Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (далі - прокурор) звернувся до суду в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до [PERSON], Головного територіального управління юстиції в Одеській області та просить суд: - визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] від 26.04.2016 року індексний номер 29421431, на підставі якого за гр. [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]) зареєстровано право власності на обєкт нерухомості, а саме на будівлю для відпочинку рибака та зберігання плавзасобів, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Удобненська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 9, будинок № 214; - скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 14339435 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно, а саме на будівлю для відпочинку рибака та зберігання плавзасобів, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Удобненська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 9, будинок № 214, реєстраційний номер майна 912122851208; -\~у разі\~задоволення позову стягнути\~з відповідачів\~на користь\~прокуратури Одеської\~області сплачений\~судовий збір\~за подачу\~позовуна розрахунковий рахунок № 35213085000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЄДРПОУ 03528552 (юридична та поштова адреса: 65026 м. Одеса вул. Пушкінська, 3, тел. 731-98-00, неприбуткова організація). Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26.04.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) зареєстровано право власності на будівлю для відпочинку рибака та зберігання плавзасобів, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Удобненська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 9, будинок № 214. Підставою виникнення права власності є декларація про готовність обєкта до експлуатації серії ОД № 142151980753, видана 17.07.2015 року Департаментом ДАБІ в Одеській області (далі по тексту - Декларація); технічний паспорт від 06.05.2015 року виданий ПП «Одеське БТІ». На думку\~позивача,\~вказане рішення\~державного реєстратора\~прийнято із\~порушенням вимог\~діючого законодавства,\~у звязку\~із чим\~є незаконним\~та підлягає\~скасуванню,\~а вчинений\~запис про\~реєстрацію права\~власності №\~14339435\~у Державному\~реєстрі прав\~підлягає скасуванню,\~оскільки наказами Департаменту ДАБІ в Одеській області № 53 та № 57 від 15.09.2017 року «Про скасування декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності» було скасовано декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої 17.07.2015 року за № ОД 142151980753 з будівництва будівлі відпочинку рибака та зберігання плавзасобів за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на правому березі р. Дністер, 170 метрів від Маякського мосту, комплекс будівель та споруд № 9, будинок 214, замовник [PERSON], скасовано у звязку із відсутністю документа, який надає право володіння та користування земельною ділянкою, на якій виконується будівництво. Тобто державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно без наявності усіх необхідних документів, а саме документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою. У звязку з викладеним, запис про право власності № 14339435, вчинений у Державному реєстрі речових прав та рішення реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 29421431) від 26.04.2016 року, на думку позивача, мають бути скасовані. Ухвалою суду від 07.05.2018 року було закрито підготовче провадження по дійсній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 20 липня 2018 року до суду надійшов відзив представника Управління [PERSON] з проханням відмовити у задоволенні позову в частині вимог до Управління яке є неналежним відповідачем по справі. Крім того, в самому відзиві представник Управління зазначає, що в нього відсутні процесуальні можливості надати до суду клопотання про заміну неналежного відповідача тому просить суд вирішити питання щодо заміни Управління на належного відповідача управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, а Управління залучити до участі в якості третьої особи без самостійних вимог. Суд звертає увагу представника Управління на те, що згідно з положенням статті 51 ЦПК України, питання щодо заміни неналежного відповідача та залучення співвідповідача, третьої особи вирішується за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження. Разом з тим, відповідного клопотання позивач до суду не заявляв та підготовче провадження було закрите ухвалою суду від 07.05.2018 року. Прокурор Євглевський А.В. позовну заяву повністю підтримав та просив суд задовольнити її. Представник Одеської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник департаменту ДАБІ в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався. В матеріалах справи міститься відзив [PERSON] на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову. Представник Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі Управління) у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі. У звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17 липня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за № ОД 142151980753 була зареєстрована Декларація про готовність обєкта до експлуатації будівництво будівлі для відпочинку рибака та зберігання плав засобів за адресою: Одеська область, територія Білгород-Дністровського району, на правому березі р. Дністер, 170 метрів від Маякського мосту ДК 018-2000, категорія складності ІІ. Замовник [PERSON]. На підставі рішення реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] від 26.04.