Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11156805000 від 21.05.2007 на суму 16000 доларів США, строком до 19.05.2017, з виплатою 13,50% річних. В забезпечення належного виконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту №11156805000 від 21.05.2007 було укладено договір поруки №11156805000П від 21.05.2007, відповідно до умов якого [PERSON] виступила поручителем відповідача [PERSON] і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням відповідача [PERSON], що виникають з умов договору споживчого кредиту, в повному обсязі цих зобов'язань. Згідно умов договору поруки [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк» на всю суму заборгованості. Банк умови договору споживчого кредиту виконав шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER]. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, не здійснює щомісячну сплату кредиту з липня 2014 року. 15.05.2015 відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, які станом на 21.09.2015 залишені без задоволення. В зв'язку з чим станом на 21.09.2015 заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №11156805000 від 21.05.2007 становить 4669 дол. 08 центів США, з яких: 4316 дол. 81 цент США - заборгованість за кредитом, 352 дол. 27 центів США - заборгованість по сплаті відсотків, та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 8261 грн. 90 коп., з яких: 7598 грн. 44 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 663 грн. 46 коп. - пеня за прострочення сплати процентів. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково - в частині стягнення суми боргу по кредиту, а в частині стягнення пені просили відмовити, з підстав вказаних в письмових запереченнях (а.с. 98-101). Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти стягнення суми пені, оскільки вона розрахована невірно, позивачем не надано вірного розрахунку, тому сума пені є недоведеною, в зв'язку з чим, в цій частині позову слід відмовити. Суд, вислухавши думку учасників процесу, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 21.05.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11156805000 (а.с. 5-13). Відповідно до умов кредитного договору про надання споживчого кредиту №11156805000 [PERSON] отримав кредит у сумі 16000 доларів США строком до 19.05.2017 із сплатою 13.5% річних. В забезпечення належного виконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту №11156805000 від 21.05.2007 було укладено договори поруки №11156805000П від 21.05.2007 (а.с.14-15), відповідно до умов якого [PERSON] виступила поручителем відповідача [PERSON] і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням відповідача [PERSON], що виникають з умов договору споживчого кредиту, в повному обсязі цих зобов'язань. Згідно умов договору поруки [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк» на всю суму заборгованості. Банк умови договору споживчого кредиту виконав шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER], що в свою чергу визнано відповідачем [PERSON] та згідно вимог ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню (а.с. 38). Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, не здійснює щомісячну сплату кредиту з липня 2014 року.. 15.05.2015 відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, які станом на 21.09.2015 залишені без задоволення (а.с.16-17, 18-19, 20, 21). В зв'язку з чим станом на 21.09.2015 заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №11156805000 від 21.05.2007 становить 4669 дол. 08 центів США, з яких: 4316 дол. 81 цент США - заборгованість за кредитом, 352 дол. 27 центів США - заборгованість по сплаті відсотків, та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 8261 грн. 90 коп., з яких: 7598 грн. 44 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 663 грн. 46 коп. - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунками наданим позивачем (а.с. 25-37). Однак суд не може погодитись з розрахунком пені (а.с. 36-37), який наданий позивачем до позовної заяви, оскільки він є невірними, оскільки в п. 7.1 Кредитного договору йдеться про те, що пеня обчислюється з заборгованості по кредиту, яка має бути переведена в гривневий еквівалент суми простроченого платежу за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Тобто, пеня мала обчислюватися окремо за кожен день такої заборгованості: спочатку потрібно було суму простроченого платежу переводити в гривневий еквівалент за офіційним обмінним курсом НБУ, а потім обчислювати пеню в гривні. Те, що пеня має обчислюватися та стягуватися у національній валюті України - гривні незалежно від валюти боргу, викладено в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014. Врозріз цій правовій позиції Банк брав заборгованість по кредиту в доларах США, проводив обчислення пені в доларах США, і тільки після такого обчислення пеня була переведена в гривневий еквівалент. При цьому, пеня розраховувалася не кожного дня окремо у відповідності до встановлюваного на цей день офіційного курсу НБУ, а курс НБУ був взятий лише за один день - день подачі позову (21 вересня 2015 року). Тому такий розрахунок пені не може бути прийнятим судом, а позовні заяви з цього питання не можуть бути задоволені. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст. 554 ЦК України та умов договору поруки, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 1.4. Договору поруки Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. За таких підстав та враховуючи неналежне виконання умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 4669 дол. 08 центів США. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. За таких підстав та враховуючи неналежне виконання умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 4669 дол. 08 центів США, відмовивши в частині вимог про стягнення пені. Відповідно до ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідачів належить стягнути також судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial