Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в особі представника до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 29 березня 2013 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Однак, відповідач не виконав своїх зобовязань належним чином, у звязку з чим станом на 30 квітня 2016 року має заборгованість у розмірі 15897 грн. 33 коп. за кредитним договором № б/н від 29 березня 2013 року, що складається з наступного: 1152 грн. 13 коп. заборгованість за кредитом; 10511 грн. 99 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 733 грн. 21 коп. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, тому суд, з урахуванням думки представника позивача, який дав згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 29 березня 2013 року було підписано заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами банку, що і складає між ними та банком договір. Згідно умов договору № б/н від 29 березня 2013 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. п. 2. 1. 1. 12. 6. Правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. п. 2. 1. 1. 7.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів із грошових зобовязань, що зазначаються у кредитному договорі, більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості кредитного ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до розрахунків суми заборгованості, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 30 квітня 2016 року має прострочену заборгованість у розмірі 15897 грн. 33 коп. за кредитним договором № б/н від 29 березня 2013 року, що складається з наступного: 1152 грн. 13 коп. заборгованість за кредитом; 10511 грн. 99 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 733 грн. 21 коп. штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved