Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 32 035 доларів США 43 центи, пеню у сумі 10\~074 грн. 63 коп. та судові витрати у справі. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 19.03.2008 №11317681000 між АКІБ «УкрСиббанк» та боржником [PERSON], останній отримав споживчий кредит у сумі 45 000 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,4 % річних. За умовами зазначеного договору боржник зобовязувався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 18.03.2037. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника 19.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки. Проте взяті на себе зобовязання відповідачі не виконують, внаслідок чого станом на 25.08.2016 утворилась заборгованість у вказаній вище сумі. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, представник позивача до суду не зявився. Від останнього надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] та виступаючи представником [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що кредитні правовідносини і наявна заборгованість між відповідачами та банком дійсно є. Зазначила, що через різке зростання курсу долару США сплачувати кредит не має змоги. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що 19.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та боржником [PERSON] був укладений кредитний договір №11317681000 (надалі за текстом Кредитний договір), відповідно до якого останній отримав споживчий кредит у сумі 45 000 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,4 % річних (а.с.19-25). За умовами зазначеного договору боржник зобовязувався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору (а.с.26-33) та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 18.03.2037. У відповідності до положень п.1.1 Кредитного договору позичальник укладаючи цей договір, усвідомлює можливість виникнення курсових різниць (коливань) валюти кредиту при отриманні кредитних коштів та їх використанні за цільовим призначенням згідно умов даного договору, внаслідок чого може виникнути потреба у доплаті позичальником за рахунок власних коштів повної вартості продукції (товару/робіт/послуг), яку останній придбаває за рахунок кредитних коштів Банку. За змістом пп.3.1.3 Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 цього договору, у разі порушення позивальником умов цього договору. Згідно пп.3.4.1 Кредитного договору позичальник зобовязується повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі в порядку та на умовах передбачених цим договором. Згідно п. 6.2 Кредитного договору банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою за адресою позичальника. Відповідно до п.7.7 Кредитного договору листування між сторонами здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу. Підтвердження факту відправлення повідомлення є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення. В забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] 19.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки (а.с.34-36). Згідно п.5.1 договору поруки поручитель підтверджує, що повністю розуміє всі умови основного договору та цього договору, свої права та обовязки за договором і погоджується з ними. Листування між сторонами здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу. Підтвердження факту відправлення повідомлення є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення (п.5.7 договору поруки). Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «УкрСиббанк» звертався із письмовими вимогами (а.с.37-38) до відповідачів, в яких прохав про погашення ними заборгованості за кредитом в добровільному порядку, проте останні не виконали взяті на себе зобов'язання за вказаним вище кредитним договором, у звязку з чим станом на 25.08.2016 утворилась заборгованість в розмірі 32 035 доларів США 43 центи, яка складається із: заборгованості за кредитом 28\~804,55 дол. США; боргу по процентах за користування кредитом 3\~230, 88 дол. США, та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.11.2015 по 25.08.2016 в сумі 10\~074 грн. 63 коп., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.41-45). Наявність заборгованості за договором кредиту не заперечувалась ані відповідачем, ані представником іншого відповідача. У судовому засіданні [PERSON] було повідомлено, що банком пропонувався порядок переведення валютного кредиту у гривневий, разом з тим відповідачі вважали його неприйнятним та не погодились на запропоновані умови. Судом встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.15-18). Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За змістом ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У відповідності ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно приписів ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У судовому засіданні відповідачем було підтверджено той факт, що боржники належним чином виконував свої вимоги за кредитним договором до виникнення заборгованості Судом встановлено, що за період з дати укладення кредитного договору та по день виникнення заборгованості, [PERSON] та [PERSON] виконуючи вимоги кредитного договору не ставили під сумнів його дійсність. Враховуючи що відповідач після укладення кредитного договору продовжував виконувати його умови, суд не вбачає наявність помилки - неправильного сприйняття відповідачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. У силу вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Здійснивши системний аналіз зазначених норм, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких в судовому засіданні не спростовувалась, самі договори не суперечать діючому законодавству, враховуючи обовязок позичальника повернути позикодавцеві кошти у встановлений строк, право банку вимагати дострокового повернення кредиту та субсидіарну відповідальність поручителя, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved