Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 19152,96 грн., яка виникла станом на 17.12.2017 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2011 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїмпідписом в анкеті-заявівід 07.07.2011 рокупідтвердив,що підписаназаява разомз запропонованимиПАТ КБ«Приватбанк» умовами,правилами татарифами складаютьміж нимта Банкомдоговір пронадання банківськихпослуг. Відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 17.12.2018 року виникла заборгованість в розмірі 19152,96 грн., яка складається з: 1696,33 грн.- заборгованість за кредитом; 586,72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 15481,67 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 888,24 штраф (процентна складова). 14.03.2018 року відповідачем через канцелярію суду поданий відзив на позовну заяву, в кому він просив відмовити в задоволенні позову, оскільки 07.07.2011 року підписав анкету-заяву про отримання пенсійної картки, кредитну картку він не бажав отримувати, розмір бажаного кредиту просив встановити в сумі 500 грн., 21.06.2013 року повністю погасив заборгованість за договором в сумі 9394,19 грн., Банк без його згоди змінював кредитний ліміт, дія картки закінчилася 01.07.2015 року, тому Банк після цієї дати не мав права проводити жодних операцій по рахунку. 19.04.2018 року на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій Банк зазначав, що між сторонами укладений договір приєднання, відповідач ознайомлений умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача в анкеті-заяві, виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами наявності заборгованості відповідача, укладення кредитного договору підтверджується копією договору, розрахунком заборгованості, копією паспорта відповідача, випискою з рахунку, фото клієнта з карткою, строк дії картки пролонгується кожні 12 місяців, тому договір є діючим. 21.05.2018 року через канцелярію суду відповідачем подані заперечення з контрозрахунком заборгованості, в якому зазначив, що операції Банку після закінчення строку дії картки є незаконними. 01.06.2018 року від представника Банку надійшли пояснення та виписка по картковому рахунку, з зазначенням формули нарахування процентів на поточну та прострочену заборгованість та сум штрафів. 23.07.2018 року через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення з тих підстав, що Банк незаконно нараховував відсотки на зняття готівки, та переказ коштів на іншу картку, провів оплату послуг мобільного зв'язку після того яка картка була заблокована, про зміну відсоткової ставки відповідача не повідомляв, відповідач не отримував картку з номером ……9284, що підтверджується фото відповідача з карткою ……..[NUMBER]. 19.06.2018 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла відповідь на заперечення, в якій позивач фактично повторно зазначає підстави для задоволення позову, зазначені в відповіді на відзив та поясненнях, крім того, зазначає про правомірність нарахування пені з зазначенням її формули. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, відповіді на відзив, поясненнях та відповіді на запереченні. На вимогу суду жодних пояснень на обґрунтування розміру та дати виникнення заборгованості за тілом кредиту, періоду та ставки нарахування відсотків, пені, граф розрахунку заборгованості, в яких зазначений розмір заборгованості за кожним видом, представник не надав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, з підстав, зазначених в відзиві на позовну заяву та запереченнях, зазначив, що між ним та Банком кредитний договір не укладався, відсутній розрахунок заборгованості, а наданий документ є зведеною таблицею, з якої неможливо дійти висновку про розмір заборгованості, період її виникнення, на кредитній картці відсутній вид карки, нарахування комісії за зняття готівки, перерахування на іншу картку є незаконним, строк дії картки сплив в липні 2015 року, тому Банк не мав права проводити операції по картці, Вислухавши вступне слово учасників, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст.638та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 07.07.2011 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положенняхст. 634 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» надано наступні документи: 1) розрахунок заборгованості за договором №б/н від 07.07.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 17.12.2017 року. 2) Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 07.07.2011 року за підписом [PERSON], яка крім персональних даних відповідача містить згоду відповідача на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг; 3) витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», яка має загальні відомості про умови кредитування, без підпису відповідача 4) витяг з умов та правил надання банківських послуг; 5) паспорт, виданий на ім'я [PERSON], [INFO]; 7) довіреність на представника; 8) відомості з ЄДРПОУ; 9) банківську ліцензію від 05.10.2011; 10) виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 11) витяг зі статуту ПАТ КБ «Приватбанк»; 12) виписку руху коштів по кредитній картці [NUMBER] за період з 01.07.2011 по 19.04.2018 року, 13) виписку руху коштів по кредитній картці [NUMBER] за період з 01.01.1999 по 24.04.2018 року, 14) довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитного ліміту кредитної картки [NUMBER] на ім'я [PERSON] без підпису відповідача, 15) фото відповідача, з якого вбачається, що він отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну картку, яка мстить останні цифри …..[NUMBER]. Дослідивши зазначені документи, суд дійшов до висновку, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] дійсно було укладено договір банківських послуг та видано кредитну картку з номером, яка містить останні цифри ….[NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5-6 ЦПК ст.81України ) Відомостей про наявність підстав звільнення від доказування відповідно до ст. 82 ЦПК України суду не надано. Ухвалою суду від 23.04.2018 року від ПАТ КБ «Приватбанк» судом було зобов'язано надати обґрунтований розрахунок окремо по кожному виду заборгованості, а саме, щодо тіла кредиту - помісячний розрахунок з зазначенням суми боргу, суми сплати відповідачем кредитної заборгованості у кожному місяці та суми кредитної заборгованості кожного місяця, що не сплачена відповідачем; щодо розрахунку відсотків за користування кредитомпомісячний розрахунок з зазначенням формули розрахунку, суми кредиту, на яку нараховуються відсотки, розмір відсоткової ставки, виходячи з умов довідки про кредитування, кількість днів прострочення, щомісячний розмір відсотків; щодо пені - помісячний розрахунок з зазначенням формули розрахунку, суми кредиту, на яку нараховується пеня, розмір ставки пені ставки, виходячи з умов довідки про кредитування, кількість днів прострочення; щомісячний розмір пені, щодо штрафу (процентної складової) - розрахунок з зазначенням формули розрахунку; надати інформацію щодо кредитного ліміту кредитної картки відповідача після 21.06.2013 року та довідку про умови кредитування за підписом відповідача. Проте, вимоги ухвали ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі не виконані, Банк повідомив про неможливість надання розрахунку з технічних причин, довідку про умови кредитування за підписом відповідача не надав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З наведеного положення ЦК України виходить, що обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити проценти виникає лише в разі виконання свого обов'язку банківською установою надати кошти позичальникові. Наданий судом розрахунок заборгованості, на думку суду, не є доказом видачі кредиту, наявності заборгованості та її розміру. Розрахунок заборгованості не є первинними документами за своєю природою, є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках клієнта, та можуть бути оцінені судом лише разом з іншими доказами, які б обґрунтовували доводи позивача про видачу кредиту відповідачеві, наявність заборгованості за кредитом та її розмір. Первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечено отримання інформації на паперовому носії. Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (далі - Положення № 254), визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити. Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій. До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України. Пунктом 5.1 глави 5 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується у регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом певного періоду, та є підтвердженням виконаних операцій. Проте, в обґрунтування позовних вимог позивачем було надано виписку операцій по іншому банківському рахунку [PERSON] [NUMBER], що підтверджує видачу та отримання відповідачем кредиту саме за цією карткою, однак вимоги Банку не стосуються невиконання зобов'язань відповідача за кредитом у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок [NUMBER] За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. ( ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Однак, належних та достатніх доказів, які б свідчили про отримання відповідачем кредиту в розмірі 9000,00 грн. чи перерахування цих коштів на платіжну картку відповідача з номером …..[NUMBER] та наявність заборгованості за користування кредитним лімітом по картковому рахунку з номером …….[NUMBER], позивачем не надано, а наявність підписаної заяви-анкети само по собі не підтверджує отримання коштів по кредиту. За таких обставин позивачем всупереч ст. 81 ЦПК України не доведено обставин, на які він посилається як на підставу позовних вимог, що ним дійсно було видано кредит відповідачу за кредитною карткою …. [NUMBER], наявність заборгованості відповідача та її розмір. На підставі наданих позивачем доказів суд не може дійти висновку про отримання відповідачем кредиту та порушення зобов'язань за кредитом (наявність заборгованості та її розмір тощо)саме за кредитною карткою з останніми цифрами …. [NUMBER], яку отримав відповідач, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed