Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 31.07.2007року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIW3AE00002155. Відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 5347,19 доларів США на термін до 29.07.2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 28.08.2015рік утворилась заборгованість у сумі 10430,78 доларів США, з яких: 2583,22 долара США- заборгованість за кредитом, 647,93 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 272,53 долара США -комісія за користування кредитом, 6927,10 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача на їх користь. 25.11.2015 року представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача 8512,52 долара США, з яких: 2583,22 долара США - заборгованість за кредитом, 647,93 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 272,53 долара США -комісія за користування кредитом, 5008,82 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31.07.2007року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIW3AE00002155. Відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 5347,19 доларів США на термін до 29.07.2012 року (а.с.7-9). При порушенні позичальником будь - якого зобов'язання, передбачених п. п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 17.09.2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 5555,27 доларів США звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль DAWOO, модель Т13110, 2004 року випуску, тип ТЗ: легковий седан - В, №кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.38-39). Згідно постанови державного виконавця Замостянського відділу ДВС ВМУЮ про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2013року заставне майно, а саме автомобіль DAWOO, модель Т13110, 2004 року випуску, тип ТЗ: легковий седан - В, №кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вилучено та передано ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.41). Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 28.08.2015р. виникла заборгованість перед банком по кредитному договору в розмірі 8512,52 долара США. Норми ст.ст. 509, 623-625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № VIW3AE00002155 від 31.07.2007року в розмірі 3503,68 долара США, з яких: 2583,22доларів США - заборгованість за кредитом, 647,93долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 272,53 долара США - заборгованість по комісії за користування кредитом. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Представник відповідача заявив клопотання про застосування строку позовної давності пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Оскільки позивачем пеня нарахована в сумі 5008,82 долара США більш ніж передбачено п. 1 ч.2 ст. 258ЦПК України. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовна вимоги в частині стягнення пені, підлягають до часткового задоволення, оскільки нарахована позивачем пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 5008,82 долара США, суперечить п. 1 ч.2 ст. 258 ЦПК України, тому суд вважає за необхідне стягнути пеню в розмірі 142,70 долара США за період з листопада 2008року по листопад 2009 року, оскільки остання проплата за пеню була здійснена 14.11.2008року. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 1218грн.

Outcome: partial