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за відповідачем було зареєстровано право приватної власності на будівлю для відпочинку рибака та зберігання плавзасобів, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Удобненська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 9, будинок № 214 (номер запису в реєстрі прав власності 14339435), що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.10.2017 року. З матеріалів справи вбачається, що у період з липня по серпень 2017 року посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області був здійснений виїзд на територію Нижньодністровського національного природного парку для здійснення заходів архітектурно-будівельного контролю. Під час виїзду на котедж ний кооператив Water City на території Удобненської сільської ради для здійснення заходів архітектурно-будівельного контролю візуальним оглядом виявлено велику кількість збудованих індивідуальних житлових будинків, господарських будівель та споруд. Проведеною перевіркою та вивченням матеріалів встановлено, що фізичними особами-забудовниками наведено недостовірні відомості в деклараціях, в тому числі в декларації [PERSON], зокрема в частині наявності права користування земельною ділянкою, наявності права на виконання будівельних робіт та наявності проектної документації. Суд звертає увагу на положення пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів Українивід 23\~травня 2011\~р.\~№ 553,\~згідно з\~яким підставою\~для проведення\~позапланової перевірки\~серед іншого\~є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. Тобто, враховуючи, що спірна Декларація була зареєстрована 17.07.2015 року то у спеціального органу Департаменту ДАБІ був визначений строк на проведення перевірки, встановлення порушень та скасування Декларації три місяця з дня подання Декларації про готовність обєкта до експлуатації. Натомість, вищенаведена перевірка, за результатами якої була скасована Декларація № ОД 142151980753, проведена після спливу встановленого строку, що є порушенням прав замовника - [PERSON] Рішенням Департаменту ДАБІ в Одеській області № 53 та Наказом № 57 від 15.09.2017 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності» було скасовано декларацію про готовність до експлуатації обєкта, зареєстрованої 17.07.2015 року за № ОД 142151980753у звязку із відсутністю документа, який надає право володіння та користування земельною ділянкою, на якій виконується будівництво. Суд приймає та погоджується з доводами [PERSON] викладені в його відзиві, які зводяться до наступного. Дійсно, скасування запису державної реєстрації прав власності на нерухоме майно № 14339435 формалізує припинення права власності [PERSON] на будівлю. Втім законодавством не передбачено такої правової сутності як скасування права власності. В межах правової невизначеності залишаються зміст і правові наслідки такої вимоги прокурора, невідомо в який правовий режим буде переведене спірний обєкт нерухомості. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до органу державного архітектурно-будівельного контролю та державного реєстратора, додавши документи, що підтверджують завершення будівництва будівлі для відпочинку рибаків та зберігання плавзасобів, що знаходяться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Удобненська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 9, будинок № 214. Вказаний орган, діючи у відповідності до своїх повноважень не відмовив [PERSON] в здійсненні реєстраційних дій прийнявши рішення про відповідність представлених документів вимогам законодавства. Згідно з ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Отже, перелік підстав припинення права власності є достатньо розширеним та не містить обовязок скасування речового права у звязку з скасуванням Декларації про готовність обєкта до експлуатації. Згідно з п.71 рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04), ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», п. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії», заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії», заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). Крім того, позивачем не доведено, що існування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав порушує права та інтереси держави, не розяснив як само реєстрація права власності впливає на державні інтереси. У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 у справі №1-10/2004 надано визначення такому поняттю як «охоронюваний законом інтерес», який вживається у частині 1 статті 4 Цивільного Кодексу України та зазначено, що вказане поняття необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, який зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Натомість, як вище судом зазначено, матеріалами справи не вбачається як само наявність реєстрації права власності на будівлю не визнає оспорює чи порушує права та інтереси держави. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог, що не знайшли свого доведення під час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed