Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 66 780, 33 грн. на термін до 23.05.2016 року, а відповідач взяв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення кредитних коштів. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 25.09.2008 року було укладено договір поруки. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 03.03.2014 року, [PERSON] заборгував позивачу 114 925, 90 грн., з яких 39 834, 19 грн. - заборгованість за кредитом; 27, 50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 69 353, 45 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 5 460, 76 грн. - штраф (процентна складова). Та оскільки боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, позивач просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнають, проте просять зменшити розмір пені, оскільки на їх думку, вона значно перевищує суму боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Так, матеріалами справи доведено, що 25.09.2008 року між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № VIUWA800000254, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на купівлю автомобіля у розмірі 66 780, 33 грн. на термін до 23.05.2016 року (з урахуванням вимог Додаткової угоди від 30.05.2013 року) , а відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячними платежами, що складаються із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно кредитного договору, відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 16 - 34). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором 25.09.2008 року між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник (а.с. 35 - 36). Проте станом на 03.03.2014 року відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, відповідач заборгував позивачу 114 925,90 грн., з яких 39 834, 19 грн. - заборгованість за кредитом; 27, 50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 69 353, 45 грн. - пеня; 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 5 460, 76 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 7 - 11). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Одночасно суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, суд вважає, що заявлена сума пені дійсно значно перевищує суму завданих збитків позивачеві, а тому вона підлягає зменшенню до розміру, який на думку суду об'єктивно відповідатиме обставинам справи, а саме до розміру 50 % від решти заборгованості відповідача (а саме 50 % від сум заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів), що становить 22 786, 23 грн. Тому, вимога позивача про стягнення боргу з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з урахуванням зменшеної суми пені. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути в рівних частках на користь позивача судові витрати пропорційно сумі задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial