Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач 07 червня 2018 року\~ звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів.\~ У позовній заяві [PERSON] зазначила, що заочним рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 26.04.2013 року у справі за №283/805/13-ц (суддя Ярмоленко В.В.) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а спільну дитину [PERSON], [INFO], залишено проживати з [PERSON] Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04.04.2012 року у справі за №0614/604/2012 (суддя Міхненко С.Д.) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. Підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі у відповідності до положень ч.1 ст.184 СК України (у редакції на час дії правовідносин) були встановлені судом обставини про мінливий характер заробітків відповідача, оскільки з 13.03.2012 року він був звільнений з ВАТ «Рейл» та на момент розгляду справи в суді та постановлення судового рішення останній не працював. Позивач зазначає, що на даний час її матеріальний стан погіршився, у звязку з чим вона не має можливості в повній мірі забезпечити потреби дитини. На даний час позивач працює медичною сестрою в ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини» та отримає незначний розмір заробітної плати. У звязку з значним ростом цін на продукти харчування, одяг, взуття, ліки та збільшенням потреб дитини у силу її віку та розвитку, [PERSON] Одночасно позивач просить звернути увагу суду на той факт, що їй стало відомо про те, що відповідач на даний час працює у м. Києві водієм вантажних перевезень по Україні, має постійний заробіток та можливість сплачувати аліменти в частці від заробітку не нижчого від мінімального розміру аліментів, визначеного ч.2 ст.182 СК України 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], аліменти у розмірі ? його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення нею повноліття. В судове засідання [PERSON] не зявилась, в заяві, яку направила до суду позов підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від17травня 2017року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ч. 2 ст.182СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 02 березня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття та на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 04 квітня 2012 року до досягнення [PERSON] трьохрічного віку, а саме до 31 грудня 2014 року. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України та ст.180СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст.3 Конвенції про права дитини, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється турботі про інтереси дитини. Враховуючи вищенаведені положення законодавства, права дітей на достатній життєвий рівень, а також внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дітей, та те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягнення з відповідача аліментів, призначених рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2012 року на утримання дитини, [PERSON], [INFO] із 700 грн. щомісячно до 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду України від 03 травня 2018 року у справі №581/638/17-ц (провадження № 61-11279св18) Верховний суд зазначив, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватися. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих зх відповідача аліментів. Окрім цього, суд враховує, що оскільки рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2012 року стягнення аліментів визначено у твердій грошовій сумі, то державний виконавець відповідно до положень ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» не наділений повноваженнями здійснити відповідні перерахунки. Тобто, позивачка позбавлена можливості захистити свої права у інший, окрім судового, спосіб. Таким чином, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття. Згідно з роз'ясненнями п.23\~Постанови Пленуму\~ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved