Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 14 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № 325/08/46-СМБ. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 32200 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 13 липня 2018 року включно, зі сплатою 14 % річних і комісій та порядком повернення кредиту рівними частинами відповідно до умов кредитного договору. В подальшому, 21 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 було встановлено процентну ставку за користування кредитом 14,5 % річних. В подальшому, 26 серпня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору. Відповідно до умов додаткової угоди № 2 відповідач отримала кредит в розмірі 33311,37 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 27 червня 2024 року включно, зі сплатою 14,5 % річних і комісій відповідно до умов кредитного договору. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитом виконує не належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, яка до теперішнього часу не погашена. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 65066,85 доларів США та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654 гривні 00 копійок. В судовому засіданні представник позивача уточнила заявлені позовні вимоги згідно поданих додаткових пояснень та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 64782,61 долари США і понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654 гривні 00 копійок. В судове засідання відповідач не з'явилася, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, подану заяву про застосування строків позовної давності підтримують та просять суд застосувати строк позовної давності в межах стягнення суми по тілу кредиту в розмірі 6840 доларів США, суми по відсоткам в розмірі 13399,34 доларів США, а в іншій частині позовних вимог відмовити. Також, в попередніх судових засіданнях представник відповідача позов не визнав та пояснив, відповідач дійсно отримала кредит та сплачувала його, але потім курс долара США змінився і відповідач не може сплачувати такі великі суми. Тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплати проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 14 липня 2008 року між між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 325/08/46-СМБ. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 32200 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 13 липня 2018 року включно, зі сплатою 14 % річних і комісій та порядком повернення кредиту рівними частинами відповідно до умов кредитного договору. 21 жовтня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору. Згідно додаткової угоди № 1, сторони уклали цю додаткову угоду до договору кредиту № 325/08/46-СМБ від 14 липня 2008 року. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 п. 1.1 ст. 1 договору було викладено у новій редакції та встановлено процентну ставку за користування кредитом 14,5 % річних. 26 серпня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору. Згідно додаткової угоди № 2, сторони уклали цю додаткову угоду до договору кредиту № 325/08/46-СМБ від 14 липня 2008 року. Відповідно до умов додаткової угоди № 2 п. 1.1 і п. 1.2 ст. 1 договору було викладено у новій редакції та визначено, що відповідач отримала кредит в розмірі 33311,37 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 27 червня 2024 року включно, зі сплатою 14,5 % річних і комісій відповідно до умов кредитного договору. При укладенні договору до нього відповідач прийняла на себе зобов'язання повернути кредит в термін, встановлений договором, та сплачувати проценти за користування кредитом. Отже, належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування коштами в строк, в розмірі та в валюті, які визначені в договорі. У відповідності з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 12 червня 2009 року, в установчих документах Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» відбулись зміни, пов'язані із зміною найменування юридичної особи. Найменування банку змінилось на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 365338 від 14 червня 2010 року. Також, згідно нової редакції статуту публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», цей банк є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Відповідно до абзацу 3 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Враховуючи те, що зміна найменування не тягне за собою припинення юридичної особи Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», підстав для заміни кредитора за договором не має. Таким чином, кредитором за договором є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Укрсоцбанк». На виконання договору позивач здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі, визначеній у договорі, у повному обсязі, тим самим позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором. За умовами п.п. 3.3.5 3.3.7, 3.3.15 кредитного договору, позичальник зобов'язаний: погашати кредитору кредит відповідно до п.п. 1.1, 3.3.15 цього договору; сплачувати кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в п. 2.4, 2.5 цього договору; сплачувати кредитору неустойку (пеню, штраф) в строк, встановлений у п. 2.6 цього договору; на вимогу кредитора у випадках, передбачених п.п. 2.10.3, 3.2.5, 3.2.6.2 цього договору, достроково протягом 30 календарних днів після отримання позичальником письмової вимоги кредитора, повернути кредит, сплатити проценти, комісії, можливу неустойку (пеню, штраф), а також достроково виконати свої зобов'язання у випадках, в порядку та в строки, що передбачені в п. 5.4 цього договору. Однак, в порушення умов договору відповідач не виконала належним чином зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ними, має прострочену заборгованість, що згідно вимог ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язань. Згідно п. 4.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту (його частини) та /або сплати процентів, комісій, зазначених у п.п. 1.1, 2.4, 2.5, 3.3.15 цього договору, комісій, позичальник сплачує кредиторові пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, відповідач станом на 17 жовтня 2016 року має заборгованість 64782,61 долари США, яка складається з наступного: сума в розмірі 31433,06 долари США заборгованість за кредитом; сума в розмірі 21029,15 доларів США заборгованість за відсотками; сума в розмірі 4998,64 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту; сума в розмірі 7321,76 долар США пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, наданого позивачем. При цьому судом не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем пропущено строки позовної давності в зв'язку з тим, що у разі погашення боргу частинами (щомісячними платежами), перебіг позовної давності за вимогами кредитора починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося таке порушення, і позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Однак, такі посилання представника відповідача є безпідставними та суперечать встановленим під час судового розгляду обставинам. Так, представником позивача був наданий уточнений розрахунок суми заборгованості за кредитним договором, виконаний станом на 17 жовтня 2016 року, з урахуванням трирічного строку позовної давності за кредитом та відсотками і в межах однорічного строку за пенею за кредитом та за відсотками. Також в судовому засіданні представник позивача уточнила заявлені позовні вимоги згідно наданого нею уточненого розрахунку. Тому вбачається, що строк позовної давності позивачем не пропущено, а всі розрахунки виконані в межах як загальної, та і спеціальної позовної давності. Так само необґрунтованими і безпідставними є посилання представника відповідача на те, що позивач не може вимагати повернення тих платежів, строк сплати яких ще не настав, оскільки відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору кредитор має право вимагати у передбачених договором випадках від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати всіх процентів. В зв'язку із цим позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, яку відповідач згідно умов кредитного договору мала виконати у визначений договором строк. Тому вбачається, що позивач правомірно вимагає дострокового повернення всіх належних до сплати платежів. Також судом не можуть бути прийняті до уваги й посилання представника відповідача на те, що в зв'язку зі зростанням курсу долара США у відповідача немає грошових коштів, щоб сплачувати заборгованість за кредитом, оскільки такі посилання представника відповідача є безпідставними, жодних доказів на підтвердження того, що відповідач, являючись працездатною особою, не може сплачувати заборгованість за кредитним договором, ані відповідачем, ані її представником суду не надано. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. До того ж, відповідач, на власний розсуд, обрала вид та спосіб кредитування саме у валюті доларах США, банк жодним чином не обмежував її у праві отримати кредит в іншій валюті, отже відповідач передбачала й підписанням кредитного договору прийняла такий ризик як зміна курсу валют. Крім того, зазначені обставини не звільняють відповідача від обов'язку виконувати свої зобов'язання за договором. Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору, взяті на себе зобов'язання виконує неналежним чином, тому, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, суд вважає необхідним суму заборгованості стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 64782,61 долари США. Відповідно до ст. 88 ЦК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved