Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач 04.07.2016 р.звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 11.09.2014 р. померла його мама [PERSON] У зв»язку з оформленням спадщини після смерті мами, йому стало відомо про те, що 22.11.1988 р. виконавчим комітетом Черніївської сільської ради, голові колгоспного двору [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння №11 по вул. Бистрицька с. Березівка Тисменицького району. У даному свідоцтві вказано, що домоволодіння є колгоспним двором. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» в колгоспному дворі проживала [PERSON] Він, позивач та члени його сім»ї проживали в цьому ж спірному господарстві, однак в робітничому дворі, тому що господарство було поділено на два двори: колгоспний і робітничий. Таким чином, мама була одноосібним власником будинковолодіння як член колишнього колгоспного двору. 08.09.1999 р. мама при житті склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Березівської сільської ради та внесено в реєстр за №16 про те, що все належне їй майно заповідає йому, позивачу. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно. Він, позивач, є спадкоємцем за заповітом, постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяви про відмову від спадщини не подавав. Проте в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв»язку з тим, що будинковолодіння є колгоспним двором і співвласниками є всі члени двору, тому неможливо встановити спадкову масу. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після померлої мами. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 11 вересня 2014 року померла мати позивача [PERSON] 22.11.1988 р. виконавчим комітетом Черніївської сільської ради, голові колгоспного двору [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння №11 по вул. Бистрицька с. Березівка Тисменицького району. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» в колгоспному дворі проживала [PERSON] Позивач та члени його сім»ї проживали в цьому ж спірному господарстві, однак в робітничому дворі, тому що господарство було поділено на два двори: колгоспний і робітничий. Таким чином, покійна [PERSON] була одноосібним власником будинковолодіння як член колишнього колгоспного двору. 08.09.1999 р. [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Березівської сільської ради та внесено в реєстр за №34 про те, що після її смерті все належне їй майно заповідає позивачу. Інших спадкоємців за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, не має. Отже позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв у встановленому законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Однак свої спадкові права на будинковолодіння не може оформити, у звязку з тим, що спірне будинковолодіння належить колгоспному двору і частки його співвласників не визначені. Тому слід визнати право власності за позивачем на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після померлої матері. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 121, 123 ЦК УРСР(в ред.1963р.), ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved