overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Первомайським міськрайонним судом було розглянуто позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння.Рішенням суду від 30.03.2015 року було зобов'язано [PERSON] повернути [PERSON] належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 23.01.2004 року земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 5,8 га яка розміщена в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області і цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору. При цьому суд не повністю вирішив питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, в зв'язку з чим виникла необхідність у винесенні додаткового рішення згідно вимог ст. 220 ЦПК України, так як при подачі позову [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 243,60 грн., але не надала документів, підтверджуючих оцінку земельної ділянки, в зв'язку з чим судовий збір нею було сплачено не повністю. В судовому засіданні сторони не заперечували проти винесення додаткового рішення з приводу стягнення судового збору. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 215 ЦПК України передбачає, що рішення суду складається в тому числі і з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Так як [PERSON] при подачі позову було сплачено судовий збір: 243,60 грн. ( а.с.1 ), а на теперішній час нею надано звіт про грошову оцінку спірної земельної ділянки, вартість якої складає 31030 грн. на 08.05.2015 року і 15.05.2015 року вона доплатила 66,70 грн. судового збору, то необхідно вирішити питання про судовий збір шляхом винесення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Первомайським міськрайонним судом було розглянуто позов [PERSON] до Комунального підприємства «Затишок» про стягнення 4000 гривень матеріальної шкоди, 1000 гривень моральної шкоди та зустрічний позов Комунального підприємства «Затишок» до [PERSON] про стягнення моральної шкоди в розмірі 4000 гривень. Рішенням суду від 11.04.2014 року було відмовлено в задоволенні позову в частині стягення матеріальної шкоди на користь [PERSON] з КП «Затишок» також відмовлено останньому в стягненні моральної шкоди з [PERSON]. Частково задоволені позовні вимоги [PERSON] і на його користь стягнуто з КП «Затишок» 100 грн. відшкодування моральної шкоди. При цьому суд не вирішив питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, в зв'язку з чим виникла необхідність у винесенні додаткового рішення згідно вимог ст. 220 ЦПК України. В судове засідання представники сторін не з'явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.03.2014 року було відмовлено в задоволенні позову в частині стягення матеріальної шкоди на користь [PERSON] з КП «Затишок» також відмовлено останньому в стягненні моральної шкоди з [PERSON] Частково задоволені позовні вимоги [PERSON] і на його користь стягнуто з КП «Затишок» 100 грн. відшкодування моральної шкоди. Ст. 215 ЦПК України передбачає, що рішення суду складається в тому числі і з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Так як [PERSON] при подачі позову було сплачено судовий збір: 468 грн. ( а.с.1,2), а при винесенні рішення судом питання про судові витрати не було вирішено, то необхідно вирішити це питання шляхом винесення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

перебуваючи в шлюбі з 04.06.2005 р. по 01.09.2009 р. із [PERSON] позивачка народила сина [PERSON], [INFO], котрий перебуває на її утриманні. Вона бажає вивозити сина на оздоровлення влітку до Туреччини, Єгипту, Хорватії, Італії та інших країн Шенгенської зони на період шкільних канікул за станом його здоров'я, однак батько дитини [PERSON] не дає згоди на це. В зв'язку з цим просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього сина за кордон з цією метою без згоди батька протягом 9 років. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і пояснила, що [PERSON] не цікавиться сином, не сплачує аліментів на його утримання, більше 6 років сина взагалі не бачив, в які саме країни бажає вивезти сина точно не знає, але цього року має намір поїхати в Італію, Грецію. Представник Волочиської РДА подала заяву про розгляд справи за її відсутності, покладається на думку суду. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права щодо дитини. Разом з тим, згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] 1- БВ № 077424 його батьками записані [PERSON], [PERSON], котрій після розірвання шлюбу 01.09.2009 р. згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 1-БВ № 049248 присвоєно прізвище [PERSON]. Із копії виписки із медичної карти хворого [PERSON], [INFO] вбачається, що він часто хворів, в зв'язку з чим потребує оздоровлення влітку в умовах морського курорту, що підтверджується копією довідки № 3747 для одержання ним путівки на санаторно-курортне лікування. За даними довідки відділу ДВС Волочиського районного управління юстиції № 3152 від 01.04.2015 р. станом на 01.04.2015 р. борг [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина складає 12336,55 грн., що свідчить про ухилення відповідача від виконання обов'язку з піклування про дитину. В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що відмова [PERSON] у надані дозволу на вивезення сина за кордон на оздоровлення є безпідставною, такою, що протирічить інтересам здоров'я і розвитку дитини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Однак відповідно до вимог ст. 4 ЗУ Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України такий дозвіл необхідно надати в період 2015-2016 рр. у супроводі матері [PERSON] до Туреччини, Єгипту, Хорватії, Італії, Греції, Іспанії з метою оздоровлення малолітнього [PERSON], так як інші країни нею не вказані. Обмеження строку вивезення обумовлено відсутністю доказів необхідності лікування такий тривалий час.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Смілаенергопромтранс», [PERSON] 29 серпня 2014 року звернувся до товариства з заявою про надання 10 м3 дров з доставкою додому в рахунок заробітної плати. Позивач, посилаючись на те, що 17 вересня 2014 року він доставив відповідачу 10 м3 паливних дров твердих порід, витративши при цьому 3177 грн 48 коп, а відрахував з його заробітної плати лише 1720 грн 78 коп, звернувся до суду і просить стягнути з [PERSON] 1456 грн 70 коп боргу по оплаті вартості доставлених дров, оскільки 15 травня 2015 року останній написав заяву про звільнення і заробітна плата йому не нараховувалась. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З 25 лютого 2014 року по 29 травня 2015 року [PERSON] працював в ТОВ «Смілаенергопромтранс» помічником машиніста дробильних машин теплоенергетичного цеху. 29 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Смілаенергопромтранс» з заявою про надання в рахунок заробітної плати 10 м3 дров з доставкою додому. Як вбачається з видаткової накладної № РН-0000847 від 17 вересня 2014 року відповідач отримав від позивача технічну сировину (дуб, ясень) на суму 2333 грн 33 коп, про що свідчить його підпис. При цьому за послуги автотранспорта позивач витратив 314 грн 57 коп. 15 травня 2015 року [PERSON] написав заяву про звільнення із займаної посади за згодою сторін у зв'язку зі станом здоров'я. На повідомлення підприємства від 2 червня 2015 року № 496 про необхідність терміново прибути у відділ кадрів для звільнення у зв'язку з відсутністю на робочому місці без поважних причин відповідач не відреагував. 17 липня 2015 року наказом генерального директора ТОВ «Смілаенергопромтранс» № К 292 у зв'язку з відсутністю на роботі без поважних причин з 24 квітня 2015 року, поданою заявою про звільнення з роботи без зазначення бажаної дати звільнення та ігнорування викликів до товариства для належного оформлення звільнення [PERSON] з 29 травня 2015 року звільнений з місця роботи за прогули згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. На повідомлення підприємства від 23 липня 2015 року № 640 з пропозицією до 1 серпня 2015 року сплатити залишок боргу за доставлені дрова у розмірі 1456 грн 70 коп відповідач також не відреагував. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до розрахунку станом на 20 серпня 2015 року залишок боргу [PERSON] перед ТОВ «Смілаенергопромтранс» за невідшкодовану вартість технічної сировини (паливних дров) та послуг автотранспорту в рахунок заробітної плати становить 1456 грн 70 коп, які слід стягнути з нього у примусовому порядку. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 610, 614, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ухвалюючи рішення 05 серпня 2016 року, суд не визначив розмір аліментів, з приводу якого сторони подавали докази. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, до ухвалення судового рішення сторони визначили розмір аліментів в сумі 800 гривень щомісячно. Тому, слід ухвалити відповідне додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Перевіркою, проведеною працівниками позивача 23.05.2015, було встановлено порушення [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, а саме здійснено самовільне підключення до електричної мережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» її будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом про порушення № 00135217. Протоколом № 3 від 25.06.2015 та розрахунком обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення по акту № 00135217 від 23.05.2015 підтверджується нарахування відповідачу 1286,68 грн. вартості не облікованих 1470 кВт/год не облікованої електроенергії. Довідкою від 19.08.2015 № 1391 підтверджується наявність у відповідача заборгованості у розмірі 1286,68 грн., що виникла внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97-ВР правопорушенням в електроенергетиці є, зокрема крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, визначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Частиною 11 ст. 27 Закону № 575/97-ВР передбачено, що методика розрахунку розміру шкоди, завданої електропостачальнику внаслідок викрадення електроенергії встановлюється Кабінетом Міністрів України. Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією затверджена Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. З матеріалів справи вбачається, що позивачем дотримано процедуру, передбачену п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, а складений ним розрахунок відповідає Методиці, затвердженій Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, враховуючи відсутність будь-яких обґрунтованих заперечень з боку відповідача проти заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано платіжне доручення від 17.08.2015 № 19944, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Перечинська КС «Тур`я» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивовано тим, що 24.10.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки №267/3, за яким позивач отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (зі сплатою 45% річних за користування кредитом). Станом на 17.02.2020 року за договором існує заборгованість у розмірі 9581,95 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача. Розгляд справи проведено у відсутності представника позивача відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, та поданої заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подавав. За наявності передбачених ст.280 ЦПК України умов суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд). Вивчивши та дослідивши наявні у справі докази, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 24.10.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки №267/3, за яким позивач отримав кредит у розмірі 11000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (зі сплатою 45% річних за користування кредитом) строком на 36 місяців із 24.10.2008 року по 24.10.2011 року. За інформацією Картки платежів по кредиту позичальник несвоєчасно здійснював платежі з повернення тіла кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 17.02.2020 року за договором існує заборгованість по тілу кредиту 9581,95 грн., які позивач просить стягнути. Письмові вимоги погасити заборгованість за кредитом позичальник не виконав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, сума заборгованості за договором підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судового збору, що належить сплатити за даним позовом в розмірі 2102,00 гривень, які згідно ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України присуджуються зі сторони, не на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Позовну заяву мотивовано тим, що 30.09.2008року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», в особі виконавчого директора Снігур Г.І. і позичальником [PERSON] укладено договір кредиту-поруки №352/1, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн. (річний процент - 45 %, зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 36 місяців, з 30.09.2008року по 29.09.2011 року. Позивач зазначає, що [PERSON] порушила свої зобов`язання і станом на 17.07.2020року (планову дату закриття кредиту) її заборгованість по договору кредиту-поруки №352/1 від 30.09.2008року становить 117438,44 грн., яка складається з наступного: 50000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 67438,44 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10. 2020року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Зважаючи на складність справи та необхідність часу для викладення повного рішення суду, складання повного рішення суду, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, відкладається на строк не більше десяти днів

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка в особі Подільського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , додатковим договором, сплаченого судового збору та поштових витрат. У позові зазначається наступне,17.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 10, яким позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом 1000,00 грн. на строк з 17.01.2014 р. до 16 січня 2015 р. 19.03.2014 р. між сторонами було укладено додатковий договір №10/Т, за даним додатковим договором позивач надав відповідачу кредит (транш) у розмірі 1000,00 грн. від 19.03.2014 р. до 02.04.2014 р. Порядок погашення кредиту мав відбуватися згідно умов договору та додаткового договору. Проте відповідач не дотримується графіку розрахунків і не здійснив жодного платежу. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою про погашення боргу, однак відповідач на них не відреагував, борг не погасив. В результаті, станом на 09.07.2014 р. виникла заборгованість, яка становить 17380,45 грн., з яких: 1000,00 грн.- сума неповернутого кредиту, 560,15 грн. - сума нарахованих відсотків, 15820,30 грн. - пеня. Розмір пені визначено відповідно до п.4.6 Кредитного договору, де вказано, що за несвоєчасне повернення отриманого кредиту, нарахованих процентів позичальник сплачує на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена п.1.1 договору, за кожний день прострочення , до повного погашення простроченої заборгованості .Крім того відповідно до п.1.4 додаткового договору позичальник за несвоєчасне повернення відповідного кредиту (траншу) сплачує пеню у розмірі 15% від суми , за кожен день затримки платежу. Тож, розмір пені за кредитним договором та додатковим договором складає 15820,30 грн. Представник позивача до суду не з'явився, але від них мається заява про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника, згідно якого вони повністю підтримують свої позовні вимоги та просять суд їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, за адресою реєстрації відповідно адресної довідки, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка заявила позов стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором 17895. 09 грн., оскільки позичальник [PERSON] належним чином не виконує зобов»язання по погашенню кредиту, а [PERSON] є поручителем кредиту. Представник позивача Білотіл С.М. в судовому розгляді підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовий розгляд не з»явились, належним чином повідомлені про розгляд справи 14.02.2014 р., заяви про причини неявки та заперечень проти позову не подали. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 23.10.2013 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладений договір кредиту, за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 10650 грн., однак умови договору відповідно до графіку не виконує і борг становить 17895.09 грн., в т.ч. по тілу кредиту 10650 грн., оскільки жодних виплат не було, по сплаті процентів 3000.09 грн., та 4245 грн. пеня у зв»язку з невиконанням зобов»язання, отже, стягненню підлягає заявлена позивачем сума. Оскільки 23.10.2013 р. між Кредитною спілкою та [PERSON] укладений договір поруки, за яким відповідач солідарно відповідає по боргам позичальника, обидва відповідача мають сплатити позивачу кошти за кредитним договором. На підставі ст.ст. 526, 549 ,611,625,629,1046-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У зв'язку із складністю написання повного рішення, відповідно до ст. 209 ЦПК України, суд вважає за необхідне оголосити резолютивну частину даного рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулась з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 08.08.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 167, згідно якого відповідачкою у позивача було отримано кредитні кошти в розмірі 12 000 гривень, строком до 8 серпня 2014 року. Відповідачка не виконувала свої зобов'язання, станом на 24 січня 2014 року виникла заборгованість в сумі 13 464 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved