Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги вмотивовані тим, що згідно кредитного договору № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року відповідачці [PERSON] було надано кредит в розмірі 70000 доларів США терміном до 02 листопада 2010 року включно, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № MKG0GA00000138 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. В порушення умов кредитного договору відповідачка [PERSON] належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань. Станом на 15 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 554988,13 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 року складає 12720327,94 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 69958,05 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 186118,59 доларів США ; заборгованість по сплаті комісії в розмірі 3080,00 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 295831,49 доларів США. В позові представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 554988,13 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 року складає 12720327,94 грн. заборгованості за кредитним договором № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи наявні заяви відповідачів про розгляд справи у їх відсутності та письмові заперечення відповідачів, в яких вони просять суд застосувати строк позовної давності звернення до суду та відмовити в задоволенні позову у зв'язку з його спливом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін по справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON], останній було надано кредит у розмірі 70000 доларів США, а вона зобов'язувалася повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за його користування в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Кінцевий термін повернення кредиту сторони визначили - 02.11.2010 року. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, а згідно ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов кредитного договору № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року відповідачка [PERSON] належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань та після закінчення строку користування кредитом заборгованість перед позивачем в повному обсязі не погасила і станом на 15 квітня 2015 року її заборгованість перед банком становить 554988,13 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 року складає 12720327,94 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 69958,05 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в рлозмірі 186118,59 доларів США ; заборгованість по сплаті комісії в розмірі 3080,00 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 295831,49 доларів США. Одночасно судом встановлено, що виконання зобов'язань відповідачки [PERSON] по кредитному договору № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року було забезпечено договором поруки № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до договору поруки відповідач [PERSON] в повному обсязі відповідає за зобов'язання відповідачки [PERSON] (а.с. 19). Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк позовної давності. За змістом ст. 261 ч. 1 та ч. 5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вбачається з п. 1.1 кредитного договору кредитні кошти відповідачці [PERSON] надані строком до 02 листопада 2010 року. Даний строк встановлений безпосередньо позичальником і є днем виконання зобов'язання по кредиту, з якого починається відлік терміну позовної давності, котрий у свою чергу минув 02 листопада 2013 року, а це на думку суду узгоджується із ст. 261 ЦК України. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Суд констатує, що наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості по кредиту та відсотків за його користування не свідчить про здійснення платежів по кредиту відповідачкою [PERSON] після кінцевого терміну повернення кредиту 02 листопада 2010 року. Інших належних і допустимих доказів в судовому засіданні сторонами не наведено. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази, згідно до ст.ст. 58, 59 цього Кодексу, повинні бути належними і допустимими. Отже, оскільки строк повернення кредиту за кредитним договором № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року закінчився 02 листопада 2010 року, то саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності. Як встановлено в судовому засіданні, з даним позовом до Хустського районного суду Закарпатської області згідно поштової кореспонденції ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 13 липня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У запереченні на позов та заявах, які наявні в матеріалах справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] наполягали на застосуванні спливу позовної давності. Як вбачається з позовної заяви, позивачем не ставить питання питання про поновлення строку позовної давності та не наводиться поважних причин його пропуску. Крім того, відповідно до договору поруки від 02.11.2006 року відповідач [PERSON] виступає у якості поручителя перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобовязань за кредитним договром. Як вбачається із ч. 4 ст. 559 ЦК України до поручителів застосовується 6-ти місячний строк пред'явлення вимоги з моменту настання строку виконання зобов'язання і у даному випадку це з 02.11.2010 року, після спливу якого порука припиняється. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 554988,13 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 року складає 12720327,94 грн., за кредитним договором № MKG0GA00000138 від 02 листопада 2006 року слід відмовити у зв'язку із спливом строку позовної даності. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed