Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.06.2011 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 15432,80 грн та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву по слухання справи за його відсутності з проханням задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що отримував кредити в усіх банках, які надавали, про який конкретно йдеться не розуміє, оскільки всі кредити повернув. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку відповідача, прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст.\~13,81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до укладеного договору б/н від 23.06.2011 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 4500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. На боргові зобов'язання за Кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачене п.2.1.12.13, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Згідно із ст.\~525,\~526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно із п. 2.1.1.7.6 умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем частково вносились суми для погашення заборгованості за кредитним договором, проте у не повній мірі, що підтверджується розрахунком заборгованості, а відтак суд не приймає доводи відповідача про відсутність у останнього заборгованості перед позивачем. Крім того, відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань за кредитним договором № б/н від 23.06.2011 року та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 06.03.2018 року має заборгованість у розмірі 15432,80 грн., в тому числі: - 1904,72 грн- тіло кредиту; - 3538,71 - нараховано відсотків за користуванням кредитом; - 8778,28 грн - нараховано пені; -\~\~500 грн штраф (фіксована частина); - 711,09 грн штраф (процента складова) Згідно ч.1\~ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Приписами\~ст. 599 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте, суд не погоджується з доводами позивача стосовно розміру загальної заборгованості [PERSON] виходячи з наступного. Відповідно до положень\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з\~статтею 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня\~є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають часткову задоволенню, а саме: заборгованість за кредитним договором в сумі 6654 гривні 52 коп., яка складає: 1904,72 грн тіло кредиту; 3538,71 грн відсотки за користуванням кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 711,09 грн (процентна складова).

Outcome: partial