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2014 р. не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач 03.11.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що у зв»язку з несумісністю характерів та неможливістю подальшого спільного проживання разом з відповідачем, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо з 07.11.2013 р. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Діти будуть проживати з позивачем. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснила, що сімейне життя поступово погіршувалось, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, з листопада 2013 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окремо. Примирення не можливе. Діти залишаться проживати з позивачем. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.04.1996 р. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони з листопада 2013 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved