Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 22. 08. 2007 р. між КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № DN81АR03110038, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 77023,12 грн. на термін до 21. 08. 2014 року, і зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, на суму заборгованості були нараховані відсотки, а саме: 66892,42 грн. - заборгованість за кредитом; 117126,46 грн. заборгованість по процентам, 17272,84 грн. по комісії за користування кредитом; 399259,73 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, які позивач просить стягнути з відповідача. В судове засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] не явився, в заяві просить розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не явився, про день, час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, суд зі згоди позивача на підставі ст.169, 224 ЦПК України розглядає справу заочно. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Як вбачається з копії кредитного договору, 22. 08. 2007 р. між КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № DN81АR03110038, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 77023,12 грн. на термін до 21. 08. 2014 року, і зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобовязання виконав повністю, відповідач отримав автомобіль у кредит, але не погашає суму кредиту, станом на 22. 02. 2016 року має прострочену заборгованість на загальну суму 600\~551,45 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором від 22. 08. 2007 р. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Враховуючи, що відповідач зареєстрований та постійно мешкає у м. Торезі Донецької області, тобто у зоні АТО, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з нього пені, а стягнути на користь Банку 201\~291,72 грн.

Outcome: partial