Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPRWAK00010003, відповідно до якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти на строк до 27.08.2010р. у розмірі 58842,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язався за кредитним договором виконав, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі 58842,00 грн., але відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 18.12.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 69835,11 грн., з яких: 45383,80 грн. - заборгованість за кредитом, 22603,04 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1625,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 223,11 грн. заборгованість за пенею. Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № ZPRWAK00010003 від 29.08.2005 року у розмірі 69835,11 грн. та витрати на сплату судового збору. Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.03.2018 року позовні вимоги задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ZPRWAK00010003\~від 29.08.2005\~року у розмірі\~ 69835 грн. 11 коп., судовий збір в розмірі 1762,00 грн., а всього 71597 грн. 11 коп. За результатами розгляду заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.03.2019 року заочне рішення від 21.03.2018р. за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні. Представник позивача Пєйчєва О.В. (довіреність №123-К-О від 15.01.2018р.) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Крім того, пояснила, що автомобіль ГАЗ 31105, на придбання якого надався кредит відповідачу та який було передано на підставі акту позивачу, на даний час не реалізовано, він знаходиться на майданчику ТОВ «Сетам». Просила відмовити в задоволенні клопотання представника відповідач про застосування строків позовної давності. Представник відповідача\~ адвокат\~Линник С.В.\~(довіреність\~від 17.04.2018р.)\~ в\~судовому засіданні\~просила відмовити\~в задоволені\~позовних вимог\~АТ КБ\~«Приватбанк» та\~застосувати строки\~позовної давності,\~посилаючись на\~те,\~що відповідно\~до розрахунку\~заборгованості наданого\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» вбачається,\~що останній\~платіж був\~здійснений відповідачем\~23.12.2014р.\~в сумі\~211,91\~грн.\~Згідно договору\~№ ZPRWAK00010003\~від 29.08.2005р.\~погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період з 21 по 27 число щомісяця. В зв`язку з тим, що відповідачем відбулося порушення умов договору, а саме, несплата обов`язкового платежу по вказаному кредитному договору 28 січня 2015 року, на її думку, можливо дійти висновку, що позивачу стало відомо про порушення умов виконання договору відповідачем саме 28 січня 2015 року. Вважає, що в даному випадку перебіг позовної давності починається з 28.01.2015р., проте позивач звернувся до суду лише 12.02.2018р.. Таким чином, на її думку, виходячи з вищевикладеного, під час звернення позивача до суду сплив строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників позивача та відповідача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.08.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPRWAK00010003, згідно умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування їх на відкритий у АК ІБ «УкрСиббанк» рахунок ПИИ АО «Автоинвестстрой-Мариуполь» на строк по 27.08.2010 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 58842,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, і комісії в розмірі 0,12 % щомісячно від суми кредиту, для придбання автомобіля ГАЗ 31105 та на сплату страхових платежів. Відповідно до п.1.1 Договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно з п. 3.2 Договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування у розмірі 2,82 % щомісця, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Як вбачається з вказаного договору № ZPRWAK00010003 від 29.08.2005 року, підписаного [PERSON] особисто, він погодився з порядком та умовами даного договору, а також зобов`язався повернути позивачу кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. За розрахунком позивача у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 18.12.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 69835,11 грн., з яких: 45383,80 грн. заборгованість за кредитом, 22603,04 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1625,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 223,11 грн. заборгованість за пенею. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту \~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами\~ЦК України. За ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п.п. 3 та 4 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з ч.1\~ ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з ч. 1 \~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ ст.\~599\~ЦК України \~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 2 \~ст. 1050 ЦК України, \~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 \~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ зі ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1\~ст.259 ЦК України\~позовна даність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15. Крім того, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду\~від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18. Судом також\~встановлено,\~що згідно\~наданого позивачем\~розрахунку заборгованості,\~ останній\~платіж відповідачем\~здійснено 23.12.2014\~(а.с.7),\~а банк\~звернувся з\~позовом 08.02.2018р.\~(а.с.9),\~нарахувавши проценти\~за користування\~кредитом після\~визначеного договором\~строку кредитування. Встановивши, що в серпні 2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 58842,00 грн. строком до 27.08.2010 року, останній платіж відповідач вніс 23.12.2014 року, черговий платіж відповідач повинен був здійснити у період до з 21 по 27 січня 2015року, то в даному випадку перебіг позовної давності починається з 28.01.2015р., а з позовом до суду банк звернувся 08.02.2018 року, суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідача у справі,\~що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed