Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просив вилучити у [PERSON] та передати в заклад Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» предмет застави: автомобіль Dacia, модель: Logan, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: UU1LSD4GH38397552, реєстраційний номер: АЕ0610ВЕ, що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Dacia, модель: Logan, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: UU1LSD4GH38397552, реєстраційний номер: АЕ0610ВЕ, що належить на праві власності [PERSON], а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.11.2007 року позивач надав відповідачу кредит за договором № DN81AR00000162 в розмірі 90 924,13 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.11.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 14.11.2007 року сторони уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав позивачу в заставу автомобіль Dacia, модель: Logan, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: UU1LSD4GH38397552, реєстраційний номер: АЕ0610ВЕ, що належить відповідачу на праві власності. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує, грошові кошти не сплачує. 18 травня 2012 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет застави, шляхом продажу автомобіля. Водночас, відповідач зобов'язання за договором не виконує, відмовляється передати предмет застави, у звязку з чим, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.11.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № DN81AR00000162, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 90 924,13 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.11.2014 року (а.с.4-6). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 14.11.2007 року сторони уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав позивачу в заставу автомобіль Dacia, модель: Logan, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: UU1LSD4GH38397552, реєстраційний номер: АЕ0610ВЕ, що належить відповідачу на праві власності (а.с.7-9). З наданого позивачем суду копії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2012 року вбачається, що відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого за ним виникла заборгованість у розмірі 156\~687,29 грн. Даним рішенням ухвалено в рахунок заборгованості відповідача перед позивачем звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу автомобіля позивачем (а.с.10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 9 Закону України «Про заставу» законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Згідно з вимогами ст. 17.10 Договору застави, заставодавець зобов'язаний: в строк 7 днів з моменту пред'явлення заставодержателем вимоги доставити предмет застави за адресою, вказаною заставодержателем. у випадку не доставки заставодержатель має право здійснити доставку предмета застави як своїми коштами так і на договірних засадах третіми особами. Витрати, пов'язані з доставкою предмета застави покладаються на заставодавця; в той же строк передати предмет застави в заклад по акту приймання-передачі. Відповідно до ч. 2 ст. 575 ЦК України, закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі. Зазначена норма кореспондує із ст. 44 Закону України «Про заставу», відповідно до якої заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави передається заставодавцем у володіння заставодержателя. Таким чином, передача предмета застави у заклад в разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов'язань відповідає умовам кредитно-заставного договору та вимогам закону, а відтак вимога банку про передачу в заклад автомобіля разом з комплектом ключів відповідає визначеним законодавством України способам захисту цивільних прав. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved