Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Перший заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Тетіївської районної ради Київської області, комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 4284,80 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Тетіївського районного суду Київської області від 14.01.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. В результаті вчинення злочину потерпілий [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії Тетіївської центральної районної лікарні в період з 06.08.2018 року по 14.08.2018 року. Вартість лікування склала 4284,80 гривень, які відповідно до ст.1206 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати як витрати на лікування потерпілого від злочину. Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Защитинська Т.І. в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Тетіївської районної ради Київської області в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Представник комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Медведчук О.В. в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи фінансового управління Тетіївської районної державної адміністрації Затишний В.В. в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, розгляд справи покладає на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.08.2018 року близько 20 год. 00 хв. в м. Тетіїв Київської області [PERSON] , перебуваючи біля входу до приміщень магазинів, що розташовані в «Торговому центрі» по [ADDRESS] , на грунті особистих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , умисно наніс останньому не менше двох ударів рукою в область обличчя та голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою голови, закритої черепно-мозкової травми, забитих ран перенісся та верхньої губи. Відповідно до висновку експерта № 58 від 27.08.2018 року спричинені потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забою голови, закритої черепно-мозкової травми, забитих ран перенісся та верхньої губи відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров?я. За даним фактом було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2\~ст. 125 КК України. Вироком Тетіївського районного суду Київської області від 14.01.2019 року, який набрав законної сили 14.02.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі, в силу ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.\~\~ Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України\~передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що потерпілий\~від злочину\~ [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії Тетіївської центральної районної лікарні, правонаступником якої є комунальне підприємство «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради, в період з 06.08.2018 року по 14.08.2018 року. Згідно довідки КП «КНП Тетіївська ЦРЛ» № 42 від 22.01.2020 року витрати на його лікування склали 4284,80 гривень. Стаття 1206 ЦК України\~регулює порядок відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого та покладає вказаний обов`язок на особу, яка вчинила злочинні дії, причинно-наслідковим зв`язком яких стало перебування потерпілого на такому лікуванні. Факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров?я саме внаслідок неправомірних дій відповідача підтверджений належними доказами та не викликає у суду сумніву, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved