Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

ПАТ «ФІДОБАНК» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Із позову вбачається, що 06.07.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого став ПАТ «ФІДОБАНК», був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/ZВ31В3/3/001, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 20000 грн. строком користування 36 місяців із сплатою 35 % річних для споживчих потреб. Факт отримання коштів підтверджується випискою по рахунку відповідача та заявою на видачу готівки. Отже, позивач свої зобов'язання виконав. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно 10-го числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів відповідно до Графіку погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Але, починаючи з 10.12.2012 року відповідач почав регулярно порушувати свої зобов'язання за кредитним договором. З моменту виникнення заборгованості за кредитним договором, Банком, 11.09.2012 року відповідачу рекомендованим листом була направлена вимога про усуненя порушень зобов'язання. Але не зважаючи на прийнятті Банком заходи, до цього часу зобов'язання відповідачем не виконані. Станом на 10.09.2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором з відсотками, пенею та штрафом становить 26742,32 грн., у тому числі: 18798,21 грн. - сума кредиту; 5068,99 грн. - сума відсотків; 218,01 грн. - пеня за прострочення кредиту; 257,11 грн. - пеня за прострочення відсотків; 2400 грн. - штраф. Позивач просить стягнути з відповідача дану заборгованість по кредитному договору, а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/ZВ31В3/3/001. Відповідно до даного договору [PERSON] був наданий кредит у сумі 20000 грн. зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, із сплатою 35 процентів річних та формою погашення ануїтет. (а.с.7-15). Правонаступником ПАТ «Ерсте Банк» став ПАТ «ФІДОБАНК». (а.с.23-,27, 28, 29-30, 31-32, 33-34, 35-39) Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі. (а.с.16,17) [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 10.09.2013 року у розмірі 26742,32 грн., у тому числі: 18798,21 грн. - сума кредиту; 5068,99 грн. - сума відсотків; 218,01 грн. - пеня за прострочення кредиту; 257,11 грн. - пеня за прострочення відсотків; 2400 грн. - штраф. (а.с.6). 01.04.2013 року за № 13.1.0/118 на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове виконання порушеного зобов'язання та погашення заборгованості. (а.с.18,19). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню цей строк (термін). Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 268 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved