Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про виселення . У позові посилається на те, що згідно укладеного договору №PLB0GА00000064 від 29.12.2006 р. відповідач отримав кредит у розмірі 31500,00 грн. на строк до 29.12.2010 р. Відповідач зобов*язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором.В забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач, уклали договір іпотек №PLB0GK00000061 від 14.11.2006 р. , згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 39,20 кв.м., житловою площею 22,40 кв.м. в [ADDRESS]. Відповідачу даний будинок належить на підставі договору дарування . Позивач свої зобов*язання за договором виконав належним чином в повному обсязі , а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами згідно умов договору, тобто зобов*язання за кредитним договором належним чином не виконав . 29.10.2009 р. рішенням Карлівського райсуду було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок площею 39,20 кв.м., житловою площею 22,40 кв.м. в [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов*язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги . Якщо мешканці не звільняють приміщення, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, усі мешканці житлового будинку по [ADDRESS], підлягають виселенню. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову, просила суд відмовити у його задоволенні, оскільки частину боргу вже сплачено , а залишку буде внесено найближчим часом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явилися , хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] до суду не з*явився, надавши письмову заяву, в якій просить перенести розгляд даної справи у зв*язку з його перебуванням у відрядженні, але не було додано жодних підтверджуючих документів, тому дану заяву судом не було взято до уваги. Крім того, присутня в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника [PERSON] Представник відповідача УДСМ України в Полтавській області Микитенко О.О. позов не визнала в частині вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку та підтримала раніше подане заперечення на позовну заяву, у кому зазначено підстави відмови від вказаної частини позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до кредитного договору № PLB0GА00000064 від 29.12.2006 року ( а.с.5-7) між Банком та [PERSON], кредит надавався готівкою через касу банку в національній валюті в розмірі 31500,00 грн. , строк дії договору з 29.12.2006 р. по 29.12.2010 р., цього ж дня між сторонами було укладено договір іпотеки ( а.с.8-9), згідно якого з метою забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором № PLB0GА00000064 від 29.12.2006 р. [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок по [ADDRESS]. 29.10.2009 р. рішенням Карлівського райсуду було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок загальною площею 39,20 кв.м., житловою площею 22,40 кв.м. в [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем , вирішено виселити [PERSON] та зобов*язано його зняти з реєстрації ( а.с.10-11), яке було скасоване ухвалою від 13.09.2011 р. ( а.с. 53 справи № 2-736/11). Заочним рішенням Карлівського райсуду від 07.11.2011 р. ( а.с.61-64) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLB0GK00000061 від 14.11.2006 в розмірі 20780,87 грн. звернуто стягнення на домоволодіння загальною площею 39,20 кв.м., житловою площею 22,40 кв.м. в [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем. З довідки № 1043 ( а.с.31) виданої Ланнівською сільрадою Карлівського району Полтавської області вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] та у складі сім*ї має: дружину [PERSON] та сина [PERSON] Позивачем на адресу [PERSON] було надіслано повідомлення від 01.04.2013 р. (а.с.12) , в порядку виконання рішення суду та ст.. 49 ЗУ «Про іпотеку» про добровільне звільнення житлового будинку по [ADDRESS], який ПАТ КБ «Приватбанк» прийняв в іпотеку та який належить [PERSON] на підставі договору дарування. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до ст.ст. 525, 526, 530, 1049 ЦК України, зобов'язання щодо позики має виконуватись відповідно до умов договору, у встановлені договором строки, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» йдеться про те, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене, є доцільним позов задовольнити частково та Виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з домоволодіння за адресою: [ADDRESS], в якому вони зареєстровані та проживають, а задовольняти вимоги відносно зняття з реєстраційного обліку у територіальному органі ДМС України не є доцільним, оскільки статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про виселення. Розподіл судових витрат провести згідно вимог ст. 88 ЦПК України. З огляду на викладене та

Outcome: partial