Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач 11.12.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.04.2006 року між АКБ «Райффайзенбенк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-500/052/2006, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 55 000 дол. США, строком повернення не пізніше 20.04.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, та за яким зобовязувався погашати кредит згідно графіку погашення заборгованості за кредитом. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання не зявились позивачі, хоча були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225\~ ЦПК України\~ при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2006 року між АКБ «Райффайзенбенк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-500/052/2006, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 55 000 дол. США, строком повернення не пізніше 20.04.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, та за яким зобовязувався погашати кредит згідно графіку погашення заборгованості за кредитом. В якості забезпечення виконання в повному обсязі зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором № ML-500/052/2006 від 20.04.2006 р. між між АКБ «Райффайзенбенк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений Договір поруки № SR-500/052/2006 від 20.04.2006 р., за яким [PERSON] виступив поручителем та зобовязався відповідати по кредитному договору, як солідарний боржник з відповідачкою [PERSON] Згідно п.2 частини кредитного договору банк надає позичальнику кредитні кошти у розмірі 55 000 дол. США, терміном до 20.04.2021 року на придбання нерухомого майна. Згідно п. 3 кредитного договору, процентна ставка складає 11 % річних. Позивач свої зобовязання за кредитними договором виконав належним чином та надав відповідачу [PERSON] кошти, які зазначені в кредитному договорі. 16.09.2009 року між банком та позичальником було укладено Додатковий договір №1 до кредитного договору. 16.09.2009 року між банком та позичальником було укладено Додатковий договір №2 до кредитного договору. 02.11.2011 року між банком та позичальником було укладено Додатковий договір №3 до кредитного договору. 22.04.2013 року між банком та позичальником було укладено Додатковий договір №4 до кредитного договору. 22.08.2014 року між банком та позичальником було укладено Додатковий договір №5 до кредитного договору Відповідачка [PERSON] порушив зобовязання встановлені кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, в результаті чого виник обовязок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від виконання зобовязання. Банком було направлено відповідачам досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, але заборгованість так і не була погашена (а.с.32-33). У звязку з неналежним виконанням зобовязань по кредитному договору у відповідачів як солідарних боржників, станом на 03.09.2015 року виникла прострочена заборгованість по кредитному договору, загальна сума якої з урахуванням основного боргу, процентів, пені, штрафу становить 33806,93 дол. США що відповідно до курсу НБУ станом на 16.11.2015 року (23,059 грн. за 1 дол. США) складає 779\~580,53 грн.. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплаті відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином, відповідачі протягом тривалого часу не виконують свої договірні зобовязання перед позивачем. Розрахунок заборгованості додано до матеріалів справи (а.с.34). На момент розгляду справи доказів погашення кредиту, сплати відсотків по кредиту, пені суду не надано. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачі порушили не тільки свої договірні зобовязання, а й вимоги законодавства України. За таких обставин суд, вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами зобовязань за кредитним договором, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 11714,10 гривень. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved