Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

ПАТ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № HMXRRH18580931 від 18.02.2012 р. [PERSON] 18.02.2012 р. отримав кредит у сумі 10925,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.11.2016 р. має заборгованість - 26732,47 грн., яка складається з наступного: - 8703,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 5,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 18023,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 13140,73 грн., яка була стягнута на користь банку рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2014 р. з [PERSON], різниця становить - 13591,74 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2,4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 679,59 грн. - штраф (процентна складова). Позивач посилається на те, що заборгованість [PERSON] становить 14771,33 грн. (13591,74 грн. - пеня, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 679,59 грн. - штраф (процентна складова). ПАТ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у сумі 14771,33 грн. за кредитним договором № HM.XRRH 18580931 від 18.02.2012 р. У судове засідання представник позивача не прибув, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов, з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № HMXRRH18580931 від 18.02.2012 р. [PERSON] 18.02.2012 р. отримав кредит у сумі 10925,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.11.2016 р. має заборгованість - 26732,47 грн., яка складається з наступного: - 8703,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 5,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 18023,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 13140,73 грн., яка була стягнута на користь банку рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2014 р. з [PERSON], різниця становить - 13591,74 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2,4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 679,59 грн. - штраф (процентна складова). Позивач посилається на те, що заборгованість [PERSON] становить 14771,33 грн. (13591,74 грн. - пеня, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 679,59 грн. - штраф (процентна складова). ПАТ КБ «ПриватБанк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано, її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Судом встановлено, що слід стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість у сумі 4699,77 грн. (8703,28 грн. - кредит х 0,15%х 360 дн.) за кредитним договором № б/н від 10.10.2012 року. Судом також встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2014 р. позов публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.10.2012 року задоволено. Стягнуто з відповідача на користь банку 13140.73 грн., а саме: 8703,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5,92 грн. - заборгованість за відсотками, 3329,59 грн. - пеня, а також штрафи - 500 грн. та 601, 94 грн. Суд приходить до висновку, що підстави для стягнення штрафу з [PERSON] відсутні, оскільки штраф стягнуто на користь банку за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2014 р. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial