Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

ПАТ «Ощадбанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.07.2007 року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № 718424, відповідно до умов якого, позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 69300 доларів США на споживчі потреби на строк 120 місяців, зі сплатою 13% річних та зі строком остаточного погашення кредиту не пізніше 10 липня 2017 року. Згідно умов кредитного договору та додаткових угод до нього № 1 від 25.12.2009 та № 2 від 16.12.2011 відповідач зобов'язався до 13 числа кожного місяця проводити погашення кредиту рівними частинами та сплачувати проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з серпня 2007 року на відповідні рахунки відповідача, відкриті в банку. Проте [PERSON] порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача простроченої заборгованості, прострочених відсотків та пені за кредитним договором в розмірі 5929,89 доларів США, що еквівалентно 128762,43 грн., та 3-х відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення у сумі 278,79 доларів США, що еквівалентно 6053,68 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 13.07.2007 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 718424, відповідно до умов якого позивачем було надано [PERSON] кредит у сумі 69300 доларів США для споживчих цілей на строк 120 місяців, зі сплатою 13% з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 10 липня 2017 року. Відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Також сторони уклали 25.12.2009 додаткову угоду № 1 та 16.12.2011 додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до яких кредитна заборгованість була реструктуризована та змінено щомісячні платежі по кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак відповідач своїх зобов'язань, передбачених договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості станом на 05.08.2015 у розмірі 22 752,08 доларів США, а саме: 20 915,93 доларів США, що еквівалентно 454 171,31 грн. - кредитний (основний) борг, з них 4 183,14 доларів США, що еквівалентно 90 833,26 грн. - прострочена заборгованість за основним кредитом; 1 651,72 долар США, що еквівалентно 35 865,67 грн. - проценти за користування кредитними коштами, з них 1 562,32 доларів США, що еквівалентно 33 924,43 грн. - прострочені проценти; 184, 43 доларів США, що еквівалентно 4 004,74 грн. - пеня за простроченим основним боргом. З вказаної суми заборгованості станом на 05.08.2015 позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 5929,89 доларів США, що еквівалентно 128 762,43 грн., яка включає: прострочену заборгованість у розмірі 4183,14 доларів США, прострочені проценти у розмірі 1562,32 доларів США та пеню у розмірі 184,43 доларів США. Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми боргу станом на 05.08.2015 у розмірі 278,79 доларів США, що еквівалентно 6053,68 грн. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору від 13.07.2007 №718424 отримав кошти в розмірі 69 300 доларів США зі сплатою встановлених кредитним договором платежів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 10.07.2017, але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Враховуючи те, що п. п. 4.3.3.-4.3.5. кредитного договору встановлено обов'язок позичальника сплачувати банку відсотки за користування кредиту, винагороду та погашати кредит в порядку, сумах і строки згідно умов кредитного договору, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту, а також сплати процентів та штрафів, належних йому відповідно до умов договору та статті 1048 ЦК України. Також, на підставі положень ст. 625 ЦК України з відповідача слід стягнути 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення. Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в гривневому еквіваленті, як просить позивач, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на положення вказаної норми та на те, що в кредитному договорі зобов'язання визначено у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, а саме в доларах США, сума, що підлягає сплаті, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не станом на день розрахунку суми заборгованості. Оскільки банк надав кредит в іноземній валюті, то заборгованість за таким зобов'язанням підлягає стягненню у валюті зобов'язання. За таких підстав суд вважає за необхідне позов ПАТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно з ч. 1 та п. 6 ч. 2 ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. До позовної заяви додано квитанції про сплату позивачем судового збору на загальну суму 2001,88 грн. (а.с. 1, 73) та квитанція про здійснення оплати позивачем публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача у розмірі 630,00 грн. (а.с. 84). На підставі викладеного вище та

Outcome: approved