Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач 04.04.2018\~року звернувся\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~посилаючись на\~той факт,\~що 18.08.2006\~року між\~позивачем та\~відповідачем [PERSON]\~було укладено\~кредитний договір\~№б/н,\~згідно якого\~відповідач отримав\~кредит у\~ розмірі\~1800,00\~грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 28.02.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 21038,59 гривень. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про застосування строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 18.08.2006 року [PERSON] було надано кредит у сумі 1800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так, згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 28.02.2018 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.08.2006 року становить 21038,59 гривень, що складається із: - 1401,54 гривень заборгованість за кредитом; - 17959,02 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 200,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 978,03 гривень штраф (процентна складова). У квітня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 06.03.2019 року [PERSON] подав до суду заяву про застосування строку позовної давності. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив умови кредитного договору та допустив кредитну заборгованість. Проте, пред'являючи позов, позивач пропустив строк позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Встановлено, що у серпня 2006 року відповідач отримав кредит (кінцевий термін повернення якого відповідає строку дії картки) у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Оскільки [PERSON] неналежно виконував свої зобов'язання по вказаному кредитному договору, термін дії картки закінчився, останній платіж було внесено у серпня 2014 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у квітня 2018 року, тому суд приходить до висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed