Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» 21 січня 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 17 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 49 991 доларів США зі сплатою 9,00 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 16 вересня 2015 року та договір відновлювальної кредитної лінії на здійснення страхових платежів за договором добровільного страхування, відповідно до умов якого позивач надав грошові кошти у сумі 23 869 грн. зі сплатою 24,00 % річних а відповідач зобов'язався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договорами. 17 вересня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Разом з тим, відповідачі свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконали, що призвело до виникнення заборгованості, сумарний розмір якої станом на 17.12.2013р. склав 488 726,02 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у сумі 488 726,02. Стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором відновлювальної лінії яка становить 18 542,62 грн., та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв не надходило. Відповідач надав до суду заяву з проханням перенесення слухання справи. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2253 на купівлю автотранспортного засобу (а.с. 12), згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 49 991,00 доларів США зі сплатою 09,00 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 16 вересня 2015 року, а відповідач зобов'язався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Також 17 вересня 2008 року було укладено договір відновлювальної лінії № 2254 (а.с. 16), відповідно до якого позивач надав грошові кошти [PERSON] у сумі 23 869,08 грн. зі сплатою 24.00 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 16 вересня 2015 року. 17 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений договір поруки № 2253/1 (а.с. 22), та [PERSON] відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 2253 від 17 вересня 2008 року, та договору відновлювальної кредитної лінії № 2254 від 17 вересня 2008 року. Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем 30 листопада 2009 та 26 грудня 2013 року було направлено відповідачам вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, але до цього часу заборгованість сплачено не було (а.с. 27,28). На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 2 статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку у відповідачів перед позивачем станом на 17 грудня 2013 року існує заборгованість за кредитним договором № 2253 у розмірі 58 824,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 470 183,40 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 38 818,44 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 310 275,79 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 14 948,37 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 119 482,33 грн., пені за невчасне повернення кредиту у розмірі 3 195,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 25 538,13 грн. та несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1 862,52 доларів США що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 14 887,15 грн. (а.с. 5,6), а за договором відновлювальної кредитної лінії № 2254 у розмірі 18 542,62 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 9 911,51 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 7 601,19 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 828,36 грн., інфляційних витрат за кредитом 128,85 грн., інфляційних витрат за відсотками 72,71 грн. (а.с. 7,8) З урахуванням того, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка ними добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за вищевказаними кредитними договорам у сумі 488 726,02 грн. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. (а.с. 1), тому з відповідачів на користь позивача також слід стягнути рівними частками судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved