Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11212060000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 69000,00 доларів США. Строк дії договору сторони визначили до 10.09.2037 року, відсоткову ставку в межах 11,30% річних. Сторони також погодили графік погашення кредитної заборгованості. Банк свої договірні зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу погоджену суму грошових коштів. Відповідач, свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, у зв`язку з цим перед Банком у неї виникла заборгованість, яка станом на 19.04.2016 року складає 59027,06 доларів США, з яких 51938,70 доларів США - кредитна заборгованість, 7088,36 доларів США - заборгованість по процентам, а також пеня у розмірі 56910,56 грн., з яких 15808,48 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 41102,08 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Враховуючи це, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також суму понесених судових витрат. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. Відповідач в судові засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заперечення проти позову, в яких у його задоволенні просила відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 10.09.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11212060000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 69000,00 доларів США. Строк дії договору сторони визначили до 10.09.2037 року, відсоткову ставку в межах 11,30% річних. Сторони також погодили графік погашення кредитної заборгованості. (а.с. 3-6, 7-10) Згідно п. 1.2.2. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни погоджені Графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 10.09.2007 року. Пунктом 1.3.1. Договору сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 11,30% річних. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11212060000, сторони погодили Графік погашення кредиту, відповідно до якого погашення заборгованості здійснюється у визначеному розмірі щомісячно до 10 числа кожного місяця. (а.с. 6 з.в. - 10) З виписки за особовим рахунком № [NUMBER] вбачається, що Банк взяті на себе зобов`язання по наданню кредитних коштів у сумі 69000,00 доларів США виконав у повному обсязі, надавши відповідні кошти [PERSON] (а.с. 25) Як вбачається з меморіального ордеру № [NUMBER] грошова сума в розмірі 69000,00 доларів США, була видана Банком позичальнику. (а.с. 78) Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що [PERSON] було порушено графік погашення заборгованості, у відповідача перед Банком наявний борг, який станом на 19.04.2016 року складає 59027,06 доларів США, з яких 51938,70 доларів США - кредитна заборгованість, 7088,36 доларів США - заборгованість по процентам, а також пеня у розмірі 56910,56 грн., з яких 15808,48 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 41102,08 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Спір між сторонами виник у зв`язку з неналежним виконанням своїх договірних обов`язків відповідача перед позивачем, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту та відсоткам за користування ним. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, умовами кредитного договору. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до Банківської ліцензії та Дозволу, виданих АКІБ «УкрСиббанк», останній мав право здійснювати грошові операції з використанням іноземної валюти. (а.с. 27, 28-29) З матеріалів справи також вбачається, що позивачем було відправлено на адресу відповідача Вимогу про необхідність усунення порушень договірного зобов`язання щодо погашення суми заборгованості. (а.с. 12-13) З поданих до суду заперечень вбачається, що відповідач заперечує розмір нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, а також вбачає безпідставне нарахування відсотків за користування кредитом на загальну суму 296,17 доларів США. Заперечуючи проти позову у повному обсязі, відповідачем разом з тим не було зазначено заперечень проти основної суми боргу та не було надано жодних доказів на спростування її розміру. Підстави заперечень відповідача спростовано у відповіді на відзив позивача, з якого вбачається, що 10.09.2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до умов якої процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п. 1.3.1. Договору. (а.с. 163) Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, не надав до суду належних та допустимих доказів на спростування ціни позову, клопотань про призначення у справі судово-економічної експертизи не заявляв, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є підтвердженням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved