Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» (надалі також - Банк або Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 783 678,46 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 09.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір №35.1/МА-019.08.1 та додаткову угоду до нього від 09.09.2008 року, на підставі якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби у сумі 9 000,00 євро зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 08.03.2010 року. Позивач виконав всі умови підписаного кредитного договору і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі. Але [PERSON] не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у встановленні кредитним договором строки, в результаті чого станом на 06.11.2012 року виникла заборгованість у розмірі 174 653,73 євро, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.11.2012 року (10,212 грн. за 1 євро) складає 1 783 678,46 грн., яка складається із наступного: заборгованість за сумою кредиту у розмірі 6 747,16 євро; заборгованість по процентам у розмірі 531,00 євро; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості і процентів у розмірі 167 375,57 євро. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, вирішив справу на підставі наявних у ній доказів. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір №35.1/МА-019.08.1 та додаткову угоду до нього від 09.09.2008 року, на підставі якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби у сумі 9 000,00 євро. Отримання відповідачем кредиту підтверджується заявою на видачу готівки №2026_4 від 09.09.2008 року. Зі свого боку відповідач зобов'язувався щомісячно до 15 числа місяця вносити на рахунок банку платежі, що включають в себе погашення заборгованості за кредитом, а також сплату процентів за користування кредитом у розмірі 17 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін повернення кредиту визначено до 08.03.2010 року. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого станом на 06.11.2012 року виникла заборгованість у розмірі 174 653,73 євро, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.11.2012 року (10,212 грн. за 1 євро) складає 1 783 678,46 грн., яка складається із наступного: заборгованість за сумою кредиту у розмірі 6 747,16 євро; заборгованість по процентам у розмірі 531,00 євро; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості і процентів у розмірі 167 375,57 євро, що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 3.4.6. Кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 2 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту, заборгованості по процентам є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 74 324,56 грн. У той же час, суд вважає, що вимоги в частині стягнення пені в сумі 1 709 239,32 грн. (що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.11.2012 року (10,212 грн. за 1 євро) складає 167 375,57 євро) підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на зазначене,

Outcome: partial