overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач 09.02.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 29.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит у розмірі 1000,00 грн. зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила. Таким чином станом на 31.12.2015 року створилась заборгованість в сумі 11108,70 грн. них: - 647,91 грн. заборгованість за кредитом; - 6793,71 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 517,08 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530,651 ЦК України. Судом встановлено, що 29.10.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит у розмірі 1000,00 грн. зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /7-12/. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином станом на 31.12.2015 року створилась заборгованість в сумі 11108,70 грн. них: 647,91 грн. заборгованість за кредитом; 6793,71 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 517,08 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконала свої зобовязання і станом на 31.12.2015 року створилась заборгованість в сумі 11108,70 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач 09.02.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 10.11.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає частково, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 10.11.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Дитина на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. (а.с. 3). Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач 09.02.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила дітей залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити їх на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач 09.02.2021 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 06.09.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з грудня 2020 року припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подружні стосунки припинено через надмірні вимоги та претензії відповідача матеріального характеру, через що виникали постійні сварки та конфлікти. Майновий спір відсутній. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.19). Відповідачеві, на зазначений у позові номер мобільного телефону [PERSON] було направлено смс-повідомлення із відомостями про дату, час та місце судового засідання, яке, як вбачається з довідки про доставку смс, відповідач отримала 19.05.2021 року (а.с.26). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористалася правом на відзив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 06.09.2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 459 (а.с.13). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, з грудня 2020 року припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подружні стосунки припинено через надмірні вимоги та претензії відповідача матеріального характеру, через що виникали постійні сварки та конфлікти. Майновий спір відсутній. Також позивач зазначає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Сторонам був наданий строк для примирення, але сторони не примирилися тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач 09.03.2012 р. звернувся до суду та просить : - визнати недійсним наказ ТОВ «Ренесанс Логістік Сістемс» за №35/1 від 30.04.2011 р. про відрахування із заробітної плати [PERSON] у 2-х кратному розмірі вартості 125 л. палива; - стягнути з ТОВ «Ренесанс Логістік Сістемс» неправомірно утриману заробітну плату в сумі 2241 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на неправомірність утримання з нього заробітної плати та порушення при цьому норм трудового законодавства. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Судом у порядку ст. 37 ЦПК України здійснено заміну сторони ТОВ «Ренесанс Логістік Сістемс» у зв'язку із ліквідацією товариства його правонаступником ТОВ «Глобал Юніверсал Логістік Лімітед». Представник відповідача ТОВ «Глобал Юніверсал Логістік Лімітед» проти позовних вимог заперечив, посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятого роботодавцем рішення про утримання з позивача заробітної плати у зв'язку із перевитратою палива. Крім того зазначив, що позивачем пропущений тримісячний термін для звернення вимог про визнання недійсним наказу, а тому просив суд застосувати строки позовної давності. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач 09.03.2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04.08.2014 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № Z02.116.73710. Згідно даного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 96520 грн. зі сплатою 3% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію. Станом на 24.02.2016 р. у відповідачки існує заборгованість за кредитом в сумі 116 089,39 грн., з яких 69075,3 грн.- основний борг, 13866,5 грн.- прострочений борг, 15152,8 грн.- прострочені проценти, 135,97 грн.- строкові проценти, 2316,48 грн.- нарахована плата за обслуговування кредиту. Просив стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не зявилася в судове засідання, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 04.08.2014 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № Z02.116.73710.(а.с.9-11). Згідно даного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 96520 грн. зі сплатою 3% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору загальна заборгованість за цим договором станом на 24.02.2016 р. становить 116 089,39 грн., з яких 69075,3 грн.- основний борг, 13866,5 грн.- прострочений борг, 15152,8 грн.- прострочені проценти, 135,97 грн.- строкові проценти, 2316,48 грн.- нарахована плата за обслуговування кредиту. (а.с.16). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Тому з відповідачки слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 116089,39 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1471,42 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач 09.03.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнювала (а.с.12), посилаючись на такі обставини. Вона з 25.02.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені у 2014 році з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, що призводило до виникнення сварок, що в свою чергу негативно впливало на виховання дитини. Почуття любові та поваги між ними втрачено. Фактично сімя припинила своє існування. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Борисенко. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у 2014 році. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Примирення між ними неможливе. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.18). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25.02.2006 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача у 2014 році, за посиланнями відповідача з серпня 2014 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, що призводило до виникнення сварок. Почуття любові та поваги між ними втрачені. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач 09.03.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачкою [PERSON] перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 26.11.1994 року у Воле-Баранецькій сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом №23. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилося троє дітей, двоє з яких вже досягли повноліття, неповнолітнім є лише один син [PERSON], 29.04.2009року народження. Стверджує, що надалі їхня сімя існувати не може. Тривалий час з відповідачкою разом не проживають та шлюбних стосунків не підтримують. На даний час фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти позову та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який був зареєстрований 26.11.1994року у Воле-Баранецькій сільській Раді Самбірського району Львівської області за актовим записом №23. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей, двоє з яких на даний час досягли повноліття, неповнолітнім є син [PERSON], 29.04.2009року народження. Подружжя вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачкою не бажає. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, примирення також не бажає. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами та копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дитини, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач 09.04.2013 звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на наступні обставини: між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та [PERSON] виникли цивільні правовідносини, а саме: з боку позивача - це постачання на об'єкт відповідача, який розташовано за адресою: [ADDRESS], електроенергії, контроль її споживання здійснюється шляхом зняття показників приладу обліку, пред'явлення рахунків для оплати, а з боку відповідача - споживання електроенергії, оплата. Відповідач за спожиту електричну енергію не сплачує. Станом на 17.11.2012 заборгованість за спожиту електричну енергію становить 314,40 грн. Просив стягнути суму заборгованості в розмірі 314,40 грн., а також в порядку ст. 625 ЦК України інфляційні витрати в розмірі 43,07 грн., 3% річних в сумі 27,60 грн., та судові витрати в сумі 122,10 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений, заперечень проти позову та доказів на спростування фактів, викладених у позові, до суду не надав. У зв'язку з чим суд вважає можливим, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На ім'я [PERSON] ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Центральних електричних мереж відкрито особовий рахунок для обліку спожитої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] № [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки про споживання заборгованість за спожиту електричну енергію по вказаному особовому рахунку становить 314,40 грн. (а.с. 8). Відповідно до п.42 ч.5, 6 «Правил користування електричною енергією для населення», споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію своєчасно та в повному обсязі, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальними режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п.20 «Правил користування електричною енергією для населення» розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому з відповідача необхідно стягнути суму 3% річних від прострочення суми у розмірі 27,60 грн. та встановлений приріст інфляції у розмірі 43,07 грн. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 122,10 грн. На підставі ст.64 ЖК України, п.20,42 «Правил користування електричною енергією для населення»,

Outcome: approved