Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): [PERSON] , 21 травня 2021 року, через представника - адвоката Зух Катерину Олександрівну звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, укладеного 10 липня 2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №27. Позовна заява мотивована тим, що сторони 10 липня 2015 року уклали шлюб, під час шлюбу шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось, через відсутність почуття довіри, турботи, взаємної любові, взаємодопомоги і підтримки, як засад побудови сімейних відносин і реальності сім`ї. У позовній заяві вказано, що відповідач вчиняв по відношенню до позивачки психологічне, економічне та фізичне насильство, що негативно впливало на розвиток їхніх спільних дітей та її загальний емоційний стан. Протягом останніх двох місяців сторони проживають окремо. Всі намагання зберегти сім`ю зі сторони позивачки виявилися марними. Таким чином просила задовольнити її позовні вимоги та розірвати шлюб. Позиція сторін у судовому засіданні. Позивачка в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково пояснила, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки між нею та відповідачем втрачено почуття довіри, поваги, любові, як основи сімейних відносин. Суперечки в сім`ї спонукали її подати цю позовну заяву, яку вона просила задовольнити. Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав, зважаючи на неможливість збереження сім`ї. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підставу для задоволення заявлених нею позовних вимог, знайшли своє підтвердження. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 7), виданого 10 липня 2015 року, відділом ДРАЦС реєстраційної служби Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №27 зареєстровано шлюб між сторонами. Під час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] (а. с. 8-9). Як встановлено судом, сторони з 08 листопада 2019 року проживають за різними адресами та у різних населенних пунктах, що доводиться інформацією з їх паспортів. Крім того сторони фактично не заперечили, що проживають окремо. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони упродовж тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Позивачка скористалась даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність погодження сторін щодо примирення, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя зі збереженням шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд вирішує питання про повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved