Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 18.07.2012 року кредитного договору №б/н, [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилається на те, що відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором і заборгованість станом на 31.01.2017 року становить 33085,98 гривень, а тому просив позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, що вбачається з поданої ним письмової заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказуючи на те, що дійсно отримав кредит від банку в сумі 3000 гривень, які визнає повністю. Однак нараховані банком проценти за користування кредитом в сумі 24991,56грн, заборгованість за пенею і комісією в сумі 3100 грн., а також штраф 500 грн. та 1551,71 грн. не визнає. Згідний на стягнення з нього судових витрат по справі в сумі 1600 грн. Борг зобовязувався погасити до кінця року. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного 18.07.2012 року кредитного договору №б/н, [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-6). Вищевказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Таким чином, відповідач [PERSON] знав про умови приєднання до правил надання банківських послуг, строків, сум та умов погашення заборгованості за кредитом, а також штрафних санкцій у випадку порушення взятих на себе зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. На даний час, [PERSON] продовжує істотно порушувати умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч її умовам, що вбачається з розрахунку заборгованості і станом на 31.01.2017року виникла загальна заборгованість в сумі 33085,98 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 2942,71 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 24991,56 гривень; заборгованість за пенею та комісією 3100 гривень; а також штрафи відповідно до Умов кредитного договору 500 гривень штраф (фіксована частина), 1551,71 гривень штраф (процентна складова). Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с. 3-4). У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст.ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність визначає банківський кредит як будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а статтею 525 цього ж кодексу встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, що прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за заподіяні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З положень ст. ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. В судовому засіданні встановлено, що зобов'язання відповідачем виконуються не належним чином, чим істотно порушені умови кредитного договору. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 530, 543, 554, 611, 612, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність,

Outcome: approved