Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 23.12.2014 у розмірі 31 649,05 гривень, з яких : 14 525, 87 грн. - заборгованість за кредитом, 5156,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 11 966,86 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та судові витрати у розмірі 1600 гривень (а. с.3-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 23.12.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 15 018,70 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач мав надавати грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Він зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» «Умовами та правилами», Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. Позивач виконав свої зобов'язання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 08.12.2016 має вище вказану заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 3 позовної заяви просив розгляд справи проводити без присутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 4 на звороті). Відповідач не з'явилась у судове засідання, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена, про причину неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши подані заяви, письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 16.07.2009 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача (а.с. 8). Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. В подальшому 23.12.2014 року сторони укладали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, копія якого була приєднана до позовної заяви (а. с. 9). Зі змісту Генеральної угоди встановлено, вона укладена з метою виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 16.07.2009. Так, сторони домовились зменшити заборгованість, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на - 818,78 грн., комісію на - 9,15 грн., штраф - 851,63 грн. (підпункт 1.1.1 п.1.1 ст.1 Генеральної угоди). Сторони також домовились, що заборгованість за договором 1 з дати підписання Генеральної угоди становить - 16 208,7 грн. (підпункт 1.1.2 п.1.1 ст.1 Генеральної угоди ). За змістом п.2.1 ст.2 Генеральної угоди сторони домовились, що Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі - 15 018,7 грн. на строк 36 місяців, з 23.12.2014 по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі на зазначену суму, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку кредиту в зазначені в угоді та Правилах строки). Також передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 544,88 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших видатків відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 року (п.2.1 ст.1 Генеральної угоди ). Згідно з умовами п.2.2 ст.2 Генеральної угоди сторони передбачили, що відповідно до ст.212, 611,651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32 -й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1679,56 грн. (а. с. 9). Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а. с. 7) встановлено, що станом на 08.12.2016 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 31 649,05 грн., яка складається з: 14 525, 87 грн. - заборгованість за кредитом, 5156,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 11 966,86 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом (а. с. 7). Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Не викликає у суду сумнівів і правильність нарахування банком процентів за визначеною Генеральною угодою ставкою. В зв'язку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 14 525,87 грн., а також по процентам в розмірі 5156,32 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позивачем вимог в частині нарахованої комісії, вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що умовами Генеральної угоди сплата комісії не була передбачена, а згідно з розрахунком заборгованості позивач щомісячно, починаючи з 20.03.2015 нараховував відповідачу щомісячно пеню та/або комісію в розмірі 581,03грн. При цьому розрахунок ані пені, ані комісії, а також її розмір (ставка пені та/або комісії) та підстави нарахування, позивачем не обґрунтовані т не доведені. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 19 682,19 гривні, яка складається з : 14525,87 гривень - заборгованість за кредитом, 5156,32 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1600 гривень (а. с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial