Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач 08.08.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання вчинити дії. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 04.12.2017 р. помер її батько [PERSON] 27.03.2018 р. вона як спадкоємець за законом звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON] 09.06.2018 р. нотаріусом видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом № 230 на земельну ділянку площею 0,1707 га з кадастровим номером 2625881601:07:049:1334 для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Клузів, урочище «Мимоход», Тисменицького району Івано-Франківської області. Щодо спадкування належних батькові на праві спільної часткової власності земельних ділянок площею 0,2273 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,4076 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Л. Українки в с. Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи своєю постановою, що у державних актах не вказані частки у спільній власності між співвласниками цих земельних ділянок. Вважає дану постанову протиправною, оскільки дані земельні ділянки батько отримав у спадщину за законом після смерті матері [PERSON] разом зі своєю сестрою [PERSON] та братом [PERSON] Відповідно до ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, покійний батько на момент відкриття спадщини мав у власності частку у розмірі 1/3 у спільній власності на земельну ділянку площею 0,2273 га з кадастровим номером 2625881601:07:047:1301 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/3 у спільній власності на земельну ділянку площею 0,4076 га з кадастровим номером 2625881601:07:047:1328 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Л. Українки у с. Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області. Тому просила визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON] від 12.07.2018 р. № 188/02-31, зобовязати відповідача видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у розмірі 1/3 у спільній частковій власності на земельну ділянку площею 0,2273 га з кадастровим номером 2625881601:07:047:1301 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на частку у розмірі 1/3 у спільній частковій власності на земельну ділянку площею 0,4076 га з кадастровим номером 2625881601:07:047:1328 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Л. Українки у с. Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області, які належать спадкодавцю [PERSON] Позивач у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовільнити. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах позов підтримали, просили справу розглянути у їх відсутності. Відповідач приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місцязнаходження, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач після смерті 04.12.2017 р. свого батька [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. 09.06.2018 р. вона отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1707 га з кадастровим номером 2625881601:07:049:1334 для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Клузів, урочище «Мимоход» Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.12). Крім того, позивач спадкує належні спадкодацю [PERSON] на праві спільної часткової власності 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2273 га з кадастровим номером 2625881601:07:047:1301 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,4076 га з кадастровим номером 2625881601:07:047:1328 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Л. Українки в с. Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.07.2005 р., на підставі якого видані державні акти на право власності на вказані земельні ділянки серії ЯД № 889822 від 16.01.2008 р. та серії ЯД № 889823 від 16.01.2008 р. (а.с.14-18). Оскаржуваною постановою приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON] від 12.07.2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказані дві земельні ділянки з тих підстав, що у державних актах не вказані частки у спільній частковій власності між співвласниками цих земельних ділянок (а.с.9). Згідно вимог ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті(ст.1218 ЦК України). Частиною першою ст.1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до вимог ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності до п.в ч.1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно ч.1 ст.126 чинного ЗК України (у редакції станом на час отримання спадкодавцем державних актів) право власності на земельну ділянку посвідчувалося державними актами, форми яких затверджувалися Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат», п.4.14 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. № 296/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», п.1 глави 13 розділу І вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом. Частиною 3 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, Законом України «Про нотаріат» передбачено обовязок нотаріуса сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, і право нотаріуса витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Суд вважає, що позивачем до нотаріальної контори надано усі необхідні документи для оформлення спадщини, а відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину є безпідставною, оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2005 р. співвласниками земельних ділянок площею 0,2273\~га для\~будівництва і\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~та площею\~0,4076\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства\~є троє\~спадкоємців за\~законом,\~а саме\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~та їхні\~частки у\~спадщині є\~рівними.\~ \~ \~ \~ \~З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст.49, 68 Закону України «Про нотаріат», ст. 1216, 1218, 1267, 1268 ЦК України, ст. 86 ,87 ЗК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, ст. 263-265,\~282ЦПК України, суд - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved