Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2006 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 011/0007/28429, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних терміном до 14 лютого 2016 року. 15 лютого 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно з [PERSON] по його боргу. Станом на 16 січня 2015 року заборгованість по кредитному договору №011/0007/28429 становить 4 610,84 доларів США/ екв. 72 841,90грн., що складається з: 3 046,60 доларів США/екв. 48 130,09 грн. - заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 879,89 доларів США / екв. 13 900,47); 221,76 доларів США/ екв. 3 503,36 грн. - заборгованість за відсотками; 1 342, 48 доларів США/ екв. 21 208,45 грн. - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Зважаючи на викладене, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №011/0007/28429 у розмірі 4 610,84 доларів США/екв. 72 841,90 грн. Представник позивача Куриш В.І. в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглянути у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просили справу слуханням відкласти. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просили справу слуханням відкласти. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Із змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ч.1 п.4 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до положень ст.ст.546,1048,1049,1054,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі; за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Судом встановлено, що 15 лютого 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 011/0007/28429, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних терміном до 14 лютого 2016 року. 15 лютого 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно з [PERSON] по його боргу. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 16 січня 2015 року заборгованість по кредитному договору № 011/0007/28429 становить 4 610,84 доларів США/ екв. 72 841,90грн., що складається з: 3 046,60 доларів США/екв. 48 130,09 грн. - заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 879,89 доларів США / екв. 13 900,47); 221,76 доларів США/ екв. 3 503,36 грн. - заборгованість за відсотками; 1 342, 48 доларів США/ екв. 21 208,45 грн. - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими і такими, що мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 536, 546, 589, 590, 591, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved