Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач 05 червня 2015 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений та зареєстрований між нею та відповідачем 19.01.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 16. Також позивач просить стягнути на її користь із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. 00 коп. та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони із відповідачем є батьками [PERSON]. Однак, на даний час відповідач проживає окремо від неї (позивача) та неповнолітньої дитини, не надаючи матеріальної допомоги на утримання останньої. Причиною розпаду сім'ї вважає різні погляди на життя та взаємні права та обовязки подружжя. Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи їй повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява від [PERSON], в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а тому, суд дійшов до висновку, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 19 січня 2008 року\~\~ відділом\~\~реєстрації\~\~актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі\~\~реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 16 (а.с.8). При цьому, дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак, за твердженням позивача, сторони припинили спільне проживання і перестали підтримувати подружні відносини. Хоча подружжя намагалось примиритись, на даний час\~\~позивач вважає, що примирення між ними і збереження сім'ї не можливе. За таких обставин, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За змістом\~ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН\~\~10\~\~грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати\~сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей\~105\~та\~112 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірвані шлбу, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак дану позовну вимогу необхідно задовольнити. Сторони являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.9). На даний час сторони проживають окремо. Неповнолітня дитина мешкає разом із матірю, знаходячись на утриманні останньої. Відповідач, являючись батьком дитини, належної і достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоч не являється платником аліментів на користь третіх осіб, за віком та станом здоровя працездатний та ніяких обмежень в працевлаштуванні не має. За таких обставин, просить стягнути із останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], до досягнення нею повноліття. Закон - ст.ст.180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України встановив наступне: -батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. -за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу його матері, батька і /або / у твердій грошовій сумі. -мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. -частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. -при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших непрацездатних дітей або батьків та інші обставини, що мають істотне значення. -якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із позовної заяви судом безспірно встановлено, що позивачка самостійно опікується матеріальним утриманням доньки, у той час, як відповідач не належним чином виконує свої батьківські обовязки, щодо участі у її матеріальному утриманні. З позовної заяви також вбачається, що відповідач на має постійного місця роботи, його доходи є мінливими, а тому розмір аліментів на утримання дитини, що він має сплачувати, необхідно визначити у твердій грошовій сумі, а не у частковому співвідношенні до його доходу про що і просила суд позивач. При таких встановлених обставинах, що мають суттєве значення для справи, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть утримуватися з відповідача на користь позивача у розмірі 800 грн. 00 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно ст. 367 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved