Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

ПАТ комерційний банк «Надра» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В суді підтримавши позовні вимоги вказує, що 13 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 1 філії ВАТ КБ «Надра» Хмельницьке РУ та [PERSON] був укладений договір кредит ної лінії № 654/МК/2007-980, у відповідності до умов якого банк відкрив т позичальнику відновлювальну траншеві кредитну лінію в сумі 300 000,00 грн зі сплатою 21% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 10 серпня 2012 року. Також 13 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 згідно якої сторони домовились про те, що банк збільшує позичальнику транш у розмірі 200 000,00 грн з терміном користування траншем з 13.08.2007 р по 10.08.2012 р. 20 серпня 2007 року між сторонами було укладено Додатковий договір № 2 згідно з яким сторони домовились, що банк надає позичальнику транш у розмірі 60 000,00 грн з терміном користування траншем з 20.08.2007 року по 10.08.2012 року. 12 вересня 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 згідно з якою сторони домовились, що банк надає позичальнику транш у розмірі 30 000,00 грн з терміном користування з 12.09.2007 р по 10.08.2012 р. 17 жовтня 2007 року між сторонами була укладена додаткова угода № 4 згідно якої сторони домовились про те, що банк позичальнику транш у розмірі 10 000,00 грн з терміном користування з 17.10.2007 р по 10.08.2007 р. Виконання зобов»язань по кредитному договору між сторонами забезпечено договором поруки, укладеному 1308.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] У відповідності до п.3.1.1 договору позичальник зобов»язаний щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки. В порушення зобов»язань позичальник не повертає кошти за договором, в зв»язку з чим виникла заборгованість в розмірі 790 664,94 грн в тому числі залишок по тілу кредиту - 299 999,00 грн, заборгованість по відсотках - 369 123,51 грн, пеня за несвоєчасну плату платежів - 88 086,30 грн, штраф згідно п.8.2 - 33 456,13 грн, яку просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача в солідарному порядку. Позов [PERSON] не визнає, вважає, що з неї як поручителя підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору. В зв»язку з тим, що проценти по простроченому кредиту згідно додаткових угод до кредитного договору позивачем не нараховувалась, вважає, що обсяг відповідальності поручителя не збільшився, просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. В суді відповідач [PERSON] та його представник позов визнали частково, не заперечив щодо стягнення заборгованості по кредиту, щодо стягнення відсотків та штрафних санкцій заперечили через пропущення позивачем ст. року позовної давності. Проти задоволення позову [PERSON] не заперечили. В суді відповідач [PERSON]та її представник позов не визнали, заперечили проти його задоволення в зв»язку з пропуском позивачем строків звернення з позовом до суду, звернулась із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра» про визнання поруки припиненою, який підтримала. В обгрунтування вимог вказує, що 13 серпня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 654/МК/2007-980 від 13.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та нею був укладений договір поруки, згідно якого вона зобов»язалась відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] своїх зобов»язань по кредитному договору, в тому числі повернути до 10 серпня 2012 року кредит в сумі 300 000 грн. 13 серпня , 20 серпня, 12 вересня, 17 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та позичальником було укладено додаткові угоди до зазначеного кредитного договору, згідно з яким збільшено процентну ставку до 42% річних по простроченому кредиту, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя, оскільки додаткові угоди укладені без її згоди як поручителя. Крім того договором поруки встановлений строк виконання зобов»язання 10 серпня 2012 року, який вже сплив. Враховуючи, що позов пред»явлений 17.02.2014 року, том у вважає, що банк немає права звертатися з вимогами до поручителя у відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України. Просить припинити договір поруки, укладений 13 серпня 2007 року між нею та ВАТ КБ «Надра», ПАТ КБ «Надра» в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 13.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] укладений договір кредитної лінії № 654/МК/2007-980 у відповідності до умов якого Банк надав, а позичальник отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 300 000 грн терміном на 60 місяців з 13 серпня 2007 року по 10 серпня 2012 року зі сплатою 21% річних, які нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час користування кредитом із розрахунку 360 днів на рік, котрі можуть бути змінені додатковими угодами до даного договору , що є його невід»ємною частиною ( 3.1.2.1 договору). Відповідно п.3.1 договору повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється на рахунок [NUMBER] в філії ВАТ КБ «Надра» Хмельницьке РУ. За користування кредитом позичальник повинен сплатити банку плату у вигляді відсотків від суми кредиту. Відсотки за користування кредит ом нараховуються банком за ставкою у розмірі 21% річних (із розрахунку 360 днів на рік). Період нарахування відсотків складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування відсотків є останнє число поточного розрахункового місяця (включно) або день, що передує даті сплати останнього платежу по кредиту (якщо після внесення цього платежу повністю погашається заборгованість позичальника, що обліковується на позичковому рахунку, вказаному у п.4.1 цього договору), а початком - дата видачі кредиту або наступний день після дати закінчення попереднього періоду нарахування. Відсотки, нараховані в порядку, передбаченому п.3.1.2 цього договору повинні сплачуватися позичальником щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця. Відповідно п.5.1.2 договору позичальник зобов»язаний забезпечити повне повернення кредиту та відсотків по ньому у строк до 10 серпня 2012 року включно, а також сплату можливої пені та штрафних санкцій, відшкодування збитків. Відповідно п.3.1.4 договору у випадку прострочення виконання зобов»язання у відношенні повернення кредиту у строки, обумовлені додатковими угодами до цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини, (якщо зобов»язання частково виконані позичальником) у розмірі 40% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці рік дорівнює 360 дням. Відповідно п.8.1, 8.2 договору у разі порушення позичальником строків сплати кредиту, відсотків за користування кредитом позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Відповідно п.8.3 договору за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, визначених на дату прострочення. 13 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1, згідно якої сторони домовились про те, що банк збільшує позичальнику транш у розмірі 200 000,00 грн з терміном користування траншем з 13.08.2007 р по 10.08.2012 р. 20 серпня 2007 року між сторонами було укладено Додатковий договір № 2 згідно з яким сторони домовились, що банк надає позичальнику транш у розмірі 60 000,00 грн з терміном користування траншем з 20.08.2007 року по 10.08.2012 року. 12 вересня 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 згідно з якою сторони домовились, що банк надає позичальнику транш у розмірі 30 000,00 грн з терміном користування з 12.09.2007 р по 10.08.2012 р. 17 жовтня 2007 року між сторонами була укладена додаткова угода № 4 згідно якої сторони домовились про те, що банк позичальнику транш у розмірі 10 000,00 грн з терміном користування з 17.10.2007 р по 10.08.2007 р. В п.3 угод зазначено, що процентна ставка за користування траншем встановлюється з розрахунку 21% річних по терміновому кредиту і 42% річних по простроченому кредиту. Погашення заборгованості по кредиту має відбуватися згідно графіку, зазначеному в додаткових угодах. Судом встановлено, що зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується заявами позичальника від 24 липня 2007 року, 13 серпня 2007 року, та розпорядженнями бухгалтерії на перерахунок коштів на рахунки позичальника в банку від 13 серпня 2007 року, 20 серпня 2007 року, 12 вересня 2007 року, 17 жовтня 2007 року меморіальним ордером № 2 від 20 серпня 2007 року,№ 4 від 12 вересня 2007 року. Однак взятих на себе зобов'язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, не сплативши проценти за користування кредитними коштами, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити процентів. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Станом на 04.02.2014 року загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» по Договору кредитної лінії № 654/МК/2007-980 від 13 серпня 2007 року та додаткових угодах до нього № 1,2,3,4 складає 790 664,94 грн в тому числі залишок по тілу кредиту - 299 999,00 грн, заборгованість по відсотках - 369 123,51 грн, пеня за несвоєчасну плату платежів - 88 086,30 грн, штраф згідно п.8.2 - 33 456,13 грн. 18.08.2009 року та 12.04.2011 року банк направив позичальнику вимогу достроково погасити заборгованість за кредитом в зв»язку з неналежним виконанням своїх зобов»язань по договору, яка залишена відповідачем без задоволення. З серпня 2008 року позичальник припинив сплату процентів за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно п.3.1.2.4 договору кредитної лінії позичальник зобов»язаний сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно п.1 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення пені позовна давність встановлюється в один рік. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України). Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення процентів - кожного 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Як вбачається із розрахунку заборгованість по сплаті відсотків утворилась з серпня 2008 року. За таких обставин суд вважає, що перебіг позовної давності починається з 11 серпня 2008 року. Позивач звернувся з позовом 17.02.2014 року, тому за період до 17 лютого 2011 року банком пропущений строк позовної давності для звернення з вимогами про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом. Таким чином стягненню підлягає сума процентів в межах строку позовної давності з 17 лютого 2011 року по 04 лютого 2014 року, що становить 190 399,29 грн ( 17 днів лютого 2011 року - 2974,99грн, березень 2011 р - 03 лютого 2014 р -187 424,30 грн відповідно до розрахунку заборгованості). Як вбачається із розрахунку заборгованості інші платежі заявлені до стягнення в межах строку позовної давності. З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що позов ПАТ КБ «Надра» в частині стягнення з позичальника суми заборгованості за за договором кредитної лінії № 654/МК/2007-980 від 13 серпня 2007 року підлягає частковому задоволенню, [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 299 999 грн заборгованість по тілу кредиту, 190 399,29 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 88 086,30 грн пені, 33 456,13 грн штраф.. 13 серпня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов»язань за договором кредитної лінії № 654/МК/2007-980 від 13 серпня 2007 року між [PERSON] та банком був укладений договір поруки. Статтею 546 ЦК визначено, що виконання зобов»язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком, або іншими видами забезпечення. Відповідно п.1.1 договору поруки [PERSON] поручилась перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов»язань, що витікають з договору кредитної лінії в тому числі повернути до 10 серпня 2012 року кредит в розмірі 300 000 грн, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 21% річних, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції. Відповідно п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором. як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов»язань, вказаних у п.1.1 договору поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно п.1.3. договору поруки відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов»язань, так і при невиконанні позичальником зобов»язань в цілому. Відповідно п.2.1 договору поруки кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання зобов»язання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов»язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов»язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов»язання позичальника в цілому. Як вбачається з матеріалів справи вимога поручителю виконати зобов»язання позичальника в цілому банком не направлялась. Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України). Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (чч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 559 України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору. Як вбачається з п. 3.1.4 договору кредитної лінії у випадку прострочення виконання зобов»язання в частині повернення кредиту у строки, обумовленні додатковим и угодами, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини у розмірі 40% річних. Додатковими угодами № 1, 2,3,4 визначено, що процентна ставка за користування траншем встановлюється із розрахунку 21% річних і 42% річних по простроченому кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору, плата за користування кредитними коштами нарахована позичальнику в розмірі 21% річних. Враховуючи наведене, суд вважає, що не вбачається збільшення обсягу відповідальності як позичальника так і поручителя, оскільки такі відсотки мають різну природу нарахувань, а тому з цих підстав договір поруки не може бути припиненим. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У договорі поруки, що укладений між сторонами, не встановлено строку, після якого порука припиняється. У кредитному договорі строк виконання зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту 10 серпня 2012 року. За таких обставин в ПАТ «Надра» право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту виникло, починаючи з 11 серпня 2012 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив лише в лютому 2014 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. За таких обставин договір поруки, укладений з [PERSON] слді визнати припиненим, а позов [PERSON] в цій частині задовольнити, ПАТ Надра в задоволенні вимог до поручителя [PERSON] відмовити.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову в розмірі 3654 грн грн. в рівних частках. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial