Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.07.2011 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 24 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобов'язався своєчасно повертати кредит, нараховані відсотки у відповідності до умов кредитного договору. Дотепер [PERSON] свої обов'язки виконує неналежним чином та станом на 10.01.2016 року має заборгованість за кредитом в сумі 40 139 грн. 77 коп. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на момент подачі позовної заяви заборгованість відповідачем не погашена. Позивач вважає, що невиконання умов договору є істотним порушенням, внаслідок чого заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» за кредитним договором станом на 10.01.2016 року, становить 40 139 грн. 77 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 20 982 грн. 79 коп., сума заборгованості по процентам за користування кредитом 16 769 грн. 37 коп.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1887,61 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 06.07.2011 року в розмірі 40 139 грн. 77 коп. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник відповідача надав до суду заперечення в яких просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що як вбачається з тексту заяви від 06.07.2011 року відповідач просив позивача надати йому кредит (встановити кредитний ліміт) у розмірі 2000 грн. І саме на цю суму розраховував відповідач, подаючи заяву. Відповідач не просив позивача збільшувати кредитний ліміт, не подавав відповідних заяв, не укладав жодних додаткових угод до Договору, а отже, кошти надані позивачем понад обумовлених в заяві від 06.07.2011 року 2000,00 грн. не є кредитними коштами, на них не може нараховуватися проценти, штрафи, пеня тощо. Також відповідач просив застосувати строк позовної давності Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526, 530\~ЦК України зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Судом встановлено, що 06.07.2011 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 24 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобов'язався своєчасно повертати кредит, нараховані відсотки у відповідності до умов кредитного договору. Дотепер [PERSON] свої обов'язки виконує неналежним чином та станом на 10.01.2016 року має заборгованість за кредитом в сумі 40 139 грн. 77 коп. Відповідно до ст.1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушує строки повернення заборгованості за кредитом, порушує строки сплати нарахованих відсотків, в наслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість. Судом встановлено істотне порушення умов договору з боку відповідача, внаслідок чого заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» за кредитним договором станом на 10.01.2016 року, становить 40 139 грн. 77 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 20 982 грн. 79 коп., сума заборгованості по процентам за користування кредитом 16 769 грн. 37 коп.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1887,61 грн. Твердження відповідача щодо того, що він не просив позивача збільшувати йому ліміт кредитування, не знайшло свого підтвердження, оскільки процедура збільшення ліміту кредитування шляхом вчинення Позичальником дії щодо прийняття пропозиції (оферти) Кредитора передбачена умовами кредитного договору. Так із оглянутих судом наданих позивачем роздруківок по картковому рахунку від 21.01.2014 року по 31.01.2018 року вбачається, що відповідач після збільшення кредитного ліміту від 21.01.2014 року користувався банкоматом банку у м. Дніпропетровськ - 21.01.2014 року, ним було знято 1000 гривень, 22.01.2014 року в відділі банку отримав готівкові кошти в розмірі 10000,00 грн., та ін. тобто відповідач прийняв пропозицію Кредитора щодо такого збільшення кредитного ліміту шляхом введення ПіН-коду при знятті коштів з рахунку. Також з виписки вбачається, що Позичальник користувався кредитними коштами враховуючи збільшений ліміт з 2014, наприклад 24.01.2015 року через відділення банку у м. Дніпропетровськ ним покладено на даний рахунок 1000 гривень, що свідчить про прийняття ним пропозиції Банку і вчинення відповідного правочину. Тому посилання відповідача на те, що кошти надані позивачем понад обумовлених в заяві від 06.07.2011 року 2000,00 грн. не є кредитними коштами, є безпідставне. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов слід задовольнити в повному обсязі. Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved