Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось з позовом до [PERSON], ТОВ «Україна-Квант», вказавши, що 08.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № CM-SME200/235/2007, за яким позичальник отримав кредит в сумі 117990,65 швейцарських франків строком до 05.11.2014 року, зобовязавшись повернути кредитні кошти та сплатити відсотки в розмірі 4,49%+FIDR річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ТОВ «Україна-Квант» 08.11.2007 року укладений договір поруки № SR-SME200/235/2007, за яким поручитель в солідарному порядку відповідає за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконав, тож станом на 19.06.2014 року існує заборгованість за кредитом в сумі 115339,04 швейцарських франків, яка складається з тіла кредиту в сумі 103090,8 швейцарських франків та відсотків в сумі 12248,24 швейцарських франків, що еквівалентно 1521943,97 гривням, яку просять стягнути разом з судовим збором. Представником ТОВ «Україна-Квант» було подано зустрічну позовну заяву до ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], яка ухвалою суду від 30.09.2015 року була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом. У зустрічній позовній заяві ТОВ «Україна-Квант» просили визнати припиненим договір поруки № SR-SME200/235/2007 від 08.11.2007 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Україна-Квант», у зв'язку зі збільшенням відсоткової ставки за кредитом та як наслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя без погодження з ним. Також просили визнати недійсними додаткові договори до договору поруки від 05.03.2010 року, від 15.10.2010 року та від 20.03.2012 року як укладені після припинення поруки за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом на позовних вимогах наполягав, проти зустрічного позову заперечував, вказуючи, що у зв'язку з невиконанням боржником умов кредитного договору сума заборгованості повинна бути стягнута солідарно з боржника та поручителя, поручителем при укладенні договору погоджено можливість зміни відсоткової ставки за кредитним договором у майбутньому, тому підстав для припинення договору поруки немає. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ТОВ «Україна-Квант» в судовому засіданні проти первісного позову заперечував в частині стягнення заборгованості з ТОВ «Україна-Квант», вказуючи, що позивачем не доведено суму заборгованості за кредитним договором, оскільки не надано розрахунку за весь період існування договору, а лише за період з 2012 року, а також не надані усі документи та графіки погашення заборгованості за договором, просив задовольнити зустрічний позов, вказуючи, що при укладенні договору поруки ТОВ «Україна-Квант» погодилось зі зміною відсоткової ставки лише у випадку зміни показника FIDR, натомість як банком змінювався фіксований розмір відсоткової ставки, тож договір поруки є припиненим. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 08.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», укладений кредитний договір № CM-SME200/235/2007 (далі по тексту кредитний договір), за яким [PERSON] мав отримати грошові кошти в сумі 117990,65 швейцарських франків строком до 05.11.2014 року, зобовязавшись сплатити кредит та відсотки в розмірі 4,49%+FIDR (т. 1 а.с. 52-57). Пунктом 2 частини 1 кредитного договору визначено, що кредит надається на споживчі цілі. Як вбачається з п. 1.7.1 частини 2 кредитного договору, а також кредитної заявки (т. 1 а.с. 58) кредит надається шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON] № 26200001739819. Фактично кредит був наданий у визначений кредитним договором спосіб в сумі 117990,65 швейцарських франків, що підтверджено копією меморіального ордеру № 161 від 16.11.2007 року, за яким вказана сума перерахована на рахунок [PERSON], зазначений ним у кредитній заявці. Додатковими договорами № 1 від 08.11.2007 року, № 2 від 23.01.2008 року, № 3 від 14.01.2009 року, № 4 від 16.03.2009 року, № 5 від 15.04.2009 року, № 6 від 27.04.2009 року, № 7 від 14.07.2009 року, № 8 від 14.08.2009 року, № 9 від 14.10.2009 року, № 10 від 22.02.2010 року, № 11 від 05.03.2010 року, № 12 від 15.10.2010 року, № 13 від 15.02.2011 року, № 14 від 09.08.2011 року, № 15 від 20.03.2012 року (т. 1 а.с. 59-91) до кредитного договору вносились зміни, в тому числі змінювався графік погашення кредиту, відсоткова ставка, тощо. Зокрема, додатковими договором № 6 від 27.04.2009 року, № 7 від 14.07.2009 року, № 11 від 05.03.2010 року, № 12 від 15.10.2010 року, № 13 від 15.02.2011 року, № 14 від 09.08.2011 року, № 15 від 20.03.2012 року передбачено, що на період з 27.04.2009 року по 14.06.2009 року застосовуватиметься фіксована процента ставка 6,5% річних, а з 15.06.2009 року плаваюча у розмірі 4,75%+ FIDR, з 15.07.2009 року по 14.12.2009 року фіксована у 7% річних, з 15.12.2009 року плаваюча у розмірі 5,28%+ FIDR, з 05.03.2010 року по 19.10.2010 року фіксована у 7% річних, з 20.10.2010 року у розмірі 7,3%+ FIDR, з 15.10.2010 року по 19.01.2011 року фіксована у 5, 5 % річних, з 20.01.2011 року у розмірі 8,1%+ FIDR, з 15.02.2011 року фіксована 5,5% річних, з 20.07.2011 року 8,1%+ FIDR, з 09.08.2011 року 5,5% річних, з 20.01.2012 року по 19.07.2012 року 5,5% річних, з 20.07.2012 року 9,87%+ FIDR, з 20.03.2012 року 5,5% річних, з 21.09.2015 року 12,38%. 08.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Україна-Квант» укладений договір поруки № SR-SME200/235/2007, за яким ТОВ «Україна-Квант» зобовязалось солідарно в повному обсягу відповідати перед кредитором за зобовязаннями [PERSON] щодо повернення і суми кредиту, плати за користування кредитом, сплати комісії, штрафних санкцій, витрат та збитків за кредитним договором № CM-SME200/235/2007 (т. 1 а.с. 91-92). Застереженням до підпункту б пункту 2.1 договору поруки передбачено, що цей договір забезпечує належне виконання [PERSON] зобовязань у випадку збільшення процентної ставки у розмірі і в порядку, передбаченому в кредитному договорі. Право та порядок зміни розміру процентів за користування кредитом та підвищення відсоткової ставки передбачені розділом 1.4.1 кредитного договору. Пунктом 4.1 договору поруки встановлено, що договір діє до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором. 05.03.2010 року, 15.10.2010 року та 20.03.2012 року до договору поруки додатковими договорами № 1, № 2, № 3 (т. 1 а.с. 93-95) внесено зміни. Зокрема, п. 2.2.1 додаткового договору № 2 до договору поруки вказує, що у разі зміни, в тому числі і збільшенні розміру боргових зобовязань чи інших зобовязань боржника за кредитним договором після укладення цього договору, такі зобовязання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору, а цей пункт договору вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов кредитного договору. Право банку на предявлення вимоги про дострокове повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів за кредитним договором передбачено п. 1.9 кредитного договору та настає у разі невиконання позичальником або поручителем будь-яких зобовязань за цим договором. При цьому виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30 днів з дня одержання відповідної вимоги. Вимога вважається надісланою в день ї направлення на адресу позичальника. Пунктом 3.2 договору поруки визначений обовязок поручителя у випадку невиконання боржником боргових зобовязань за кредитним договором здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому кредитором, протягом трьох банківських днів з дат ти отримання відповідної письмової вимоги кредитора. 27.06.2014 року ПАТ «ОТП Банк» направив [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, 01.09.2014 року таку ж вимогу було направлено ТОВ «Україна-Квант», що підтверджено копіями досудових вимог, реєстрів поштових відправлень (т. 2 а.с. 94-97). За розрахунком позивача станом на 19.06.2014 року (т. 1 а.с. 51) заборгованість за кредитним договором становить 115339,04 швейцарських франків, з яких заборгованість за кредитом 103090,8 швейцарських франків, заборгованість за відсотками 12248,24 швейцарських франків. Посилання представника відповідача на те, що розрахунок заборгованості не підтверджує суму заборгованості за договором, оскільки не містить відомостей про виконання зобовязань за договором до 2012 року, судом до уваги не приймається, оскільки з наданої виписки з рахунку (т. 2 а.с. 70-90) вбачаються сплати, які вчинені [PERSON] в межах виконання зобовязань за кредитним договором, за весь період його дії. Наявність інших оплат, не врахованих банком при здійсненні розрахунку, або невірність самого розрахунку, представником ТОВ «Україна-Квант» не доведена. Курс гривні України до швейцарського франку на день розгляду справи становить 2738.2743 гривень за 100 швейцарських франків, тобто є вищим ніж застосований позивачем при розрахунку суми заборгованості. При вирішенні первісного та зустрічного позовів суд виходить з такого. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Можливість забезпечення виконання зобовязання укладенням договору поруки передбачено ст. 553 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом представник ТОВ «Україна-Квант» посилався на те, що при зміні відсоткової ставки та порядку виконання зобовязань (погашення заборгованості за кредитом та відсотками) за кредитним договором збільшився обсяг основного зобов'язання, що не було погоджено з поручителем та є підставою для припинення поруки. Відповідно до ст. 559 ч. 1 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вказує ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статті 10, 60 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 3 частини 1 кредитного договору визначена домовленість сторін договору про те, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процента ставка, яка складається з фіксованого відсотку + FIDR, а пунктом 1.4.1.3 кредитного договору передбачена можливість корегування плаваючої процентної ставки. При цьому поручитель, підписавши договори поруки, одночасно погодився з умовою, викладеною у застереженні до пункту 3.2 договору поруки, а саме, що договір поруки також забезпечує належне виконання боржником боргових зобовязань у випадку збільшення процентної ставки у розмірі і в порядку, передбаченими кредитним договором. Крім того, в подальшому, підписуючи додаткові договори до договору поруки поручитель також погоджувався з можливістю збільшення боргових зобовязань за кредитним договором. За таких обставин суд вважає, що підписавши договори поруки на вказаних умовах із таким застереженням поручитель погодився із можливим збільшенням у подальшому процентної ставки за кредитним договором, тож з цієї підстави порука за договором не припинилась. При цьому суд також враховує, що протягом дії кредитного договору розмір процентної ставки як збільшувався, так і зменшувався у порівнянні у первісно визначеною відсотковою ставкою, а також відповідно до укладених додаткових договорів застосовувалась як фіксована відсоткова ставка, так і плаваюча у різні періоди. Ставка FIDR (Floating Interest Deposit Rate) це відсоткова ставка по строковим депозитам фізичних осіб в валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою відсотків по закінченню терміну дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів на фінансовому ринку України ставка FIDR може змінюватись (зростати або зменшуватись) в порядку, передбаченому сторонами в кредитному договорі. Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що внаслідок таких змін відсоткової ставки збільшився загальний розмір відповідальності (сукупна вартість кредиту) за кредитним договором у порівнянні з первісними умовами, а сама по собі зміна відсоткової ставки чи її різновиду (фіксована або плаваюча), або зміна порядку погашення заборгованості за кредитним договором у разі, якщо це в кінцевому результаті не збільшило загальний розмір боргових зобовязань за кредитним договором, не є підставою для припинення договору поруки. Проаналізувавши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсягу. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення зустрічного позову. З урахуванням положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів за первісним позовом належить стягнути в рівних частках на користь позивача суму судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved