Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 03 червня 2008 року кредитного про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080747П та додаткової угоди № 1, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 10 109,57 доларів США зі строком повернення до 02 червня 2016 року зі сплатою 14 % річних та щомісячним платежами. [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором № Ф080747П від 03 червня 2008 року. Відповідно до умов договору позивач надав кредит шляхом безготівкового перерахунку суми кредиту на поточний рахунок [PERSON], однак позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 09 вересня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 15 614,27 доларів США, та складається з заборгованості по кредиту - 9 278,41 доларів США; заборгованості по сплаті відсотків - 5 350,48 доларів США; пені за порушення строків повернення кредиту - 296,23 доларів США; пені за порушення строків повернення відсотків - 689,14 доларів США. Банком з метою погашення утворившоїся заборгованості направлялися вимоги про дострокове погашення заборгованості, які відповідач проігнорував. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договром, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду повторно не з'явився оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що 03 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № Ф080747П, за яким Банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 9 500 доларів США на строк до 02 червня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік (а.с. 8 - 13). 10 червня 2010 року найменування акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінено на ПАТ «Укрсоцбанк». 24 липня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткова угода № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф08074П від 03 червня 2008 року, за якою розмір максимального ліміту заборгованості збільшено до 10 109,57 доларів США з відповідним корегуванням графіку обов'язкових щомісячних платежів (а.с. 15 - 17). Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору № Ф08074П (далі - договір) надання кредиту здійснюється окремими частинами, зі сплатою 14 % річних та комісії, в розмірі та в порядку визначеному у Додатку № 1 та кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 02 червня 2016 року. Кредит надається позичальнику на споживчі цілі (п. 1.2 договору). Згідно з п. 2.2 договору моментом (днем) надання кредиту (траншу кредиту) вважається день списання з позичкового рахунку позичальника кредитних коштів в сумі кредиту (траншу кредиту) згідно з умовами договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом. У валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році (п. 2.4 договору). Погашення заборгованості позичальника за договором здійснюється з урахуванням п.1.1.3 договору в наступній послідовності: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штрафні санкції (п. 2.6 договору). Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту (траншів кредиту), нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі, зокрема: затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів; перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 % або несплати позичальником в терміни, встановлені цим договором більш однієї виплати, яка перевищує 5 % загальної суми кредиту (п. 3.2.3 договору). Відповідно до п. 3.3.7 договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 1.1.1, 2.4, 2.10 цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором. Позичальник зобов'язаний своєчасно та в поному обсязі погашати кредит із нарахованими процентамиза фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1, 2.4, 3.3.14 цього договору. Згідно з п. 3.3.14 договору протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора, достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених п.п. 2.7.3, 3.2.3, 5.4 цього договору. У разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, 2.10 цього договору, комісії, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2, 3.3.8.1, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за коний день прострочення (п. 4.1 договору). В якості забезпечення виконання вимог за кредитним договором № Ф08074П між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 02-23-Ф080747П-1073 від 03 червня 2008 року та додаткова угода № 1 про внесення змін до договору поруки від 03 червня 2008 року, згідно з якими [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору в повному обсязі (а.с. 23 - 26). Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафнх санкцій (пені, штрафу), у розмірі та в порядку, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії № Ф080747П від 03 червня 2008 року. Кредитом [PERSON] користувалася, але не виконувала належним чином грошові зобов'язання за договором (а.с. 14, 18). Розмір заборгованості позичальника на 09 вересня 2013 року становить 15 614,27 доларів США, та складається з заборгованості по кредиту - 9 278,41 доларів США; заборгованості по сплаті відсотків - 5 350,48 доларів США; пені за порушення строків повернення кредиту - 296,23 доларів США; пені за порушення строків повернення відсотків - 689,14 доларів США (а.с. 26). 25 жовтня 2010 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 26 жовтня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 348 (а.с. 5). Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобов'язань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Відповідач [PERSON] в силу п. 1.1 договору поруки, ч. 1 ст. 554 ЦК України за порушення договірних зобов'язань відповідає перед банком як солідарний боржник. За цих обставин та відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Розмір заборгованості викладений в позовній заяві, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія ст.ст. 192, 533 ЦК України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати (а.с. 27).

Outcome: approved