Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 75085,39 доларів США, що еквівалентна 878179 грн. 31 коп., внаслідок невиконання відповідачами зобов'язань по поверненню кредиту, та судового збору у сумі 3654,00 грн. В позовній заяві позивач зазначив, що між банком і відповідачем [PERSON] 04.08.2008 року було укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 38250,00 доларів США строком до 02.08.2013 року. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між банком та відповідачем [PERSON] 04.08.2008 року був укладений договір поруки, згідно умов якого [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] його зобов'язань перед банком. Згідно умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався своєчасно здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та у строки, встановлені договором, однак свої зобов'язання відповідач не виконує. Відповідно до п.13.4 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитом позивачальник сплачує кредитору пеню в розмірі 20% за кожен календарний день прострочення. Однак відповідачі умови договору не виконали, і тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості, яка станом на 11.07.2014 року становить 75085,39 доларів США, що еквівалентна 878179 грн. 31 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, слухати справу у відсутності їх представника та у разі неявки належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи відповідачів ухвалити рішення при заочному розгляді справи (а.с. 73). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце судового розгляду, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦК України, згідно якої у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомила, будь-яких пояснень щодо пред'явлених позовних вимог суду не надала, заяв про розгляд справи у їх відсутності не надходило (а.с. 71). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 76). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 4 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010-2/07-01-0653-08, згідно з яким відповідачу строком на 60 місяців до 2 серпня 2013 року надано кредит у сумі 38250,00 доларів США (а.с. 13-19). Згідно умов п.п.1.2.1, 13.4 кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування у розмірі 16,4% річних в порядку та у строки, встановлені графіком (а.с. 20, 21), та пеню в розмірі 20% за кожен календарний день прострочення за порушення виконання будь-яких грошових зобов'язань, однак свої зобов'язання відповідач не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 878179,31 грн. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між банком та відповідачем [PERSON] 4 серпня 2008 року був укладений договір поруки № 010-2/07-01-0653/2-08, згідно умов п.2.2 якого [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] його зобов'язань перед банком за кредитним договором. Згідно п.3.1 зазначеного договору [PERSON] та [PERSON] несуть відповідальність перед банком як солідарні боржники. На підставі викладеного, банк, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, вимагає від відповідачів повернення всієї суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за його користування. Згідно розрахунку суми заборгованості станом на 11.07.2014 року, заборгованість за кредитним договором складає 75085,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 878179,31 грн., з яких: - 35207,63 доларів США, що еквівалентна 411779,32 грн. - залишок заборгованості за кредитом; - 30709,36 доларів США, що еквівалентна 359168,75 грн. - заборгованість за відсотками; - 5112,34 доларів США, що еквівалентна 59792,61 грн. - сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості; - 4056,06 доларів США, що еквівалентна 47438,63 грн. - сума пені нарахованої за порушення строків повернення сплати відсотків за користування кредитом (а.с. 26). Статтею 1050 ЦК України встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ч. 1 ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені, відповідно до ст. 253 ЦК України, обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Однак, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що пеня нарахована за порушення терміну сплати суми кредиту та за порушення терміну сплати відсотків за користування кредитом окремо, суд вважає за необхідне зменшити її розмір на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, і стягнути пеню нараховану за порушення строків повернення кредитної заборгованості у сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 11695,74 грн., і пеню нараховану за порушення строків повернення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 500 доларів США, що еквівалентна 5847, 87 грн. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial