Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач 10.10.2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 08.11.2014 року. Від сумісного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на дитину та на утримання позивача відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою віку трьох років. Позивач [PERSON] у своїй заяві від 13.03.2018 року просила справу розглядати справу без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у заяві від 13.03.2018 року просив справу розглядати справу без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі ? частини, на дружину 1/10 частину. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2014 року (а.с. 7). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). На теперішній час позивач проживає разом зі своєю малолітньою донькою, займається її вихованням та утриманням (а.с. 18). Відповідач матеріальну допомогу на дитину та утримання на позивача не надає. Відповідач працює електрослюсарем у ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», його заробітна платав за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року складає 65576,28 грн. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ці ж самі положення закріплено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Донька сторін [PERSON] малолітня, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини з дня подання позову, тобто з 10.10.2017 року. На підставі ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Донька сторін [PERSON] малолітня, [INFO], трирічного віку не досягла, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Однак суд вважає, що розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача в розмірі 1/4 частини необґрунтовано завищено, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини щомісячно до досягнення [PERSON] віку трьох років. Відповідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 79 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] та на її утримання з дня подання позову, тобто з 10.10.2017 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial