Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Повне товариство «Ломбард Еней Фінанс і Компанія» звернулося до суду з позовом до Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відповідно до якого прохали суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , що накладений 24.05.2018 року за постановою державного виконавця Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області в рамках виконавчого провадження № 26298742. В обґрунтування позову вказали, що 22 липня 2016 року між Повним товариством «Ломбард Еней фінанс і Компанія» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.637 від 22 липня 2016 року, на виконання якого 22.07.2016 року ПТ «Ломбард Еней фінанс і Компанія» надало [PERSON] кредит у розмірі 50 000 гривень, строком до 22 січня 2017 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань 22 липня 2016 року між ПТ «Ломбард Еней фінанс і Компанія» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 4 посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за р. № 891, згідно умов якого, [PERSON] передав в іпотеку Повному товариству «Ломбард Еней фінанс і Компанія» житлову квартиру загальною площею 46, 25 кв.м., житловою площею 30,87 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позичальник в порушення умов договору, кредит та відсотки не сплатив у зв`язку з чим у позичальника перед кредитодавцем виникла заборгованість за договором про надання фінансового кредиту, яка становить 89 057 гри. 85 коп., що складається із: боргу за основним зобов`язанням - 50 000,00 грн.; відсотків за користування грошовими коштами 28 930 грн. 83 коп.; пені за прострочення виконання зобов`язання 10 127 грн. 02 коп. У зв`язку з виниклою заборгованістю кредитодавець скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на квартиру. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.11.2017 року по справі № 537/1380/17 стягнуто в рахунок погашення заборгованості [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У березні 2020 року з метою продажу квартири позивач отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 202722263 від 03.03.2020 року, згідно якої йому стало відомо, що на квартиру за адресою: [ADDRESS] накладено арешт, відповідно до постанови про арешт майна боржника від 24.05.2018 року, серія та номер: 55892031 Крюківським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON] (номер запису про обтяження 26298742 від 24.05.2018 р.). Іпотечний договір між Позивачем та [PERSON] відповідно до якого спірне майно передане в іпотеку, укладено 22 липня 2016 року, тобто до накладення арешту державним виконавцем, а тому згідно положень ст. 3 Закону України «Про іпотеку», вважає, що позивач, як іпотеко держатель, має пріоритет права на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, враховуючи наведені обставини, переконані, що суд має звільнити з-під арешту квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,25 кв.м., що належить [PERSON] накладеного 24.05.2018 року згідно постанови державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про накладення арешту, номер запису про обтяження: 26298742 від 24.05.2018 року. Ухвалою суду від 13.05.2020 року до участі у розгляді даної справи судом було залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Судом було роз`яснено позивачу його право залучити до участі у розгляді справи ПАТ «Ідея банк», в інтересах якого було накладено арешт за оскаржуваною постановою, та право залучити співвідповідачів чи змінити відповідачів згідно положень ст.ст. 51-52 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кузнецов О.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та наполягав на їх задоволенні, вказавши, що не вважає необхідним залучати до участі у розгляді даної справи ПАТ «Ідея банк», в інтересах якого було накладено арешт за оскаржуваною постановою та [PERSON] в якості відповідачів та вважає, що позов пред`явлено до належного відповідача а тому не бажає залучати чи змінювати коло відповідачів по справі. В ході розгляду справи відповідач Крюківський відділ державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перейменований у Крюківський відділ державної виконавчої служби м. Кременчука Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). В судовому засіданні представник відповідача - Шлюєва А.О. не заперечувала проти задоволення позовних вимог вказавши, що у неї в провадженні перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Ідея банк», в рамках виконання якого нею було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить боржнику. Оскільки борг [PERSON] , регулярно погашається, шляхом відрахувань з заробітної плати боржника, вважає за можливе зняти арешт з квартири. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв та письмових пояснень до суду не надав. Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22 липня 2016 року між Повним товариством «Ломбард Еней фінанс і Компанія» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.637 від 22 липня 2016 року, на виконання якого 22.07.2016 року ПТ «Ломбард Еней фінанс і Компанія» надало [PERSON] кредит у розмірі 50 000 гривень строком до 22 січня 2017 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань 22 липня 2016 року ПТ «Ломбард Еней фінанс і Компанія» було укладено з [PERSON] договір іпотеки № 4 посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за р. № 891, згідно умов якого, [PERSON] передав в іпотеку Повного товариства «Ломбард Еней фінанс і Компанія» житлову квартиру загальною площею 46, 25 кв.м., житловою площею 30,87 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 31.07.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. за р.№5734., зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.09.2002 року. Заочним рішенням Крюківького районного суду м. Кременчука від 03.11.2017 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , перед Повним товариством «Ломбард Еней фінанс і Компанія» у розмірі 89 057 грн. 85 коп. за договором про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів №8.16.637 від 22 липня 2016 року, що укладений між [PERSON] та Повним товариством «Ломбард Еней фінанс і Компанія» - звернуто стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру загальною площею 46, 25 кв.м.., житловою площею 30, 87 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] , шляхом надання Повному товариству «Ломбард Еней фінанс і Компанія» права на продаж предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] будь - якій особі покупцеві з початковою ціною реалізації предмета іпотеки встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом та стягнуто 1600 грн. сплачених судових витрат. Постановою державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від 24.05.2018 року, в рамках виконавчого провадження № 55892031 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея банк» боргу в сумі 35 730,32 грн. було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить боржнику [PERSON] .. Суд зазначає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом виключно позивача. Позивач - Повне товариство «Ломбард Еней фінанс і Компанія» звернувся до суду з вимогою до Крюківського ВДВС про скасування арешту з нерухомого майна, накладеного за постановою від 24.05.2018 року, посилаючись на те, що він, як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення вимог, забезпечених іпотекою, при цьому арешт накладено державним виконавцем на все майно [PERSON] в порядку виконання рішення, вже після укладення договору іпотеки (22.07.2016 року). Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19, 20 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Спори щодо оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця за участі особи, яка не є стороною виконавчого провадження, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Представнику позивача судом роз`яснювалися вказані правові норми. Підставою позову позивач вказує те, що він, як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення вимог, забезпечених іпотекою, а наявність на заставленому майні арешту порушує його права. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно роз`ясень, наданих у постанові Пленуму ВСС від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Порядок примусового звернення стягнення на заставлене майно регулюється ст. 51 Закону «Про виконавче провадження». Як роз`яснено в п.9 вказаної постанови Пленуму ВСС від 03.06.2016, у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Отже, заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, де належними відповідачами є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а третьою особою буде орган державної виконавчої служби. В судовому засіданні представнику позивача роз`яснювалося право клопотати про залучення особи, в інтересах якої накладено арешт на квартиру, а саме ПАТ «Ідея банк», та боржника [PERSON] , в якості співвідповідачів у справі, проте таке клопотання представником позивача не заявлялося. Наслідки пред`явлення позову до неналежного відповідача також роз`яснені судом представнику позивача, який є адвокатом. Таким чином, враховуючи викладене, оскільки позивач пред`явив позов до неналежного відповідача тож у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed