Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач 03.05.2017 звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно до 01 квітня 2018 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена до 01 квітня 2018 року. Через хворобу потребує постійного лікування, але соціальної допомоги, яку він отримує у звязку з непрацездатністю не вистачає на належне лікування та проживання. Відповідач доводиться йому батьком, може надавати допомогу. Згідно з рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області батько сплачував на його утримання аліменти до 01 квітня 2017 року, після чого у добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, вказала, що [PERSON] має незадовільний стан здоровя, постійно потребує лікування, на що необхідні значні кошти, яких у них не має. Відповідач під час судового засідання позовні вимоги визнав частково, в цілому не заперечивши проти стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатного сина у заявленому розмірі. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с.7). [PERSON] являється інвалідом з дитинства ІІ групи. Інвалідність встановлена до 01 квітня 2018 року (а.с.9). Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Знамянського міськвиконкому та отримує відповідну соціальну допомогу (а.с.11). Проживає останній по вул.40 років Перемоги, 61 смт.Знамянка Друга (а.с. 12). Правовідносини сторін регулюються нормами ст.ст. 198 - 201 СК України, оскільки йдеться про стягнення аліментів на сина, який досягнув повноліття, однак є непрацездатним. Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сину). При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182, 200 СК України). У судовому засіданні зясовано, що відповідач не працює, є пенсіонером, має на утриманні малолітню дитину. Даних з приводу його незадовольного стану здоровя, в судовому засіданні не здобуто. Оцінюючи матеріальний стан самого непрацездатного, суд зауважує, що повнолітній [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ групи, отримує державну соціальну допомогу, розмір якої не перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, установлений ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік». Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності, яка і є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Таким чином, судом встановлено, що непрацездатний [PERSON] потребує систематичного лікування, що свідчить про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі. Відповідач не заперечує свого обовязку щодо утримання непрацездатного повнолітнього сина і можливості надання йому матеріальної допомоги. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно до закінчення встановленого строку інвалідності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved