Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач 09.01.2019 звернулася до суду із позовом про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить квартира за адресою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала спадкодавцю [PERSON] та його дружині [PERSON] на праві власності, та в даній квартири вони проживали з 1980 року. У 1981 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після поділу майна квартира залишилася у праві власності [PERSON] . Позивач після смерті батька звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом позивачу повідомлено, що до нотаріальної контори також звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Вважає, що її батько не міг скласти заповіт на сторонню особу, оскільки все своє майно заповідав позивачу. Зазначала, що підпис на заповіті не є підписом її батька, а тому з урахування заяви про зміну предмета позову, просить суд визнати заповіт від 21.08.2018, оформлений та посвідчений секретарем виконкому Курахівської селищної ради Переведенцевою Л.І. недійсним. Ухвалою суду від 19.02.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадженні у справі. Зобов`язано державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори Доценко Ольги Вікторівни ( Донецька область, м. Гірник, вул. Шевченка, 33) копії матеріалів спадкової справи № 110/2018. Ухвалами суду від 30.07.2019 у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів та про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи відмовлено. Ухвалою суду від 22.01.2020 клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково, витребувано у відділенні поштового зв`язку м. Гостре Центру поштового зв`язку №8 Донецька дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» оригінали відомостей про виплату грошей (пенсії) [PERSON] за період : січень, лютий, березень, квітень, червень, липень, серпень 2018 року; оригінали видаткових касових ордерів про отримання [PERSON] грошових коштів (пенсії) за період: січень, лютий, березень, квітень, червень, липень, серпень 2018 року, витребувано у Курахівської селищної ради м. Селидове копію рішення, відповідно до якого секретарю сільської ради Переведенцевій Л.І. надано право на посвідчення заповіту від 21 серпня 2018 року, складеного [PERSON] , [INFO] ; паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] ; книгу реєстрації заповітів Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, де зазначено про посвідчення заповіту від 21 серпня 2018 року, складеного [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 25.02.2020 клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано у Державного підприємства «Національні інформаційні системи», що знаходиться за адресою: 49038, м.Дніпро, пр.. Дмитра Яворницького, б. 104А, у строк до 26.03.2020 року інформацію щодо подання органами місцевого самоврядування заяв за формою п. 2.3 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Міністерством юстиції України від 07.07.2011 року №1810/5 наведеного в додатках 1-3,5, а саме щодо дати, місця, та року отримання документів по реєстрації заповіту від 21 серпня 2018 року складеного [PERSON] , [INFO] , оформленого та посвідченого секретарем виконкому Курахівської селищної ради Переведенцевою Любов Іллівною. Ухвалою суду від 17.08.2020 клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано у Курахівської селищної ради м. Селидове оригінал книги реєстрації нотаріальних дій Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області за 2018 рік, де зазначено про посвідчення заповіту від 21 серпня 2018 року, складеного [PERSON] , [INFO] (запис №70 від 21.08.2018 року), витребувано у Другої селидівської державної нотаріальної контори оригінал заповіту від 21 серпня 2018 року складеного [PERSON] , [INFO] , оформленого та посвідченого секретарем виконкому Курахівської селищної ради Переведенцевою Любов Іллівною. Ухвалою суду від 30.09.2020 клопотання позивача про призначення посмертної почеркознавчої експертизи задоволено частково, призначено по справі судову посмертну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено запитання: 1.Чи належить підпис у заповіті від 21.08.2018 року, посвідченого Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №70, [PERSON] ? Провадження зупинено. Ухвалою суду від 24.11.2020 поновлено провадження у справі для вирішення клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Ухвалою суду від 22.12.2020 направлено матеріали цивільної справи №242/99/19 до Київського науково - дослідного інституту судових експертиз та оригінал книги реєстрації нотаріальних дій Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області за 2018 рік, де зазначено про посвідчення заповіту від 21 серпня 2018 року, складеного [PERSON] , [INFO] (запис №70 від 21.08.2018 року) для виконання ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 30 вересня 2020 року про призначення посмертної почеркознавчої експертизи. Повідомлено експерта, що необхідні для проведення судово-почеркознавчої експертизи вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки зразків почерку та підписів містяться в матеріалах цивільної справи, а саме: том № 1 аркуш справи № 241-248. Провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 25.02.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.03.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Третя особа державний нотаріус Другої Селидівської нотаріальної контори Давидова С.М. у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб. З`ясувавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видана Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Згідно із копії свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданої 20.04.1979 Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, [PERSON] визнаний батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] . У копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вданої 20.04.1979 Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] . [PERSON] у 2003 році змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацію шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видана відділом РАГС Лисичанського міського управління юстиції. [PERSON] як спадкоємець за законом звернулася до Другої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , про що свідчить заява [PERSON] від 04.10.2018 №247. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ННІ №444643, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори 04.10.2018, зареєстрованого в реєстрі №1240, спадкова справа №107/2018, [PERSON] отримала свідоцтво на спадщину, яка складається з квартири з надвірними будівлями та спорудами (що є 1/2 часткою житлового будинку) - А-1, а/1 - тамбур, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею - 29,2 кв.м., надвірні будівлі: а/ганок, п/1 погріб, Б/1 літня кухня, СІ сарай, КІ сарай, ВІ сарай (1/2 частка), УІ вбиральня (1/2 частка), №1 огорожа (1/2 частка), №2 квіртка, водовід. Квартира з надвірними будівлями належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 01.02.1994 Службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», зареєстрованого в БТІ м. Селидове 29.03.1994, в книзі реєстрації 1818. З матеріалів спадкової справи №110/2018 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вбачається, що після смерті спадкодавця до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] 24.08.2018 [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповідав їй все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Даний заповіт посвідчено секретарем виконкому Курахівсько селищної ради м. Селидове, Донецької області. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.05.2018, виданого Комунальним підприємством «Селидівське бюро технічної інвентаризації» та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №126321769 від 05.06.2018, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 46,1 кв.м., житлова 29,9 кв.м. Посилаючись на не справжність підпису свого батька у заповіті та те, що складений заповіт не відповідає його волі, пред`явила вимогу про визнання заповіту недійсним. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно зі статтею 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування(частина перша статті 1251 ЦК України). Вказане також закріплено положеннями статті 37 Закону України «Про нотаріат», підпунктом 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі - Порядок), визначено порядок посвідчення заповіту посадовими особами органів місцевого самоврядування. Так, у пункті 1.2. розділу I цього Порядку зазначено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Пунктом 2.1. розділу II Порядку встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Відповідно до положень пункту 2.3. розділу II Порядку при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У статті 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Дане роз`яснення викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №397/1396/19. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У ході розгляду даної справи на підставі ухвали суду від 30.09.2020 проведено судову посмертну почеркознавчу експертизу. На виконання ухвали суду від 22.01.2020 відділенням поштового зв`язку м. Гостре Центру поштового зв`язку №8 Донецька дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» надано оригінали відомостей, де міститься підпис [PERSON] , про виплату грошей (пенсії) за період : січень, лютий, березень, квітень, червень, липень, серпень 2018 року; оригінали видаткових касових ордерів про отримання [PERSON] грошових коштів (пенсії) за період: січень, лютий, березень, квітень, червень, липень, серпень 2018 року. Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №27325/27326/20-32 від 10.02.2021, проведеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, ст. 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, підпис у заповіті від 21.08.2018, який складено від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченого секретарем виконкому Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області Переведенцевою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі №70 від 21.08.2018, у рядку під рукописними записами «Підпис:__Заповіт… власноручно… [PERSON] _ (підпис)__», виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підпис у заповіті від 21.08.2018, який складено від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченого секретарем виконкому Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області Переведенцевою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі №70 від 21.08.2018, у рядку під рукописними записами «Підпис:__Заповіт… власноручно… [PERSON] _ (підпис)__», виконаний тією особою зразки підпису якої надано судом для проведення порівняльного дослідження. Відповідно до 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Проте, суд оцінює наданий позивачем висновок експерта разом з іншими наданими позивачем та його представником доказами. Згідно з листа Центра первинної медико - санітарної допомоги Селидівської міської ради від 30.04.2021 №01-6/657 вбачається, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , у період з серпня 2017 року звертався за медичною допомогою та оглянутий сімейним лікарем вдома 25.07.2017 із скаргами на шум в голові, зниження пам`яті, роздратованість, хиткість при ходьбі, періодичні болі в дільниці серця. Встановлено діагноз: Церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією. Призначено лікування вдома. Також, у листі міститься інформації щодо подальших викликів сімейного лікаря до [PERSON] , а саме: - [PERSON] був оглянутий сімейним лікарем 07.02.2018, скарги на колющий біль в ділянці серця, хиткість при ходьбі, головний біль. Встановлено діагноз: Церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, ХСМН 1 ст. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз СН2Аст; - 17.04.2018 огляд сімейного лікаря, скарги на періодичну колючу біль в ділянці серця. Повторно призначено лікування в стаціонарі вдома. На лікарняному листі в період з 21.08.2018 не знаходився; - 25.06.2018 у зв`язку з болями в хребті, правому кульшовому суглобі, оглянутий невропатологом, обстежений ренгенологічно. Діагноз: ДОА правого кульшового суглобу. Оглянутий лікарем неврологом - 10.08.2018, встановлено діагноз: Хронічна вертеброгенна LS радикулопатія із стійким больовим мязовотонічним синдромом, статико - динамічними порушеннями. Призначено лікування; - огляд сімейного лікаря 20.08.2018 вдома. Стан здоров`я середньої тяжкості, слабкий, знаходився в ліжку, спілкуванню - доступний; - [INFO] помер вдома. Усі випадки надання медичної допомоги за викликом лікаря надавалися за адресою: [ADDRESS] . З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] потребував лікування. Разом з тим, надані докази не свідчать, що [PERSON] хворів на таку хворобу, яка позбавляла його можливості на момент підписання оспорюваного заповіту усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У свою чергу, позивач під час судового розгляду не клопотав про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. Доказів того, що [PERSON] мав психічні розлади не надав. Інших доказів того, що [PERSON] у момент складання заповіту не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними суду не надано. Також, позивачем не доведено факт того, що на заповідача чинився тиск щодо складання заповіту з боку відповідача. Враховуючи наведене, підстав для визнання недійсності оспорюваного заповіту через невідповідність волі та волевиявленню заповідача [PERSON] , суд не вбачає. Крім того, вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Стаття 1251 ЦК України передбачає, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. У даному випадку особу громадянина [PERSON] та його дієздатність перевірено уповноваженою на те особою - секретарем виконкому Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області Переведенцевою Л.І. під час складання заповіту, [PERSON] власноручно підписав заповіт і ця обставина доведена висновком експертизи №27325/27326/20-32 від 10.02.2021, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експерти. Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання заповіту від 21.08.2018 недійсним, оскільки позивачем не доведено обставин відсутності волевиявлення заповідача щодо складання заповіту на користь відповідача та справжність підпису заповідача [PERSON] підтверджено отриманими доказами, тому підстави для визнання спірного заповіту недійсним відсутні. З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по справі не відшкодовуються.

Outcome: dismissed