Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 01.03.2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала грошові кошти у розмірі 25000 доларів США на строк до 01.03.2017 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок № 9 по вул. Світлогірській у м. Запоріжжі. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач виконувала неналежним чином, внаслідок чого 27.07.2017 року було прийнято рішення про передачу вказаного будинку у власність позивача, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про право власності за № 21607993. Позивачу стало відомо про те, що на підставі постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби від 25.04.2013 року накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] в межах суми звернення стягнення 247462,75 грн. Посилаючись на те, що накладений арешт унеможливлює реалізацію банком своїх прав щодо володіння та розпорядження власним майном, просив звільнити з-під арешту житловий будинок № 9 по вул. Світлогірській в м. Запоріжжі та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з підстав, викладених у позові, просив про його задоволення. Представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на недоведеність позову, а також вважає, що при наявності накладеного арешту на нерухоме майно, державний реєстратор не мав права реєструвати право власності за позивачем. Просив залишити позов без задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення. Суть заперечень зводиться до того, що порядок накладення арешту державним виконавцем не порушено. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.03.2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала грошові кошти у розмірі 25000 доларів США на строк до 01.03.2017 року (а.с. 5-8). В забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок № 9 по вул. Світлогірській у м. Запоріжжі. Згідно п.п. 4.7.1, 4.7.2 договору іпотеки, у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Зазначене застереження, яке вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки (а.с. 9-14). На підставі рішення державного реєстратора Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» № 36350298 від 27.07.2017 року, публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» є власником будинку № 9 по вул. Світлогірській в м. Запоріжжі, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис за № 21607993 (а.с.15). 20.05.2013 року постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення 247461,75 грн., заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, лише у межах суми боргу за виконавчим листом № 2/0808/2512 від 15.02.2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, серія та номер: 37154878, виданий 25.04.2013 року, у звязку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 21600751, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, (а.с. 15-16). За змістом ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Паво власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися власним майном, його порушене право підлягає захисту у спосіб, обраний ним.

Outcome: approved