Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач 08 лютого 2017 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Пояснила, що відповідно до рішення Малинського районного суду від 27 січня 2015 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На день звернення з позовом до суду, відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки, також та сума аліментів, що стягується з нього є недостатньою для утримання дітей, а тому просить змінити розмір аліментів, стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в загальному розмірі 2700 грн. по 900 грн. на кожну дитину. Позивач в даний час працює продавцем без офіційного працевлаштування, її заробітна плата щомісячно становить близько 1500 грн., інших доходів не має. Відповідач заперечив по суті заявлених вимог та просить в задоволенні позову відмовити повністю. Вважає , що підстав для зміни розміру аліментів відсутні. Пояснив, що в даний час він не працює має мінливі заробітки, його дохід щомісячно складає близько 1600 грн. Інших дітей, непрацездатних батьків на його утриманні не має. [PERSON] має захворювання підгострий флеботромбоз правого стегново гомілкового сегменту Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13) Верховний Суд України виклав правовий висновок про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст.184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.ст. 183,184 СК України, так і положень ст. 182 СК України.\~ Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2017 рік » передбачено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень. З роз'яснень, викладених у\~\~п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » та у відповідності до статті 192 СК України, вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що відповідно до рішення Малинського районного суду від 27 січня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09 грудня 2014 року. ( а.с.9). На момент розгляду справи позивач працює продавцем без офіційного працевлаштування, з її слів отримує заробітну плату розмір якої щомісячно складає 1500 грн. Інших доходів не має. Відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки. Інших дітей, непрацездатних дружини, батьків на утриманні [PERSON] не має. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо зміни способу стягнення аліментів, підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач офіційно не працює, має мінливий дохід. За таких обставин, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку та стану здоров'я [PERSON], матеріального становища сторін, судом визначаються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Статтями 10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних доказів того , що з відповідача можуть стягуватися аліменти в загальному розмірі 2700 грн. по 900 грн. на кожну дитину. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн.

Outcome: partial