Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

\~ \~ \~ ПАТ «ОТП Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL -701/764/2007, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 65178,00 доларів США грн. зі сплатою процентів зі строком погашення до :22.08.2013 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, між ЗАТ «ОТП Банк» і [PERSON] укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL -701/764/2007 від 23.08.2007 року, згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль «LEXUS RX 350», реєстраційний номер: АХ 4488 ВВ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал, кузова JTJHR31U9020225125. Однак, [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 27.03.2012 року сума його боргу за кредитним договором становить 74134,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 592036,12 грн. та пені в сумі 49315,83грн. В зв'язку з чим, просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу його позивачем. Крім цього, просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2013 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю та просить задовольнити його з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] повторно в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про час, день та місце судового розгляду, а тому відповідно до ст. 223 ч.4 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] в судове засіданні не зявились, причини неявки не повідомили. Суд заслухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази в справі прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СЬ-701/764/2007, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 65178,00 доларів США грн. зі сплатою процентів зі строком погашення до 22.08.2013 року (а.с. 8-11). З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, між ЗАТ «ОТП Банк» і [PERSON] укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL -701/764/2007 від 23.08.2007 року, згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль «автомобіль « LEXUS RX 350», реєстраційний номер: АХ 4488 ВВ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал, кузова JTJHR31U9020225125 (а.с. 13-14). З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис 23.08.2007 року о 13 год.07 хвилин про заборону відчужувати заставу автомобіль «LEXUS RX 350», реєстраційний номер: АХ 4488 ВВ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал, кузова JTJHR31U902022512 та зазначено підставі обтяження: договір застави автотранспортного засобу № РСL -701/764/2007 від 23.08.2007 року. Даним витягом спростовуються доводи представника відповідача [PERSON] про те, що відповідно наданого ним витягу з Державного реєстру обтяжень про те , що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про заборону відчужувати заставу автомобіль «LEXUS RX 350», реєстраційний номер: АХ 4488 ВВ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал, кузова JTJHR31U902022512 лише 26.12.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, не належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості за договором, з якого вбачається, що станом на 27.03.2012 року сума його боргу за кредитним договором становить 74134,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 592036,12 грн. та пені в сумі 49315,83 грн. (а.с. 5). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2013 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON], оскільки вона є власником заставленого автомобіля. Умовами договору застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищевказаних вимог закону та умов договорів, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження, 2) відчуження належного боржнику на праві приватної власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі продажу або інші способи відчуження цього виду майна. Відповідно статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжував має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вззаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.25, 26 Закону України«Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід задовольнити, оскільки [PERSON] 24.11.2011 року набула право власності на автомобіль «LEXUS RX 350», реєстраційний номер: АХ 4488 ВВ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал, кузова JTJHR31U902022512 без припинення обтяження , а тому таке придбання автомобіля не припинило дію договору застави автотранспортного засобу № РСL -701/764/2007 від 23.08.2007 року, згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль « LEXUS RX 350», реєстраційний номер: АХ 4488 ВВ, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий універсал, кузова JTJHR31U9020225125, і відповідно на предмет застави може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.25, 26 Закону України«Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову сплатив судовий збір відповідно в сумі 3219,00 грн. та 689,00 грн. ПозовПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволено повністю, а тому відповідно до чю1ст.141 ЦПК УКраїни з [PERSON] на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору 3908 (три тисячі девятсот вісім) грн.

Outcome: approved