Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» м. Київ звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судового збору, мотивуючи вимоги тим, що між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Сєвєродонецького відділення Луганської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» та фізичної особою [PERSON] , 17.06.2008р. був укладений договір кредиту №571/22-3/1-18 на придбання нерухомого майна, згідно з яким [PERSON] було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості , повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 14000 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах визначених Договором. 17.06.2008р. між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №571/22-3/1-18, згідно умов якого, [PERSON] зобовязалася перед ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобовязань. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед Банком не виконав і в результаті порушення умов кредитного договору станом на 02.06.2016р. за Відповідачем [PERSON] рахується заборгованість, яка складає 8532,50 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 4818,83 доларів США; сума заборгованості за відсотками 2301,42 доларів США, сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 864,45 доларів США, сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 547,79 доларів США. Тому, позивач ПАТ «Укрсоцбанк» м. Київ звернулось з позовом до суду і просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №571/22-3/1-18 від 17.06.2008р. що станом на 02.06.2016р. становить: 4818,83 доларів США заборгованість за кредитом; 2301,42 доларів США заборгованість за відсотками, 864,45 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 547,79 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків на загальну суму 8532,50 доларів США, що еквівалентно 214144,94грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3112,17грн.. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у звязку з тим, що на його думку заборгованість відповідачів виникла у 2011р., оскільки були підписані додаткові угоди,в яких вказана сума заборгованості і саме з цього часу зобовязання за кредитним договором не виконуються. Письмових доказів на підтвердження даної думки він не має, а тому вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, оскільки виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із договором кредиту та ч.3 ст. 254 ЦК України спливало у відповідне число останнього місяця строку визначеного угодою. Крім того, зазначив, що стягнення з відповідачів суми пені із розрахунку іноземної валюти є незаконним та нарахування пені позивачем суперечить вимогам ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №571/22-3/1-18, згідно з умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 14000 доларів США зі сплатою 14,00% річних та комісій, в розмірі та в порядку , визначених в додатку №1 до цього договору. Згідно п. 1.1.1 погашення кредиту буде здійснюватися в зазначеному у договорі порядку до десятого числа (включно) кожного місяця, починаючи з 17.06.2008р. (останній платіж 16.06.2015р.). Згідно п.2.4 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт 360. Відповідно до п.2.4.1 вищевказаного договору, сплата процентів здійснюється до 10-го числа місця, наступного за тим, в якому нараховані проценти. Згідно п.п.3.3.8,3.3.9 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти за користування кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4, 2.10. цього договору, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його користування та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору. Зідно п.4.5. кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом більше, ніж 90 (девяносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). З умовами даного кредитного договору відповідач [PERSON] був письмово ознайомлений про що свідчить його особистий підпис. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 17.06.2008р., остання надала свою згоду на укладення її чоловіком [PERSON] кредитного договору, з умовами якого вона особисто ознайомилась, заперечень не мала. До даного кредитного договору вносились зміни відповідно до додаткових угод, згідно з останньою редакцією якої за №2 від 06.01.2011р., встановлено новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за Договором, а саме до 16.06.2020 року (включно) та встановлено новий графік чергових платежів за кредитом. З умовами даної додаткової угоди відповідач [PERSON] був письмово ознайомлений про що свідчить його особистий підпис. Крім того, зобовязання за даним кредитним договором були забезпечені Іпотечним договором №571/22-4/1-И1, посвідченим 17.06.2008р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], реєстр №3715, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до копії договору поруки №571/22-3/1-18, укладеного 17.06.2008р. між АКБСР «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], поручитель [PERSON] зобовязалася перед АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобовязань, передбачених кредитним договором №571/22-3/1-18. До даного договору поруки також вносились зміни відповідно до додаткової угоди №1 від 06.01.2011р., згідно з умовами якої було змінено кінцевий термін повернення кредиту та відсоткова ставка. З умовами вищевказаної додаткової угоди відповідачі [PERSON], [PERSON] були письмово ознайомлені про що свідчать їх особисті підписи. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №571/22-3/1-18 від 17.06.2008р., внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань по своєчасному і повному погашенню коштів за кредитним договором від 17.06.2008р. станом на 02.06.2016р. виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 8532,50 доларів США, яка складається з: 4818,83 доларів США заборгованість за кредитом; 2301,42 доларів США заборгованість за відсотками, 864,45 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 547,79 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Курс долара США станом на 02.06.2016р. 25,097590грн.. Згідно зазначеного розрахунку вбачається, що останній платіж за кредитним договором [PERSON] було здійснено 14.05.2014 року. Відповідно до копії статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Банк є правонаступником Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать усі права та обовязки, все рухове та нерухоме майно, які належали Акціонерному-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Відповідно до копії Банківської ліцензії №5, виданої НБУ 29.12.2001р., АКБСР «Укрсоцбанк» має право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п. 5-11 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Що також підтверджується копіями дозволу НБУ №5-2 від 29.07.2003р. та додатку до дозволу №5-2 від 29.07.2003р.. Оцінюючи правомірність позовних вимог і зібрані докази по справі, суд виходить з наступного. Стосовно посилання представника відповідачів [PERSON] щодо застосування до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України, передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання зобовязання, а не строком дії договору кредиту. За змістом вищезазначених норм, початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони, позивача, права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Приймаючи до уваги те, що умовами договору кредиту, встановлені окремі самостійні зобовязання , які деталізують обовязок боржника, відповідача повернути весь борг частинами, або у повному обсязі і строки визначені договором кредиту та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього зобовязання, то право кредитора, позивача, вважається пропущеним з моменту недоотримання боржником , відповідачем, строку погашення кожного четвертого траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Зазначена позиція, також знайшла своє відображення і в практиці ВСУ, а саме в рішеннях ВСУ у справах № 6-116цс13 від 06.11.2013р., постанові ВСУ у справі № 6-24цс14 від 16.04.2014р. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема в разі зміни умов зобов'язання. Враховуючи умови укладеного кредитного договору, дату останньої сплати відповідачем [PERSON] коштів за кредитним договором, яка була здійснена ним 14.05.2014р., що підтверджується наданим Банком відповідним розрахунком заборгованості, дату звернення позивачем з даним позовом до суду 08.2016р. (відповідно до поштового штемпеля) та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позивач ПАТ «Укрсоцбанк» м. Київ звернувся до суду з даним позовом у межах встановленого законодавством строку позовної давності. Стосовно нарахованої позивачем суми пені суд зазначає наступне. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що пеня у загальному розмірі 1412,24 доларів США (35443,82грн. еквівалент у національній валюті) за період з 14 квітня 2014 року, тобто в період проведення антитерористичної операції, які були нараховані на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] не підлягають. Відповідно до п.12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про судову практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, натомість суд критично відноситься до пояснень представника відповідачів [PERSON], які жодним чином не підтверджені та необґрунтовані, а тому суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» м. Київ до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №571/22-3/1-18 від 17.06.2008р. в загальній сумі 7120,25 доларів США (178701,12грн. еквівалент у національній валюті), яка складається з: 4818,83 доларів США (120941,02грн. еквівалент у національній валюті) заборгованість за кредитом; 2301,42 доларів США (57760,10грн. еквівалент у національній валюті) заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №0000340923 від 10.06.2016 року про сплату судового збору в сумі 3212,17грн.. Враховуючи те, що задоволено 83,45% відсотків позовних вимог (178701,12грн. від 214144,94грн. складає 83,45%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2680,55грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3212,17грн. х 8345% / 100).

Outcome: partial