Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач 08.02.2018 р. звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO]. помер її рідний дядько - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді квартири [ADDRESS], що розташована за адресою: [ADDRESS] Вона є єдиним спадкоємцем та своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 05.01.2018 року державний нотаріус Першої селидівської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS], розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 23,6 кв.м., житловою площею - 13,0 кв.м.. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглянути справу без її участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти позовних вимог. Представник третьої особи - Першої селидівської державної нотаріальної контори належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2018 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання, та зобов'язано Першу Селидівську нотаріальну контору у строк до 26.03.2018 року надати суду відомості: чи заводилася спадкова справа, після смерті [PERSON], який помер [INFO]; якщо заводилася спадкова справа, то хто звертався з заявою про прийняття спадщини, та чи видавалося свідоцтво про право на спадщину та повідомити чи посвідчувався заповіт від імені [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2018 року підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Жулянською сільською радою Корюківського району Чернігівської області Україна 02 вересня 2013 року (актовий запис №08). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої, входить квартира [ADDRESS], що розташована за адресою: [ADDRESS] Дана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 15.12.1995 року [NUMBER]. Згідно з довідкою, виданою КП «Селидівське БТІ» №474 від 20.11.2017 року, за [PERSON] числиться квартира [ADDRESS], що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 15.12.1995 року [NUMBER], зареєстрованого в Селидівському БТІ 25.01.1996 року №3416, та вбачається, що загальна площа квартири зменшена на 4,4 кв.м, що складає 23,6 кв.м., житлова площа складає 13,0 кв.м., дані зміни не є самовільним відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773. [PERSON] є племінницею [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області, яке набрало законної сили 24.01.2017 року. Також, даним рішенням суду встановлено факт, що батько позивача, померлий [INFO] року [PERSON], є рідним братом [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст.. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Після смерті [PERSON] спадкоємцем є батько позивача [PERSON] - [PERSON], який помер [INFO] року. Статтею 1266 ЦК України визначено спадкування за правом представлення, згідно з якою племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], який помер [INFO] року та мав бути спадкоємцем після смерті [PERSON], якби на час відкриття спадщини був живим, а тому позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за законом, звернулась до Першої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, але нотаріусом 05.01.2018 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом виникло право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Першою селидівською державною нотаріальною конторою за №241/01-09 від 20.03.2018 року надано інформацію, згідно якої нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] Першою селидівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №153/2013 на підставі заяви [PERSON] від 01.11.2013 року №374. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Судом встановлено, що позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори для отримання спадщини та Першою селидівською державною нотаріальною конторою винесено постанову від 05.01.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначене вище свідчить про порушення законного права позивача на реалізацію своїх майнових прав, яке підлягає захисту у відповідності до вимог ст. З ЦПК України, та у спосіб передбачений ст. ст. 4 та 16 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] за життя належала квартира [ADDRESS], що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 23,6 кв.м., житловою площею - 13,0 кв.м., та після його смерті, право на спадкове майно перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцю - [PERSON], яка у встановленому законом порядку заявила про намір прийняти спадкове майно, однак у встановленому порядку не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, в той же час обставин, які б вказували, що на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи судом не встановлено. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved