Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

ПАТ Родовід Банк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог вказав, що 04.06.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Д002/АК-166.08.2, згідно умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювану кредитну лінію на загальну суму 14702,13 доларів США терміном по 04.06.2015 року включно. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу, а той зобов»язався сплатити банку проценти за користування грошовими коштами в розмірі 7,7% річних; рівними частками в сумі 176,00 доларів США щомісячно в строк до 10 числа включно кожного календарного місяця. 25.04.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу № №Д002/АК-166/1.08.2, відповідно до умов якого, відповідач, як заставодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов»язань, передає в заставу автомобіль марки CHEVROLET AVEO модель SF69Y, 2008 року випуску, колір-сірий, шасі № Y6DSF69YE8W009250, тип ТЗ- легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER]. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 25.05.2018 року за Відповідачем значиться заборгованість в розмірі 2683,35 доларів США та 21635,52грн., що складається: -2683,35 доларів США.- сума заборгованості по кредиту та процентам (за весь період) -8690,19 грн- сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) -12945,33грн.- загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних витрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту (за весь період), яка складається з: -7251,04 грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та процентам (за весь період), -871,77грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) та -4822,52грн.- сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.05.2018 року еквівалент заборгованості та судового збору складає 91691,12грн. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без їх присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.84). Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет (а.с.88-90). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання, не надав відзив на позовну заяву. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Д002/АК-166.08.2, згідно умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювану кредитну лінію на загальну суму 14702,13 доларів США терміном по 04.06.2015 року включно. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу, а той зобов»язався сплатити банку проценти за користування грошовими коштами в розмірі 7,7% річних; рівними частками в сумі 176,00 доларів США щомісячно в строк до 10 числа включно кожного календарного місяця. (а.с.8-11). Згідно додаткового договору від 10.04.2009 року до кредитного договору №Д002/АК-166.08.2 від 04.06.2008 року сторони ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] уклали угоду про встановлення графіку погашення заборгованості, згідно якого за цим договором, починаючи з квітня 2009 року, щомісяця до 10 числа включно кожного місяця частково погашати заборгованість за кредитами (а.с.11-12). 25.04.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу № №Д002/АК-166/1.08.2, відповідно до умов якого, відповідач, як заставодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов»язань, передає в заставу автомобіль марки CHEVROLET AVEO модель SF69Y, 2008 року випуску, колір-сірий, шасі № Y6DSF69YE8W009250, тип ТЗ- легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13-16). Станом на 25.05.2018 року за Відповідачем значиться заборгованість в розмірі 2683,35 доларів США та 21635,52грн., що складається: -2683,35 доларів США.- сума заборгованості по кредиту та процентам (за весь період) -8690,18\\9 грн- сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) -12945,33грн.- загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних витрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту (за весь період), яка складається з: -7251,04 грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та процентам (за весь період), -871,77грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) та -4822,52грн.- сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.05.2018 року еквівалент заборгованості та судового збору складає 91691,12грн. (а.с.17-18) Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобовязання й до того дня, доки зобовязання не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов»язань, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Що стосується стягнення інфляційних втрат суд виходить із наступного: Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобовязання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 12 Постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірний наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом з тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати». Згідно зі ст.524 ЦК України\~\~зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України\~\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч.2 ст.524 та ч.2 ст.533 ЦК України\~ допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~ \~ \~Вказані правові висновки викладені в постанові ВСУ від 01.03.2017 року у справі за № 6-284цс17. \~ \~ \~ \~За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, станом на 25.05.2018 року заборгованість в розмірі 2683,35 доларів США, що за курсом НБУ (26,107517) становить 70055,61грн., та 16813,00грн., що складається: -8690,19 грн- сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) -8122,81грн.- загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості, яка складається з: 7251,04 грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та процентам (за весь період), 871,77грн.- сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період) ; -за виключенням 4822,52грн.- суми інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, судовий збір в розмірі 1669,85грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial