Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

ПАТ «КРЕДОБАНК» звернулося із позовом до відповідачів, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором №8Ф-12 та суму пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в розмірі 188167,63 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 15.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №373, а саме: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 79 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], яка на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 23.06.2010 року за реєстровим номером №1080, зареєстрованого в ММБТІ 24.06.2010 року в низі 92, № запису 16770 належить [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором 8Ф-12 від15.02.2012 року в розмірі 188167,63 грн. При цьому позивач просив визначити спосіб реалізації майна, яке є предметом договору іпотеки від 15.02.2012 року укладеного між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №373 шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» встановивши початкову ціну продажу майна, яке є предметом договору іпотеки від 15.02.2012 року укладеного між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №373 для його подальшої реалізаці на прилюдних торгах на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та отриманні кошти в результаті продажу предмету договору іпотеки від 15.02.2012 року укладеного між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №373 перерахувати за риквізитами: Центральна філія ПАТ «Кредобанк», ЄДРПОУ 22360822, рахунок №290989901127 відкритий в Центральній філії ПАТ «Кредобанк», МФО 325365. В судове засідання представник позивача не явився, подав заяву про розглад справи у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, заперечень проти задоволення позову не надали. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 15.02.2012 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» і [PERSON] укладено кредитний договір № 8Ф-12, згідно умов якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у сумі 215000 грн. на строк до 14.02.2017 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Пунктом 3.2.,3.3. кредитного договору зазначено, що за користування кредитом позичальник сплачує Банку 17/49 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт 360» ( фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п.3.2 кредитного договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п.2.1 Кредитного договору. Згідно п.3.4. кредитного договору позичальник сплачує проценти щомісяця в порядку встановленому п.4.1. кредитного договору. Згідно пункту 4.1 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та (або) додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 5400 грн., не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено Договором та/або додатками до нього. Пунктом 4.9 Кредитного договору визначено, що банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів комісій та інших належних до сплати платежів, внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору зокрема, у випадку несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту), наявності обставин, що свідчать про те, що даний позичальникові кредит не буде повернуто у строки, визначені цим договором, або порушення істотних умов договору передбачених п. 2.9., про що письмово повідомляє Позичальника. Згідно п.5.1 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором позичальник, крім відшкодування збитків,сплачує пеню у розмірі подвійної по договору процентної ставки, але не менше 10 грн. за кожен день прострочення. Відповідачем було отримано кредит в сумі 215000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 3962769 від 16.02.2012 р. Проте свої зобов'язання за договором вінвиконував неналежно, що призвело до виникнення заборгованості [PERSON] перед банком становить в загальній сумі 188167,63 грн., з яких: 169279,38 грн. - сума кредиту, 16174,67 грн. - прострочені відсотки за користування кредитними коштами; 2713,58 грн.- пеня по простроченій заборгованості за період з 16.01.2013 р по 15.01.2014 р. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договором № 8Ф-12 від 15.02.2012 р. ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] уклали Договір іпотеки, згідно з якими відповідач надав в іпотеку нерухоме майно - а саме: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 79 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], яка на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.06.2010 року за реєстровим номером №1080, зареєстрованого в ММБТІ 24.06.2010 року в низі 92, № запису 16770 належить [PERSON]. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимогцього Кодексу, іншихактівцивільногозаконодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі построчення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цьог о Кодексу. Відповіднодо ст. ст. 15,16 та 20 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Захист цивільних прав - цепередбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4, 7 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном. При цьому іпотекодержатель за рахунок предмета іпотекимає право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, щооб умовлює основне зобов'язання. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання на підставі рішення суду задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із п 5.1 Договору іпотеки передбачено, що право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває, якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме при повному або частковому неповерненні суми кредиту; та (або) при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним Договором строки сум відсотків, сум комісійної винагороди; та (або) при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.5.4. Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Тобто, обраний банком спосіб захисту порушеного права, а саме, звернення стягнення на предмет іпотеки за зазначеним договором на підставірішення суду шляхом проведення прилюдних торгів відповідає вимогам закону та умовам договору іпотеки. Відповідно до частини 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Позивачем ці вимоги Закону дотримані, так як відповідачам ПАТ «КРЕДОБАНК» 04.12.2013 р. за вих. № 2-1126-16/2013-2 та 2-1126-16/2013-1 направляв письмові вимоги про усунення порушень кредитних зобов'язань, та відповідач попереджався про те, що в разі не задоволення вимог до 17.01.2014 р., Банк вправі звернутися з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Із наведеної правової норми, щомістить вимоги до змісту судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки вбачається, що окрім іншого, у судовому рішенні має бути зазначено початкову ціну продажу предмету іпотеки в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. З врахуванням вищевикладених норм діючого законодавства, а також умов укладеного між сторонами договору, які відповідають їм, дають суду законні підстави вважати, що позов є обґрунтованим та підставним, а тому такий підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі по 940,80 грн. з кожного.

Outcome: approved