Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 серпня 2010 року ним укладено з відповідачкою договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак своєчасно платежі не вносила, внаслідок чого станом на 31 грудня 2016 року утворився борг у сумі 32111 грн. 47 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09 серпня 2010 року відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 09 серпня 2010 року вона підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій зазначено, що підписавши цю заяву, вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачці було надано для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку в письмовому вигляді, ознайомлення з якими засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Згідно до зазначеної анкети-заяви відповідачка зобовязалася в подальшому знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті www.privatbank.ua. Підписавши заяву позивач та відповідачка приєдналися і зобовязалися виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Позивач наголошує, що, враховуючи вищевикладене, анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. В даному випадку зміст договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах банку. Підписуючи вказану анкету-заяву відповідачка пройшла ідентифікацію в Приватбанку та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання анкети. Оскільки, відповідачку було ідентифіковано 09 серпня 2010 року, то при випуску картки 20 листопада 2012 року підписання нової анкети не було потрібно. 20 листопада 2012 року відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом в розмірі 300 грн., який в подальшому було збільшено до 1300,00 грн., що підтверджується довідкою банку. Факт отримання кредитної картки підтверджується фотографією відповідачки з карткою. На підтвердження факту користування кредитними коштами, а також заборгованості за договором позивачем надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що вона знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Відповідачка зобовязалася в подальшому самостійно знайомитися з Умовами та правилами, Тарифами на сайті банку. Також зазначив, що Памятку клієнта відповідачка отримала під час оформлення кредитного договору, яка має вигляд брошури та надається в конверті разом із кредитною картою. Позивач не заперечує, що відповідачка частково погашала заборгованість по кредиту, але вказані погашення були невеликими сумами та з порушенням строків. Звертає увагу суду, що після часткової сплати кредиту вона знову користувалася кредитними коштами, а тому коштів, які внесла відповідачка на погашення боргу було недостатньо для погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов'язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту. Остання операція по зняттю коштів була проведена відповідачкою 30 грудня 2012 року. Останнє погашення кредиту проведено відповідачкою 12 червня 2014 року в розмірі 40 грн. 69 коп. 01 березня 2014 року було підвищено відсоткову ставку, яка до цього складала 30.00 %, до 34,80 %. А з 01 квітня 2015 року відсоткова ставка підвищилася ще до 43,20 %. Зазначив, що інформація про підвищення відсотків надсилалася за допомогою смс-повідомлень. У судове засідання, яке відбулося 20 грудня 2017 року представник позивача не зявився, вказавши у позовній заяві, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що ніякого договору у вигляді єдиного документу вона із позивачем не укладала. Коли проживала на території Криму їй потрібно було отримати грошовий переказ. У звязку з тим, що поштовим переказом це зробити було неможливо, а тільки переказом на карту банку, вона звернулася до позивача для отримання такої картки. Зазначає, що в силу своєї правової недосвідченості підписала наданий зразок заяви. Стверджує, що при цьому на руки їй не було видано жодного документу, крім кредитної картки. Зараховану на цю картку суму у розмірі 300 грн. згодом сплатила. Наголошує, що зверталася до позивача не для отримання кредитної лінії (овердрайфту), а виключно для отримання потрібної їй на той час суми в розмірі 300 грн. Після того кредитна картка знаходилася у неї в автомобілі і вона нею не користувалася. Ніяких повідомлень про наявність будь-якої заборгованості за цим кредитом вона не отримувала, а тому її дуже здивував розрахунок позивача, наданий до суду, у якому вказується, що станом на 26 грудня 2012 року сальдо по поточній заборгованості складає 883 грн. На її думку, кредитний договір має бути оформлений у вигляді єдиного документу, не являти собою посилання на умови, що містяться на сайті позивача. Зазначає, що ні за будь-яких обставин не укладала би договір на подібних умовах. У судове засідання, яке відбулося 20 грудня 2017 року відповідачка не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 серпня 2010 року між позивачем та відповідачкою укладено договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 09 серпня 2010 року, яку було підписано відповідачкою, вона ознайомилася та була згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають Договір про надання банківських послуг. Відповідно до довідки від 14 липня 2017 року про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 20 листопада 2012 року відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом в розмірі 300 грн., який в подальшому було збільшено до 1300,00 грн. Факт отримання кредитної картки підтверджується фотографією відповідачки з карткою, доданою до матеріалів справи. Суд критично відноситься до поясненнь відповідачки, що вона не користувалася кредитною карткою, оскільки згідно із випискою по її рахунку за період з 14 травня 2000 року по 14 липня 2017 року підтверджується факт користування нею кредитними коштами, а також заборгованість за договором. Із вищезазначеної виписки вбачається, що після часткової сплати кредиту відповідачка знову користувалася кредитними коштами, але коштів, які вносила на погашення боргу недостатньо для погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі. Суд приходить до висновку, що користуючись кредитними коштами, відповідачці були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. У порушення п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідачка, не сплачуючи своєчасно кредит та відсотки за користування ним, допустила станом на 31 грудня 2016 року заборгованість у сумі 32111 грн. 47 коп. Згідно розрахунку позивача заборгованість складається із заборгованості за кредитом 1159 грн. 25 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 24937 грн. 60 коп., заборгованості за пенею та комісією 4009 грн. 31 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1505 грн. 31 коп., а всього 32111 грн. 47 коп., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 грн., сплаченого при подачі позову. На підставі ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved