Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Під час судового розгляду справи позивачі: [PERSON] направила до суду заяву про відмову від заявлених позовних вимог до СБК «Росія» і залишення її позовної заяви без розгляду, [PERSON] направила до суду заяву про закриття провадження в справі за її позовом до СБК «Росія в зв»язку з вирішенням спору в досудовому порядку, ухвалами суду заяви було задоволено . Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Росія» про розірвання договорів оренди землі. В обґрунтування заявлених позовних вимог представники позивачів [PERSON] і [PERSON] суду пояснили. Відповідач порушував виконання істотної умови договорів оренди землі - проведення розрахунків по орендній платі, а саме: - встановлення в односторонньому порядку форми орендної плати, порядку та строків внесення орендної плати; - систематичне невиконання зобов'язань по внесенню орендної плати. Так п.9 договорів оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься, у формі та не менше 1,5 % від грошової оцінки землі, що на момент укладення договору становить 1002,22 грн. в рік, за згодою сторін у будь-якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій. Номенклатура, кількість та вартість продукції робіт, послуг, що надаються орендарем орендодавцю в рахунок плати зазначається в додатку №1 до даного договору. Таким чином, орендна плата має грошове вираження і внесення орендної плати у інших, відмінних від грошової форми, має здійснюватися на підставі додаткового погодження з орендодавцями. Таке погодження мало місце тільки на 2007 рік. Пропозиція (оферта) укласти договори оренди землі саме на таких умовах надійшла позивачам від відповідача СБК «Росія». Пропозицій щодо зміни порядку внесення орендної плати у зв'язку з неможливістю своєчасно її вносити від відповідача до позивачів не надходила. З досліджених в судових засіданнях матеріалів справи слідує, що додатки до договорів оренди не містять відомостей про кількісні, якісні показники продукції, товарів, робіт, послуг належних при здійсненні розрахунків за оренду землі. Для встановлення дійсних обставин, що мають істотне значення для вирішення цієї справи, позивачі зверталися кожен окремо до відповідача з заявою надати їм розрахунок нарахованої та внесеної орендної плати, розрахунок визначення вартості переданої продукції в рахунок орендної плати за землю. Відповіді не отримали. Заявлене позивачами клопотання про витребування доказів проведення розрахунків за оренду землі ухвалою суду від 14.08.2014 року відхилено з тих підстав, що викладені в позові обставини, щодо порушення внесення орендної плати, визнаються представником відповідача. В позові позивачі вказували, що їм достовірно невідомо про дійсний стан внесеної відповідачем орендної плати, так як таку форму орендної плати як відробіткова вони взагалі не отримували. Додані позивачами до позовної заяви роздруківки відповідача про стан розрахунків за оренду землі не можуть бути належним та допустимим доказом, так як не відображають факт фіксації здійснення господарської операції. Належними та допустимими доказами здійснення розрахунків за оренду землі можуть бути тільки розрахункові касові ордери, платіжні доручення щодо грошової форми розрахунку та акти передачі продукції, як це передбачено п.12 договорів оренди та приписується Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідач в процесі розгляду справи по суті з порушенням ч.2 ст.131 ЦПК України подав суду копії відомостей на відпуск продукції в рахунок орендної плати на землю, при цьому не навів суду жодного аргументу щодо поважності причин несвоєчасного їх подання. Це при тому, що представники позивачів самі заявляли клопотання про витребування доказів повноти, своєчасності розрахунків за оренду землі відповідачем. Представник [PERSON] заперечила проти задоволення клопотання з мотивів визнання заявлених позивачами боргів за оренду землі. Заяву представника відповідача прийнято судом, як визнання обставин порушення виконання відповідачем зобов'язань по орендній платі. Пізніше представник відповідача [PERSON] змінила свою позицію і в доповненні до заперечення проти позову вих.. № 225 від 11.09.2014 року зазначила, що у відповідача СБК «Росія» відсутня заборгованість перед позивачами за оренду земельних ділянок, так як згідно укладених договорів оренди землі орендна плата визначена в розмірі 1,5 % від грошової оцінки землі, яка становила 66814,52 грн. на час укладення (п.5 договорів оренди землі). Даючи оцінку як першій так і другій позиції представника відповідача, представники позивачівя [PERSON], [PERSON] вважають, що позиції представника відповідача є не що інше як маніпулювання фактами, з метою уникнення цивільної відповідальності за порушення істотної умови договору землі - орендної плати. При цьому саме відсутність належного обліку розрахунків з орендодавцями у відповідача і покладено в основу діаметрально протилежних позицій відповідача. З проведених розрахунків зробленими на основі документів поданих відповідачем, які заявлені ним, як докази внесення орендної плати, заборгованість відповідача перед позивачами має такий стан: (додаток 1 при ставці орендної плати 3% та додаток №2 при ставці орендної плати 1,5% ). Проводячи розрахунок заборгованості за позицією відповідача, що орендна плата за землю має бути розрахована виходячи з 1,5 % грошової оцінки до уваги взято нормативно-грошову оцінку орендованих земельних ділянок з врахуванням коефіцієнтів індексації, як це передбачено п. 10 договорів оренди. Нормативно-грошова оцінка земель розпайованих в процесі реорганізації КСП «Росія» с. Кирило-Ганнівка, Зіньківського району, Полтавської області була наступною: 2009 р. - 79150,71 грн.; 2010 р. - 83812,08 грн.; 2011 р. - 2013 р. - 147175,28 грн. що підтверджено довідкою про нормативну грошову оцінку Відділу держкомзему у Зіньківському районі. Відомості про передачу продукції - ячмінь за 2012 р. (а.с. 79-84 т.5), ячмінь за 2013 р. (а.с. 114-118 т.5), ячменю [PERSON], [PERSON] за 2012 р. (а.с. 111 т.5) пшениця за 2012 р. (а.с. 86-92 т.5), пшениця за 2013 р. (а.с.120-124 т.5), пшениці [PERSON], [PERSON] за 2012 р. ( а.с.112 т.5), соняшник за 2013 р. (а.с.126-131 т.5), кукурудза за 2011 р. (а.с. 70-77 т.5), кукурудза за 2013 р. (а.с.133-138 т.5) не є належними та допустимими доказами розрахунків за оренду землі і не можуть бути прийняті, так як не містять відомостей про їхнє грошове вартісне вираження. Будь - яких інших документів доказового значення, для підтвердження належного виконання договірних зобов'язань щодо повноти та своєчасності внесення орендної плати, відповідач не наддав, про місце їх знаходження суд не повідомляв, про їх витребування клопотань не заявляв. Позиція позивачів щодо належності доказів здійснення розрахунків за оренду землі узгоджуються з правовою позицією Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладеної в ухвалі від 28 листопада 2012 р. по справі № 6-33031св12, з якої слідує, що належним доказом внесення орендної плати є платіжні відомості або відповідні акти. В противагу цьому позивачами належними та допустимими доказами доведено, що відповідач систематично не виконував зобов'язання щодо внесення орендної плати, в односторонньому порядку визначав форму, розмір та порядок внесення орендної плати. За період 2009-2013 р. додатків до договору про умови сплати орендної плати за орендовані земельні ділянки не складав, вартість продукції, робіт, послуг визначених як форму розрахунку за орендовані землі з орендодавцями не погоджував. Передачу в рахунок орендної плати у натуральній формі належним способом не оформляв. До відома орендодавців - позивачів не доводив про форму, спосіб, порядок та строки отримання орендної плати. Зі свідчень свідка [PERSON], який працював на посаді голови правління СБК «Росія», про форму, спосіб, порядок внесення орендної плати приймалися відповідні рішення на зборах правління кооперативу. Щодо встановлення цін на передану продукцію, послуг в рахунок орендної плати орієнтиром слугували рекомендації Зіньківської РДА. Про прийняті рішення щодо форм, порядку та способу внесення орендної плати до відому орендодавців не доводилося. Тому доведеним є факт одностороннього встановлення форми, порядку та способу внесення орендної плати, номенклатури, кількості та вартості продукції для внесення орендної плати, невиконання зобов'язань з внесення орендної плати та систематичність порушень. Відповідач не надав на звернення позивачів копії статистичної звітності по формі: ф. № 4-сг (річна) «Посівні площі сільськогосподарських культур», ф. №9-б-сг (річна) «Внесення мінеральних та органічних добрив, вапнування та гіпсування грунтів», ф. №29-сг (річна) «Підсумки збору урожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду», ф. №37-сг «Сівба та збирання урожаю сільськогосподарських культур, проведення інших польових робіт по орендованих землях, на території Кирило-Ганнівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за 2009-2013 р.р. Витребування позивачами вказаної статистичної звітності було формою реалізації їхніх прав, як власників земельних ділянок так орендодавців, вимагати від орендаря дотримуватися земельного законодавства та обмежень встановлених використання земель сільськогосподарського призначення. У своєму запереченні проти позову представник СБК «Росія» в їх обґрунтування посилається на преюдиційні факти, які встановлені при розгляді цивільної справи №530/253/14-ц за позовом [PERSON] та ще 83-х позивачів - орендодавців до СБК «Росія» про розірвання договорів оренди землі, а також цивільної справи №530/1486/13-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до СБК «Росія» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі. Відповідач посилається на ті обставини, що підстави позовів у справах №530/253/14-ц та 530/1486/14-ц є тотожним, а предмети позову подібні, заявляє про застосування ч.3 ст.61 ЦПК України. Зазначена норма містить положення преюдиційності обставин встановлених судовим рішенням у цивільній справі щодо особи, відносно якої встановлено ці обставини. У рішенні апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2014 року у справі №530/253/14-ц колегія суддів судової плати у цивільних справах не досліджувала докази, якими сторона позивача доводила порушення СБК «Росія» нормативів оптимального співвідношення культур у сівозміні, а відтак порушення земельного законодавства, що є недбалим ставленням до земельних ділянок при господарюванні, про їх відхилення мотивів не навела. Таким чином апеляційна інстанція не давала правової оцінки обставинам встановлених Зіньківським районним судом щодо порушення СБК «Росія» земельного законодавства по збереженню родючості грунтів. Позивачі та їхні представники не брали участі у справі №530/1486/13-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до СБК «Росія» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі, тому обставини які встановлені Зіньківським районним судом у справі потребують вивченню на їх відповідність обставинам, які заявлені позивачами, як підставу позовних вимог у справі №530/831/14-ц за позовом [PERSON] та ще 29 позивачів до СБК «Росія». Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення Зіньківського районного суду вказав, що саме відсутність вини відповідача у виникненні боргу по орендній платі, є підставою у відмові позивачам у задоволенні позову. Вина, як підстава для настання правових наслідків має індивідуальний характер, як по відношенню до об'єкта так і по відношенню до суб'єкта, тому обставини вини відповідача щодо своєчасності, повноти внесення орендної плати по відношенню до орендодавців, які встановлені рішенням суду в якому позивачі не брали участі, не можуть мати преюдиційне значення по відношенню до них . Заперечуючи проти обставин недбалого ставлення до орендованих земельних ділянок, що виразилося у недотриманні нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах земельного масиву на території Кирило-Ганнівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, відповідач обмежився письмовою думкою свого представника щодо суб'єктивного сприйняття ним положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2010 року №164 «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах». З досліджених в судовому засіданні матеріалів статистичної звітності за формою 4-сг річна у 2009 р. по СБК «Росія» на посівній площі 2432 га було посіяно зернобобових на 1418 га, соняшника на 320 га., сої на 25 га; у 2010 році на посівній площі 2453 га посіяно зернобобових на 1185 га, соняшника на 500 га, сої на 180 га,; у 2011 р. на посівній площі 2437 га посіяно зернобобових на 1220 га, соняшника на 500 га, сої на 190 га; у 2012 р. на посівній площі 2285 га посіяно зернобобових на площі 1172 га, соняшника на 460 га, сої на 250 га, у 2013 р. на посівній площі 2445 га посіяно зернобобових на площі 1268 га, соняшника на 430 га, сої на 310 га. Згідно статистичної звітності за формою №29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур , плодів, ягід та винограду» врожайність пшениці становила у 2009 р. - 34, 43 ц з га, (37,9 ц з га) у 2010 р. -32,55 ц з га (26,3 ц з га), у 2011 р. 30,14 ц з га (32.2 ц з га), 2012 р. -16.4 ц з га (30.2 ц з га), у 2013 р. 41.4 ц з га (46.7 ц з га); врожайність соняшника становила у 2009 р. - 22,18 ц з га (24.4 ц з га), у 2010 р. -20,48 ц з га (21.0 ц з га), у 2011 -20,17 ц з га (26.1 ц з га), у 2012 р. - 14 ц з га (23.0 ц з га), у 2013 р. - 20,08 ц з га (33.6 ц з га). З цих показників слідує, що врожайність основних культур по СБК «Росія» має тенденцію до зниження. Відповідність даних статистичної звітності дійсним обставинам підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , який працював до 2013 р. головним агрономом СБК «Росія» . Пунктом 31 договорів оренди землі орендар зобов'язаний виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі передбаченому законом та договором, а також дотримуватись режиму природоохоронного використання земель. Відповідно до ст.ст.33-1, 35 Закону України «Про охорону земель» нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах у різних природно-сільськосподарських регіонах встановлюються для досягнення високих і стабільних урожаїв та запобіганню виснаженню грунтів внаслідок ґрунтовтоми. Власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов'язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів;забезпечувати захист земель від виснаження. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2010 року №164 «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах» для культури соняшник встановлено 5-9 % до посівної площі. З досліджених статистичних звітів форма 4-сг Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2011 р. ( т.12 а.с. 202-203) на посівній площі 2437 га посіяно соняшника на 500 га, що становить 20,52 %; у 2012 р. (т.12 а.с. 216-217) на посівній площі 2285 га посіяно соняшника на 460 га, що становить 20,13 %, у 2013 р. на посівній площі 2445 га посіяно соняшника на 430 га, що становить 17%. Нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах є обов'язковими для суб'єктів господарювання - користувачів земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а для відповідача, ще і в силу п. 31 укладених договорів оренди землі, а відтак їх не дотримання є недбале ставлення до земельних ділянок орендодавців. Позиція позивачів щодо недбалого ставлення відповідача до земельних ділянок, як підстави розірвання догоіорів оренди, узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в ухвалі від 10.12.2014 р. у справі № 6-14330св14 та в ухвалі від 12 грудня 2012 року по справі № 6-34017св12 , в яких вказав що, не дотримання зобов'язань збереження родючості грунтів є підставою розірвання договорів оренди відповідно до ст. 783 ЦК України, ст. 96 Земельного кодексу України, ст. ст. 25, 32 Закону України «Про охорону земель. Відповідач не надав суду доказів обгрунтованого відхилення від нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах на орендованих земельних ділянках для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яким може бути тільки проекту землеустрою розроблений відповідно до норм ст.22 Земельного кодексу України. З відомостей отриманих від Зіньківського відділення Гадяцької ОДПІ СБК «Росія» при здійсненні розрахунків за оренду землі утримано податок на доходи фізичних осіб з належної позивачам орендної плати розрахованої у грошовому вираженні, але до бюджету податок сплачено не в повному обсязі, таким чином відповідач розпорядився власністю позивачів не у спосіб визначений законом, тим самим поставив в залежність виконання орендодавцями їх Конституційного обов'язку щодо сплати податків. Таким чином обставини, якими позивачі обґрунтовували свої позовні вимоги є підтвердженими та не спростовані відповідачем. З них слідує, що позивач систематично не виконує обов'язки передбачені ст.ст..24-25 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 р. та умовами договорів оренди земельних ділянок, в тому числі несплати орендної плати в установлені строки та розмірах, що є підставою для розірвання договорів оренди - правова позиція Верховного Суду України сформовані в постанові від 25.06.2011 р. у справі № 6-17 цс 11. Крім цього у постанові від 8 травня 2012 року у справі №3-26 гс 12 Судова палата у господарських справах Верховного Суду України сформувала правову позицію, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю). Зважаючи, що в Україні діє принцип рівності суб'єктів права власності перед законом та обов'язковість рішень Верховного суду України для всіх судів України, вважаємо що вказана позиція є обов'язковою і в цій справі, так як вона регулює норми права у сфері найму. Представник відповідача СБК «РОСІЯ» Панченко О.О. в судових засіданнях і направлених до суду запереченнях заявлених позовних вимог не визнала і в обґрунтування заперечень пояснила. По - перше, в позовній заяві позивачі вказали на те, що «…Крім права вимагати своєчасного та повного розрахунку позивачі за умовами договору оренди землі, як орендодавці, мають право вимагати від орендаря використання земельної ділянки з цільовим призначенням, дотримуватися екологічної безпеки землекористування. Вказані права позивачів є обов'язком для орендаря - СБК «Росія», встановленого п. 31 договорів оренди землі та визначеного нормами Законів України «Про охорону земель», «Про оренду землі», Земельного кодексу України… З інформації, яка подана відповідачем до Відділу державної статистики Зінківського району Полтавської області у звітах форми 4-сг Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2011 р. на посівні площі 2 437 га було посіяно соняшника на площі 500 га, що становить 20,52%; у 2012 р. на посівній площі 2 285 га було посіяно соняшника на площі 460 га, що становить 20,13%. Таким чином співвідношення культур у сівозмінах на посівних площах відповідача, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2010 року № 164 «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно - сільськогосподарських регіонах» ним не дотримується. При нормі встановленої для культури соняшника 5-9% до посівної площі, відповідач культивував соняшник на площі, яка у двічі більша від допустимої норми. Також з показників статистичної звітності слідує, що врожайність по таких культурах як пшениця озима, соняшник, кукурудза по підприємству має тенденцію до зменшення з 2009 року. Інформація про нарахування та виплату орендної плати за земельні паї, інформація з матеріалів статистичної звітності одержано представником позивачів [PERSON] з матеріалів цивільної справи № 530/253/14-ц за позовом [PERSON] та інших 136 позивачів до СБК «Росія» про розірвання договорів оренди землі…». З цього приводу СБК «РОСІЯ» підтверджує, що до відділу державної статистики у звітах форми 4-СГ (посівні площі) було подано дійсні дані, а саме: 2011 рік - посівна площа становить 2 437 га з них 500 га - соняшник; Кабінет Міністрів України від 11.02.2010 року № 164 своєю постановою «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах» рекомендує посів соняшника в лісостеповому господарському регіоні - 5-9 % до посівної площі. Тобто, дана постанова Кабінету Міністрів України має рекомендаційний характер, та визначає лише оптимальне процентне співвідношення посівів сільськогосподарських культур до посівної площі, але це ніяким чином не означає, що дана постанова категорично забороняє збільшувати чи зменшувати посівну площу, в залежності від спеціалізації підприємства. В зв'язку з цим соняшник у сівозміні сіявся після культури, яка не бере вологу зимово - весняних опадів - це озима пшениця або ячмінь, першою культурою після парів чистих, або кукурудза. Кожного року на одне з полів вносили органічні добрива у 2010 році - 5 580 тон, у 2011 році - 4 380 тон, у 2012 році - 3 180 тон, у 2013 році - 2 880 тон. Структура посівних площ, співвідношення між окремими сільськогосподарськими угіддями повинні відповідати спеціалізації, виробничому напрямку господарства і забезпечувати одержання максимальної кількості рослинної продукції в умовах зростаючої посушливості клімату. Набір культур, їх співвідношення повинні забезпечити найбільш раціональне використання вологи, опадів протягом вегетаційного періоду. Так, озимі, ярі ранні, бітрави більш повно використовують осінньо - зимові запаси вологи, а також опади травня та червня. Просапні культури (кукурудза, соняшник) краще засвоюють опади другої половини літа. В залежності від спеціалізації господарства озимі повинні займати 20-21% орних земель. [PERSON] такий розмір їх посівів зумовлений в продовольчому зерні та в добрих попередниках для просапних культур. 2012 рік видався дуже посушливим і несприятливим для рослинництва. Так, за даними метеоспостережень, проведених в Інституті олійних культур, середньобагаторічна кількість опадів за рік становить 420 мм, 2011 року випало 288 мм. А з серпня 2011 року по липень 2012 року - тільки 237 мм. Така кількість є критичною для багатьох культур. Соняшник посіяно в оптимальні строки і внесено досходовий гербіцид «Екстрем» по 2,8 л/га, що дало змогу зберегти посіви соняшнику від бур'янів, які забирають багато вологи. Тенденція зменшення врожайності сільськогосподарських культур 2009 року зумовлено безсніжними зимами, високими весняними температурами до 37 - 39 ?С, короткими весняними періодами до 14 днів, а потім різкий перехід у літній спекотливий безопадний період. Не лише у СБК «РОСІЯ», а й по всій області зокрема. Так посіви ячменю і збір урожаю по даним Зінківського державної лабораторії 2013 року був у не багатьох господарствах в тому числі і СБК «РОСІЯ», який навіть на посів залишив 50 тон зерна високої якості. Таким чином, доводи Позивачів, викладені в позовній заяві з приводу начебто порушень з боку СБК «РОСІЯ» постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2010 року № 164 «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах» не заслуговують на увагу. По - друге, в позовній заяві позивачі вказали на те, що «…орендна плата відповідачем систематично не виплачується у встановлених розмірах, що є порушенням прав позивачів на отримання орендної плати…». Проте, з такими доводами позивачів, викладеними в поданій позовній заяві СБК «РОСІЯ» погодитися не може. З приводу цього хочемо зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, ураховуючи норми ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. В розумінні цивільно - процесуального права підставу позову складають власне не норми матеріального права, які підлягають застосуванню до правовідносин сторін (правова підстава позову), а зазначення фактичних обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, тобто юридичних фактів матеріально - правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини (їх виникнення, зміну, припинення) та докази, на підтвердження зазначених позивачами обставин. На виконання вимог ст. 119 ЦПК України позивачі у своїй позовній заяві зазначили фактичні обставини, які складають підставу позову, а саме факт невиплати орендної плати з вини нашого кооперативу, і як наслідок факт невиконання ним умов договорів, що згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. Проте, згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та строки орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ст. 22 вище вказаного Закону орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін ( ст. 23 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Постановою Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94ц/13 сформована правова позиція, яка полягає у наступному: відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161- XIV «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав. Положеннями договорів оренди, укладених між сторонами, копії яких маються в матеріалах справи, визначено, що орендна плата повинна виплачуватися орендарем протягом року, але не пізніше 31 грудня ( п. 11 ). Згідно додатків до даних договорів оренди землі формами орендної плати за ними визначені: натуральна та відробіткова відповідно у 70 % та 30 %. Ці додатки були підписані орендодавцями, тобто позивачами, заперечень щодо визначених сторонами форм орендної плати від останніх не надходило. Також позивачами не було надано докази того, що вони, як орендодавці, зверталися до СБК «РОСІЯ», як орендаря, з вимогами про зміну умов договору, у тому числі і з вимогами про зміну орендної плати. Звертаємо увагу на те, що позивачі питання про заміну натуральної та відробіткової форми оплати іншою, а саме грошовою перед СБК «РОСІЯ не ставили. З обставин, викладених позивачами у поданому позові, вбачається, що заборгованість по орендній платі на думку позивачів виникла внаслідок нездійснення розрахунку по грошовій оплаті. Проте, з аналізу договорів оренди, укладених між нашим кооперативом та позивачами вбачається, що така форма орендної плати умовами договорів оренди земельних ділянок не була передбачена, а заборгованість по виплаті орендної плати, яка наявна перед деякими позивачами утворилася внаслідок невикористання позивачами послуг з відробіткової форми орендної плати. Відповідно до п. 9 договору оренди землі укладеного між Позивачами, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та нашим кооперативом була визначена процентна ставка орендної плати за користування земельними ділянками, переданими в оренду - 1,5% від грошової оцінки, крім Позивачів - [PERSON] та [PERSON], у яких в договорі була визначена ставка в розмірі 3% від грошової оцінки. Хочемо проаналізувати кожен договір оренди землі, укладений між Позивачами та СБК «РОСІЯ». Так, відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 5,35 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 3,41 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 689 грн. 03 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 6,20 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 5,17 га та на земельну ділянку площею 5,10 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…» та «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…» відповідно. Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно п. 9 договорів оренди землі, укладених між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 3,77 га та на земельну ділянку площею 1,19 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 761 грн. 77 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…» та «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 240 грн. 45 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…» відповідно. Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON]І та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 5,55 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». Відповідно до п. 9 договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СБК «РОСІЯ» від 02.01.2007 року на земельну ділянку площею 4,96 га, передбачено, що «…Орендна плата вноситься орендарем у формі та не менше 1,5% від грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 1002 грн. 22 коп. в рік, за згодою сторін у будь - якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій)…». В якості додатків до позовної заяви Позивачами було надано додатки № 1 до договорів оренди землі, укладених між ними та СБК «РОСІЯ» - «Угода, щодо умов сплати орендної плати», де сторони договору, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та СБК «РОСІЯ» визначили, що розмір платежів на 2007 рік в натуральній формі - 70% та відробітковій формі - 30 % орендної плати, в залежності від площі земельної ділянки, переданої в оренду, та строк оплати орендної плати до 31.12 щорічно. Ніхто з Позивачів в період з 2008 року по 2012 рік, а деякі й по даний час не зверталися з пропозиціями внести будь - які зміни до укладених з СБК «РОСІЯ» договорів оренди землі, в тому числі зміни до договорів щодо збільшення розміру орендної плати. А тому, СБК «РОСІЯ» виплачувала орендну плату в тому розмірі, що був індивідуально визначений умовами договорів оренди землі, укладених між Позивачами та нашим кооперативом, в формі та строку, визначених умовами договорів. Проте, СБК «РОСІЯ» дійсно вирішив, що потрібно орендодавцям підвищити розмір орендної плати, але не всі орендодавці підписали додаткові угоди, в тому числі не підписали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], і лише орендодавцями - [PERSON] та [PERSON] в 2013 році були підписані угоди, щодо умов сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку, де визначили, що розмір платежів по орендній платі на 2013 рік в натуральній формі 70 % - 3 090,70 грн. та відробітковій формі 30 % - 1 324,58 грн., а всього - 4 415,28 грн. до 31.12 щорічно, тому фактично орендну плату і підвищеному розмірі (3%) кооператив сплачував за власною ініціативою, підтримуючи рекомендаційний характер Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)». Хоча, СБК «РОСІЯ» не повинно було виплачувати оренду плату в підвищеному розмірі, оскільки Указ Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» мав лише рекомендаційний характер. Так, в п. 3 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.07.2011 року сформульовано обов'язкову для всіх судів України правову позицію наступного змісту: «…За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що указані в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору законодавству. Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня його опублікування, та в його тексті відсутнє посилання про поширення його дії на договори, укладені до набрання ним чинності. Оскільки зазначений Указ має рекомендаційний характер, і, крім того, він набрав чинності після укладення договору оренди між сторонами, тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін (постанова від 25 червня 2011 року № 6-17цс11)…». Вже тоді і виникли труднощі щодо вчасної виплати орендної плати в підвищеному розмірі, але звертаємо увагу суду на те, що суму орендної плати в розмірі, встановленому договорами оренди землі, укладеними між Позивачами та СБК «РОСІЯ» - виплачувалась повністю. Крім того, хочемо зазначити, що деякими Позивачами до позову додатково ще було додано копії угод, щодо умов сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку, наприклад, [PERSON] - на 2008 рік та на 2010 рік, [PERSON] - на 2008 рік, [PERSON] - на 2008-2012 роки, [PERSON] - на 2008 рік, [PERSON] - на 2008-2012 роки, [PERSON] - на 2008-2012 роки, [PERSON] - на 2008 рік, [PERSON] - на 2008-2012 роки, [PERSON] - на 2008 рік, [PERSON] - на 2008-2012 роки, [PERSON] - на 2008 рік, [PERSON] - на 2008-2009 рік, що начебто були укладені між СБК «РОСІЯ» та вищевказаними особами, але дані угоди не були особисто підписані з боку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в даних угодах зазначено прізвище та ініціали даних осіб. З урахуванням викладеного, вбачається, що у виникненні боргу по виплаті орендної плати за договорами відсутні винні дії системного характеру відповідача по невиплаті орендної плати, що могло бути підставою для розірвання договорів. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На даний момент є два судові рішення в яких були встановлені преюдиціальні факти, а саме: рішення Апеляційного суду Полтавської області від 22.05.2014 року по справі № 530/253/14-ц (№ 22-ц/786/1664/14) та ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.04.2014 року по справі № 6-8496св14. Дані судові рішення були прийняті за наслідками розгляду справ за позовними заявами орендодавців СБК «РОСІЯ» до СБК «РОСІЯ», в яких позивачі зазначали аналогічні підстави, з тими, які зараз, вказані в позовній заяві, яка знаходиться в матеріалах справи за № 530/831/14-ц (№ 2/530/428/14). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачів (орендодавців СБК «РОСІЯ») суд як апеляційної, так і касаційної інстанції зазначили про відсутність винних дій систематичного характеру відповідача по невиплаті орендної плати, що могло бути підставою для розірвання договорів оренди землі. Дані факти, на нашу думку, мають преюдиціальне значення й по справі № 530/831/14-ц (№ 2/530/428/14). Крім того, СБК «РОСІЯ» хоче повідомити про те, що на адресу орендодавців, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], були по пошті направлені повідомлення в яких СБК «РОСІЯ» доводила до відому про можливість отримання орендної плати згідно договорів оренди землі, але вказані особи проігнорували вказані листи. Допитаний в судовому засіланні в якості свідка [PERSON], який працював на посаді голови правління СБК «Росія», суду показав. Форма, спосіб, порядок виплачення орендної плати за оредовані земельні ділянки проводились відповідно умов договорів оренди землі, про що приймалися відповідні рішення на зборах правління кооперативу, без залучення орендодавців. Ціни на продукцію, розцінки на послуги в рахунок орендної плати визначались виходячи з рекомендації Зіньківської РДА. Про прийняті рішення щодо форм, порядку та способу внесення орендної плати до відому орендодавців не доводилося, скарг від них на проведені розрахунки за оренду землі не надходило. Допитаний в якості свідка [PERSON], який працював на посаді головного агронома в СБК «Росія», суду показав. При вирощенні сільськогосподарських культур на оредованих землях технологія посівів дотримувалась на скільки це було можливо в процесі виробництва. Сіяли попередники, мінеральні добрива вносились, агрономічний паспорт вівся і розроблявся. Насіння соняшнику сіяли більше, ніж передбачено нормативами Постанови Кабінету Міністрів України. Причини порушення нормативів були різні, основна - пересівання площ в зв»язку з загибеллю посівів після закінчення зими. За час, що він працював агрономом, скарг від орендодавців за порушення технології обробітку і посівів орендованих земельних ділянок не надходило. Допитаний в якості свідка [PERSON], бувший головний бухгалтер СБК «Росія», суду показав. Він не займавсь укладенням договорів оренди земельних ділянок. Рішення про порядок і способи розрахунків за орендовані земельні ділянки приймались на правлінні сільськогосподарського багатофунціонального кооперативу «Росія». До нього орендодавці з скагами не звертались. Заслухавши обгрунтування заявлених позовних вимог представниками позивачів, обгрунтування заперечень представником відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч.1,2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.2ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.3ст.62 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 31 договорів оренди землі орендар зобов'язаний виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі передбаченому законом та договором, а також дотримуватись режиму природоохоронного використання земель. Відповідно до ст.ст.33-1, 35 Закону України «Про охорону земель» нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах у різних природно-сільськосподарських регіонах встановлюються для досягнення високих і стабільних урожаїв та запобіганню виснаженню грунтів внаслідок ґрунтовтоми. Постановою Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94ц/13 сформована правова позиція, яка полягає у наступному: відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161- XIV «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. В судовому засіданні представниками позивачів не надано встановлених законом доказів порушення відповідачем п.31 Договорів оренди землі і ст.ст.33-1,35 Закону України «Про охорону земель». Посилання на порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2010 року №164 «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах», якою встановлено для культури соняшника норму посіву 5-9 % до посівної площі безпідставне, так як вказана норма носить рекомендаційний характер. З показів допитаного в судовому засідінні бувшого головного агронома кооперативу встановлено, що порушення сівозмін відбувалось в основному в зв»язку з загибеллю озимих посівів. Причинний зв»язок між нижчою урожайністю в 2012 році, на земельному масиві, який використовує СБК «Росія» в порівнянні з іншими роками нічим не підтвержено. Експертний висновок, який би підтвержував зниження родючості грунтів в зв»зку недотриманням вказаної Постанови або нераціональним використанням земель - відсутній. Згідно ч.4ст.60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Не надано і доказів встановлення в односторонньому порядку форми орендної плати, порядку та строків внесення орендної плати, систематичного невиконання зобов'язань по внесенню орендної плати. Судом встановлено, що в 2007 році між позивачами і відповідачем було укладено договори оренди землі /т.1 а.с.40-247, т.2 а.с.1-62/. В якості додатків до позовної заяви було надано додатки № 1 до договорів оренди землі, укладених між ними та СБК «РОСІЯ» - «Угода, щодо умов сплати орендної плати», де сторони договору, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та СБК «РОСІЯ» визначили, що розмір платежів на 2007 рік в натуральній формі - 70% та відробітковій формі - 30 % орендної плати, в залежності від площі земельної ділянки, переданої в оренду, та строк оплати орендної плати до 31.12 щорічно. Грошова форма розрахунків по орендній платі відповідно умов угоди не передбачалась. Ніхто з Позивачів в період з 2008 року по 2012 рік, а деякі й по даний час не зверталися з пропозиціями внести будь - які зміни до укладених з СБК «РОСІЯ» договорів оренди землі, в тому числі зміни до договорів щодо збільшення розміру орендної плати чи форми її виплати. Збільшення розміру орендної плати проводилось відповідачем в односторонньому порядку. Безпосередньо перед зверненням до суду, в 2014 році,позивачі звернулись до відповідача з заявами - вимогами , кожен окремо, про наданя їм розрахунків нарахованої та виплаченої орендної плати, розрахунок визначення вартості переданої продукції в рахунок орендної плати за землю. Відповіді не отримали, але вказана дія відповідача не є с істотним порушенням умов договору оренди і бути підставою для розірвання спірних договорів. Судом також встановлено, що при проведенні розрахунків в натуральній формі за орендовані земельні ділянки відповідачем було видано і передано позивачам згідно відомостей відпуску продукції - ячмінь за 2012 р. (а.с. 79-84 т.5), ячмінь за 2013 р. (а.с. 114-118 т.5), ячменю [PERSON], [PERSON] за 2012 р. (а.с. 111 т.5) пшениця за 2012 р. (а.с. 86-92 т.5), пшениця за 2013 р. (а.с.120-124 т.5), пшениці [PERSON], [PERSON] за 2012 р. ( а.с.112 т.5), соняшник за 2013 р. (а.с.126-131 т.5), кукурудза за 2011 р. (а.с. 70-77 т.5), кукурудза за 2013 р. (а.с.133-138 т.5) - вартість одиниці виміру вказаної продукції не вказано, тому представники позивача вважають, що вказані відомості є належними та допустимими доказами розрахунків за оренду землі і не можуть бути прийняті судом як доказ проведення розрахунків з позивачами належним чином. Суд не може погодитись з таким тверженням представників позивачів, так, як в судовому засіданні встановлено, що позивачі після отримання розрахунку в такий спосіб в натуральній формі з заявами до відповідача чи в суд не звертались, тобто прийняли виконання зобов»язань відповідно Угоди, щодо умов сплати орендної плати. Постановою Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94ц/13 сформована правова позиція, яка полягає у наступному: відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161- XIV «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав. Тому посиланні представників позивачів на постанову від 8 травня 2012 року у справі №3-26 гс 12 Судова палата у господарських справах Верховного Суду України, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) - безпідставне. Під час судового розгляду справи було встановлено, що на час розгляду справи в суді, заборгованість перед позивачами погашена в повному обсязі, що не заперечують і представники позивачів. Суд вважає, що посилання представника відповідача СБК «Росія», на обставини справ встановлені при розгляді цивільних справ №530/253/14-ц та 530/1486/14-ц за позовом [PERSON] та ще 83-х позивачів - орендодавців до СБК «Росія» про розірвання договорів оренди землі, а також цивільної справи №530/1486/13-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до СБК «Росія» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі є законними, це преюдиційні факти , так як однією з сторін в справі був СБК «Росія» і предметом спору були аналогічні правовідносини. З викладеного вбачається, що при сівозмінах відповідач не застосовував способів, які суперечать екологічним вимогам, відсутні дії системного характеру по невиплаті орендної плати за договорами оренди землі, що могло бути підставою для розірвання договорів, тому при вирішенні даного спору суд не може застосувати положення п.»г»»д»ч.1ст.141 ЗК України. Судові витрати належить покласти на відповідачів.

Outcome: dismissed