Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 10 вересня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклало з [PERSON] Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти в сумі 28.691 гривні 52 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] умови зазначеної Генеральної угоди належним чином не виконував, тому станом на 09 лютого 2014 року у нього виникла заборгованість в сумі 41.820 гривень 72 копійки, з яких: - заборгованість по кредиту - 18.326 гривень 65 копійок; - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами - 3.462 гривні 16 копійок; - штраф за прострочення строку погашення заборгованості - 17.564 гривні 26 копійок; - штраф по фіксованій частині - 500 гривень; - штраф по процентній складовій - 1.967 гривень 65 копійок. У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 41.820 гривень 72 копійки в рахунок відшкодування заборгованості за кредитом від 10 вересня 2012 року, а також грошові кошти у розмірі 418 гривень 21 копійку в рахунок відшкодування судового збору. У судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти в сумі 28.691 гривні 52 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед банком за Угодою від 10 вересня 2012 року чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 09 лютого 2014 року у нього виникла заборгованість, яка на думку суду складає 41.820 гривень 72 копійки, з яких: 18.326 гривень 65 копійок - заборгованість по кредиту; 3.462 гривні 16 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 17.564 гривні 26 копійок - штраф за прострочення строку погашення заборгованості, який передбачено умовами Угоди, а саме п.п. 2.2; 500 гривень - штраф по фіксованій частині; 1.967 гривень 65 копійок - штраф по процентній складовій. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та їх розмір підтверджується Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10 вересня 2012 року та відповідним розрахунком, наданого представником ПАТ КБ «ПриватБанк». Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за Угодою, сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 41.820 гривень 72 копійки. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Крім того, суд вважає, що з [PERSON] також слід стягнути 418 гривень 21 копійку в рахунок відшкодування судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 41.820 гривень 72 копійки в рахунок відшкодування заборгованості по кредиту та грошових коштів у розмірі 418 гривень 21 копійка в рахунок відшкодування судового збору, а всього 42.238 гривень 93 копійки.

Outcome: approved