Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач 09.08.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, у якому просила стягнути з відповідача 11750 доларів США боргу, що еквівалентно по курсу НБУ станом на час подання позову 318307,5 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3183,07 грн. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що вона 30.11.2007 р. позичила відповідачу 11750 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 31.12.2017 р., що підтверджується письмовою розпискою відповідача. У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув боргу. Позивач у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданому суду відзиві позов визнав, посилаючись на те, що дійсно 30.11.2007 р. позичив у позивача 11750 доларів США, які зобов'язався повернути до 31.12.2017 р., однак на даний час у нього відсутня така сума коштів. Просив суд розстрочити йому стягнення даного боргу на 5 років. Просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 30.11.2007 р. між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача 11750 доларів США, які зобов'язався повернути до 31.12.2017 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.6). У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув позивачу борг. Згідно курсу НБУ (а.с.13) станом на час подання позову (1 долар дорівнює 27,09 грн.) заборгованість відповідача перед позивачем становить 318307,50 грн. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, з урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, - суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З урахуванням вимог ст.524 ЦК України, згідно якої зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивача 318307,50 грн. боргу, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 06.08.2018 р. 11750 доларів США, та 3183,07 грн. сплаченого судового збору (а.с.4). При цьому суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення згідно заяви відповідача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved