Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач 04 березня 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2014 року. В грудні 2014 року, перед укладанням договору купівлі-продажу вказаної квартири, представник продавця повідомив, що відповідачі лише зареєстровані у квартирі, однак в ній не проживають та зобовязався у тримісячний термін знайти відповідачів для зняття з реєстрації. Станом на день подання позовної заяви відповідачі продовжують бути зареєстровані в квартирі позивача, що порушує його права як власника. Просив усунути перешкоди в користуванні [PERSON] квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON],\~ [PERSON]такими, що втратили право користування квартирою за адресою [ADDRESS], шляхом зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та не заперечував про розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки не повідомили, письмових заяв не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не зявилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 грудня 2014 року Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с.6-7). В квартирі [ADDRESS]зареєстровано місце проживання: [PERSON],\~ [PERSON] (а.с.8). Однак, судом встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не проживають, в ній відсутні їх особисті речі. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Отже, оскільки відповідачі вже на протязі тривалого часу не проживають у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави усунути [PERSON] перешкоди з боку [PERSON],\~ [PERSON] у користуванні та розпорядженні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON],\~ [PERSON]такими, що втратили право користування квартирою за адресою [ADDRESS], що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, і

Outcome: approved