Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 12 618,29 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 29.09.2013 року, а також понесених судових витрат (а.с.3-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.09.2013 року відповідач у ПАТ КБ Приватбанк» отримав кредит у розмірі 4 546,31 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 10.02.2017 року виникла заборгованість по кредиту та відсоткам, з урахуванням штрафних санкцій, у розмірі 12 618,29 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ч.3 ст.76 ЦПК України, про поважні причини неявки суду невідомо. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного: Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до кредитного договору №CN02F306060585 від 29.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит в сумі 4 546,31 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік (а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами, тарифами складає заставно кредитний договір, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.6 зв). Відповідно до умов договору, відповідач взяв на себе зобовязання здійснювати щомісячний платіж в сумі 189,67 грн, а з 21.01.2014 року 269,23 грн в період з 16 по 20 число кожного місяця, а також сплачувати проценти на умовах, передбачених договором. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив. Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.5) станом на 10.02.2017 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту 4 170,69 грн, заборгованість по відсоткам 03,25 грн, заборгованість по комісії - 556,92 грн, пеня 6 810,37 грн. Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Пунктом 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг кредитного договору визначено, що при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанні, передбаченому договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Виходячи з розрахунку (а.с.5), загальна сума заборгованості по кредиту становить 12 618,29 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, а тому, відповідно до ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №CN02F306060585 від 29.09.2013 року в сумі 12 618,29 грн, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved