Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.03.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Позивач покликається на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме, надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак позичальником не виконується зобов'язання щодо повернення кредиту та плати за користування ним, в зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість в сумі 12874.08 грн., що включає: 7251.10 грн. - заборгованість за кредитом, 96498.45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3449.50 грн. - заборгованість за пенею і комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5359.95 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати у розмірі 1762.00 грн. Представник позивача згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному об'ємі, просить розглядати справу у його відсутності; у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (рекомендоване поштове відправлення №3460001928785 вручено 17.07.2018 року); про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Зі згоди сторони позивача, що викладена у письмові заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно положень ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку від 29.03.2013 року вбачається, що [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку - кредитка «Універсальна». Особа висловила свою згоду, що підписана нею заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 Циівльного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, визначених Договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Із розрахунку заборгованості за договором від 29.03.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 31.03.2018 року становить 12874.08 грн., що включає: 7251.10 грн. - заборгованість за кредитом, 96498.45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3449.50 грн. - заборгованість за пенею і комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5359.95 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною позивача доведено факт виникнення зобов'язальних відносин між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується у Розрахунку заборгованості за договором. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що внаслідок невиконання зобов'язань по кредитному договору порушені цивільні права позивача, а тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 10.04.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатило 1762 грн. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягнення з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved