Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач 03 жовтня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дружини. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2014 року. Від сумісного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання позивача відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення сином трьох років. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Суд, оцінивши надані та здобуті докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2014 року (а.с. 5). Від сумісного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На теперішній час позивач [PERSON] проживає разом зі своїм малолітнім сином, займається його вихованням та утриманням (а.с. 12). Відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача не надає. На підставі ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Син сторін [PERSON] малолітній, [INFO], трирічного віку не досяг, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення [PERSON]віку трьох років. Відповідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 79 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] та на її утримання з дня подання позову, тобто з 03 жовтня 2016 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved