Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач, 09 березня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON], померлого 17 травня 2015 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що 17 травня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,5136 га, вартістю 31297,93 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051769, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого; земельна ділянка площею 1,4350 га, вартістю 31297,93 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051768, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого. Вона, як спадкоємець за законом, у додатково наданий судом строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутній правовстановлюючий документ (його оригінал) на спадкове майно державний акт на право власності на землю серії ІІ-ОД №051769. Про втрату державного акту на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,5136 га, вартістю 31297,93 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051769, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого 17 травня 2015 року [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,4350 га, вартістю 31297,93 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051768, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого 17 травня 2015 року [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,5136 га, вартістю 31297,93 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території [PERSON] сільської ради за межами села (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29-1516-0. 13-564/2-16 від 25 лютого 2016 року) та земельної ділянки площею 1,4350 га, вартістю 31297,93 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради за межами села (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29-1516-0. 13-586/2-16 від 01 березня 2016 року) . 17 травня 2015 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №418244, видане 19 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Як убачається з досліджених судом: свідоцтва про народження серії І-ЖД №301826, виданого 13 червня 1972 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області, батьком народженої 18 травня 1972 року [PERSON] є [PERSON]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєно прізвище «Бабій» (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-АМ №399494, видане 24 листопада 1990 року Верхівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області). Інші спадкоємці, які за законом мали право на спадщину, відсутні - дружина спадкодавця [PERSON] померла 20 жовтня 1991 року (свідоцтво про смерть серії ІІІ-ЖД №417365, видане 23 жовтня 1991 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області). Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши у визначений судом строк (рішення Кодимського районного суду від 08 лютого 2016 року (справа №503/77/16-ц) заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутні оригінал державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №051769 (лист державного нотаріуса №116/02-14 від 26 лютого 2016 року). Те, що вище зазначений правовстановлюючий документ був втрачений, підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про їх втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№9 від 27 лютого 2016 року). Згідно Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 13-564/2-16 від 25 лютого 2016 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,5136 га, вартістю 31297,93 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051769, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого 17 травня 2015 року [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,4350 га, вартістю 31297,93 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051768, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого 17 травня 2015 року [PERSON]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved