Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 252\~495,13 гривень та судовий збір у розмірі 2\~524,96 грн.. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 19.09.2005 ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі Позивач) та Відповідач уклали Кредитний договір № 2005/08/772 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Позивач надає Відповідачу кредит 53638,00 євро Договір є кредитним договором, відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за яким, зокрема, банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 зазначеної норми до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач, не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за Договором, порушує вимоги статті 1054 Цивільного кодексу України, щодо обовязку позичальника (Відповідача) повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 22.12.2014 р. загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 252495,13 грн. Станом на дату подачі позову заборгованість не погашена. На підставі наведеного позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у позові застосувавши строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судами встановлено, що 19.09.2005 ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі Позивач) та Відповідач уклали Кредитний договір № 2005/08/772 (надалі - Договір) .відповідно до умов якого Позивач надає Відповідачу кредит 53638,00 євро Договір є кредитним договором, відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за яким, зокрема, банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 зазначеної норми до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач, не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за Договором, порушує вимоги статті 1054 Цивільного кодексу України, щодо обовязку позичальника (Відповідача) повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 22.12.2014 р. загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 252495,13 грн. Станом на дату подачі позову заборгованість не погашена. За змістом ст. ст. 526, 628, 629, 638 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Зміст договору становлять умови, визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, у зв'язку з чим договір є обов'язковим для виконання сторонами. При цьому, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмета договору, умов, що визначені як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (стаття 510 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). За змістом вказаних норм початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає » сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Так дія кредитного договору закінчилася у серпні 2010 року. Останній платіж було здійснено відповідачкою 02.12.2009 року. Таким чином, у позивача виникло право вимоги дострокового повернення коштів у грудні 2009 року. До суду позивач звернувся 10 червня 2015 року, тобто через пять років з моменту виникнення права на захист своїх прав. . Тому позивачем пропущено строк позовної давності, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, що у даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed