Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Первісний позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 09 січня 2009 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 січня 2009 року та фактично мешкала з ним однією сім`єю до листопада 2019 року. Після чого, вони перестали проживати однією родиною. Далі вона звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Спільних неповнолітніх дітей не мають. За час шлюбу ними придбано легковий автомобіль Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , за 6900 доларів США, що в еквіваленті становить 182643 грн. Вказаний автомобіль під час шлюбу було оформлено на відповідача. В період шлюбу вона працювала та доглядала за пристарілими батьками, знаходилась на лікарняному, відповідач працював та отримував пенсію. Вона неодноразово пропонувала відповідачу [PERSON] добровільно поділити зазначене спільне майно, однак останній відмовлявся. Вказуючи на ці обставини, позивач просила суд визнати спільною власністю її та відповідача [PERSON] легковий автомобіль Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , та здійснити його розподіл між ними, визнавши за кожним з них право спільної часткової власності на Ѕ частку легкового автомобіля. Також просила вирішити питання про стягнення на її користь понесених судових витрат. 20 лютого 2020 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про відмову від позову та закриття провадження по справі у зв`язку із задоволенням відповідачем [PERSON] її позовних вимог. Відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 09 січня 2009 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу вони дітей не мають. Шлюб між ними не розірвано. На даний час в Димитровському міському суді Донецької області розглядається цивільна справа про розірвання його шлюбу з відповідачем [PERSON] 02 грудня 2019 р. [PERSON] звернулась до нього з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя. [PERSON] в своїй позовній заяві про поділ спільного майна подружжя ставить питання про поділ не всього спільного сумісного майна, придбаного ними за час шлюбу, а лише його частини, а саме автомобіля Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] , який на даний момент знаходиться в його володінні. В той же час, ними за період шлюбу придбано і інше майно (побутова техніка, меблі, будівельні матеріали тощо), яке знаходиться в володінні [PERSON] . Угоди про добровільний поділ цього спільного сумісного майна вони не досягли. За час шлюбу вони разом з дружиною, за спільні кошти придбали наступне майно загальною вартістю 95 000 грн.: м`який куток (диван та крісло) вартістю 5500 грн., пральна машинка-автомат LG , вартістю 5500 грн., водонагрівальний бак GORENJE, вартістю 4000 грн., холодильник LG, вартістю 6000 грн., телевізор SAMSUNG, вартістю 7000 грн., електроплита з духовкою HANSA, вартістю 5000 грн., витяжка «Піраміда», вартістю 2000 грн., кондиціонер вартістю 5000 грн., цифровий фотоапарат SONY вартістю 7000 грн., швейна машинка електрична вартістю 4000 грн., мікрохвильова піч вартістю 3500 грн., комп`ютер (системний блок, монітор, клавіатура, миша) вартістю 7000 грн., комп`ютерне крісло вартістю 800 грн., мультиварка вартістю 1700 грн., пральна машинка-автомат з баком для води вартістю 11000 грн., електрична духовка вартістю 2000 грн., пилосос вартістю 2000 грн., металеві вхідні двері вартістю 5000 грн., міжкімнатні двері в кількості 4 штуки загальною вартістю 5000 грн., лінолеум в кількості 35 кв. метрів загальною вартістю 3000 грн., ванна металева вартістю 1700 грн., раковина-тюльпан в ванну кімнату вартістю 1300 грн. Крім того, у володінні [PERSON] перебуває майно, яке є його особистою приватною власністю, а саме майно, набуте ним до шлюбу загальною вартістю 6500 грн.: Пилосос «Рейнфорд» вартістю 1500 грн., Кухонний гарнітур (2 підвісних шафи, 2 тумби із столешницею, пенал, мийка металева) вартістю 5000 грн. Відповідач [PERSON] відмовляється добровільно повернути йому все вищезазначене майно, яке є його особистою приватною власністю. Вказуючи на ці обставини, позивач просить суд визнати спільною власністю його та відповідача [PERSON] м`який куток (диван та крісло), пральну машинку-автомат LG, водонагрівальний бак GORENJE, холодильник LG, телевізор SAMSUNG, електроплиту з духовкою HANSA, витяжку «Піраміда», кондиціонер вартістю, цифровий фотоапарат SONY, швейна машинка електрична, мікрохвильова піч, комп`ютер (системний блок, монітор, клавіатура, миша), комп`ютерне крісло, мультиварку, пральну машинку-автомат з баком для води, електричну духовку, пилосос, металеві вхідні двері, міжкімнатні двері в кількості 4 штук, лінолеум в кількості 35 кв. метрів, ванну металеву, раковина-тюльпан в ванну кімнату. Здійснити розподіл між ними майна, а саме пральну машинку-автомат LG, холодильник LG, телевізор SAMSUNG, цифровий фотоапарат SONY, комп`ютер (системний блок, монітор, клавіатура, миша) виділити у власність йому , за [PERSON] визнати право власності на м`який куток (диван та крісло), водонагрівальний бак GORENJE, електроплиту з духовкою HANSA, витяжку «Піраміда», кондиціонер вартістю, швейну машинку електричну, мікрохвильову піч, комп`ютерне крісло, мультиварку, пральну машинку-автомат з баком для води, електричну духовку, пилосос, металеві вхідні двері, міжкімнатні двері в кількості 4 штук, лінолеум в кількості 35 кв. метрів, ванну металеву, раковина-тюльпан в ванну кімнату. 2 березня 2020 року ухвалою Димитровського міського суду було прийнято відмову первісного позивача [PERSON] від позовних вимог про поділ майна подружжя до [PERSON] та закрито провадження у зазначеній частині. Судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя призначено на 09.30 год. 16 березня 2020 року. 07 квітня 2020 року від позивача [PERSON] надійшла заява про часткову відмову від позову в частині позовних вимог про визнання майна особистою приватною власністю, відповідно до якого просив суд прийняти відмову від позову в частині позовних вимог про визнання майна особистою приватною власністю, набутого ним до шлюбу з [PERSON] загальною вартістю 6500 грн.: пилосос «Рейнфорд» та кухонний гарнітур (2 підвісних шафи, 2 тумби із столешницею, пенал, мийка металева). В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві обставинами, та просили задовольнити їх. Відповідач [PERSON] надала відзив на зустрічну позовну заяву відповідно до якого вимоги [PERSON] визнала частково, зазначивши, що дійсно під час шлюбу нами було придбано наступне майно: - М`який куток (диван та крісло) вартістю 3800грн. у 2011р., комп`ютерний процесор LG вартістю 4000грн., монітор для комп`ютера Бенкью вартістю 3000грн., електроплиту HANSA, придбана в 2010р. була подарком на їх весілля, вартістю 2500грн., мікрохвильова піч SAMSUNG була подарком на їх весілля, вартістю 800грн., металеві вхідні двері вартістю 1500грн., придбані за подарункові кошти на весілля. Швейна машинка була подарована їй під час шлюбу, але на день народження, вартістю 4000грн., інше перелічене майно придбалось нею у першому шлюбі або взагалі відсутнє, у зв`язку із чим зазначене майно не може бути предметом поділу. Просила суд визнати спільною сумісною власністю її та позивача [PERSON] на майно: м`який куток (диван та крісло), комп`ютерний процесор LG, монітор для комп`ютера Бенкью, електроплиту HANSA, мікрохвильову піч SAMSUNG, металеві вхідні двері та здійснити його розподіл між ними, визнавши за кожним з них право спільної часткової власності на Ѕ частку м`якого кутка (диван та крісло), комп`ютерного процесору LG , монітору для комп`ютера Бенкью, електроплиту HANSA, мікрохвильову піч SAMSUNG, металеві вхідні двері. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача вимоги зустрічного позову визнав частково, позиція представника відповідача в судовому засіданні відповідала позиції відповідача, викладеній у відзиві на зустрічну позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є дочкою відповідача [PERSON] У період з 2009 по 2013 роки проживала разом з мамою та вітчимом за адресою: [ADDRESS] . Далі з майбутнім чоловіком проживала до 2017 року на зйомній квартирі, а з 2017 року до грудня 2019 року вже з чоловіком - в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку мати їй подарувала. У цей період мати з вітчимом проживали разом з батьками мами за адресою: [ADDRESS] . З грудня 2019 року в квартиру вселилась мати, а вона з чоловіком з цього часу проживають за іншою адресою. Востаннє в квартирі вона була 29 лютого 2020 року коли забирала особисті речі. За місцем проживання бабусі й дідуся востаннє була 8 березня коли вітала зі святом. Підтвердила в суді факт наявності і придбання майна, переліченого позивачем [PERSON] у позовній заяві, в період шлюбу його і її матері. Зазначила, що майно: м`який куток (диван та крісло) приблизною вартістю 5000 грн., пральна машинка-автомат LG, приблизною вартістю 5000-6000 грн., водонагрівальний бак GORENJE, приблизною вартістю 4000-5000 грн., телевізор SAMSUNG, вартістю приблизно 5000-7000 грн., електроплита з духовкою HANSA, вартістю приблизно 5000 грн., витяжка «Піраміда», вартістю приблизно 2000 грн., кондиціонер вартістю приблизно 5000 грн., швейна машинка електрична вартістю приблизно 4000-4500 грн., мікрохвильова піч вартістю приблизно 3000 грн., комп`ютер (системний блок, монітор, клавіатура, миша) вартістю приблизно 7000 грн., комп`ютерне крісло вартістю приблизно 800-1000 грн., мультиварка вартістю приблизно 2000-2500 грн., електрична духовка вартістю приблизно 2000 грн., пилосос вартістю приблизно 2000 грн., металеві вхідні двері вартістю приблизно 5000 грн., міжкімнатні двері в кількості 4 штуки приблизно по 1200-1300 грн. за кожну, лінолеум в кількості 35 кв. метрів загальною вартістю приблизно 3000 грн., ванна металева вартістю приблизно 1500-2000 грн. та раковина-тюльпан в ванну кімнату вартістю приблизно 1500 грн. на цей час знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де наразі проживає її мати [PERSON] . Інше майно: холодильник LG, вартістю приблизно 6000-7000 грн., цифровий фотоапарат SONY вартість якого не знає і пральна машинка-автомат з баком для води приблизною вартістю 11000 грн. знаходяться за адресою: [ADDRESS] - за місцем проживання її бабусі та дідуся, тобто батьків позивача [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] мати не працювала. Якщо працювала, то вона вже цього не пам`ятає. [PERSON] працював. Майно було придбане за спільні кошти [PERSON] . Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази та вислухавши покази свідків, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] у період з 9 січня 2009 року до 27 лютого 2020 року перебували в юридичному шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27 січня 2020 року шлюб розірваний (арк.спр.5,126). За період часу, який припадає на шлюб з [PERSON] , [PERSON] , за даними з її трудової книжки, працювала у періоди з 09.12.2003 до 03.11.2010 та з 03.10.2011 до 17.11.2011 (арк.спр.6-7). З червня 2019 року знаходиться на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради і отримує допомогу за надання соц.послуг інваліду 1 групи у розмірі 301,05 грн. щомісячно, здійснюючи догляд за [PERSON] (арк.спр.8,10-13,22). [PERSON] перебуває на обліку в Покровському ОУПФУ Донецької області як отримувач пенсії за віком, отримує пенсію, розмір якої склав у червні 2015 року - 1444,44 грн., з липня по грудень 2015 року - 6631,35 грн., з січня по червень 2016 року - 6710,55 грн., з липня 2016 року по липень 2017 року - 7219,70 грн., з серпня по вересень 2017 року - 7270,92 грн., з жовтня по грудень 2017 року - 10740 грн., з січня 2018 року по лютий 2019 року - 10859,51 грн., з березня по грудень 2019 року - 12705,63 грн. щомісячно (арк.спр.112-114). За звітом про оцінку майна, виконаного на замовлення позивача [PERSON] 27 травня 2020 року, встановлено ринкову вартість оцінюваного майна на 29.05.2020 року: м`які меблі: диван та 2 крісла - 1450 грн., пральна машина LG F80C3LD - 3097,20 грн., водонагрівальний бак Gorenje GBF 80 T/V9 - 1893,60 грн., холодильник Atlant MXM-268 - 1893,60 грн., електроплита з духовою шафою HANSA FCEW 53041 - 2072,47 грн., витяжка PYRAMIDA MHX - 448,35 грн., кондиціонер Tosot GN-12A- 2737,33 грн., мікрохвильова піч Samsung G271ER - 862,50 грн., монітор комп`ютера BenQ GL2040M - 1400 грн., клавіатура Wired Keyboard 600 - 293,33 грн., комп`ютерне крісло - 393,56 грн., металеві вхідні двері - 1333,85 грн., міжкімнатні двері у кількості 4 одиниці - 1372 грн., лінолеум 15 кв.м. - 1008,90 грн., ванна металева 120х70 см. - 1146,34 грн., раковина тюльпан 60х50х15 - 301,50 грн. (арк.спр.159-192). Свідок [PERSON] суду показав, що є чоловіком третьої особи [PERSON] , з якою знайомий з 2009 року. Майже весь цей час знайомий і з подружжям [PERSON], які одружились в 2009 році. Він був присутнім на всіх святах в сім`ї, часто відвідував сім`ю дружини, тому і сам бачив і знає від дружини про обставини придбання [PERSON] спільного майна і його приблизну вартість. Підтвердив придбання [PERSON] за спільні кошти у період 2010-2013 років майна: м`якого куточка десь за 6000 грн., комп`ютеру десь за 7000 грн., пральної машинки десь за 5000 грн., лінолеуму десь за 7000 грн., міжкімнатних дверей 5 шт., ціну не знає, залізних вхідних дверей десь за 5000-5500 грн., ванної десь за 6000 грн., умивальника десь за 1500 грн., холодильника, вартість не знає, печі десь за 5000-5500 грн., витяжки десь за 3000 грн., водонагрівального баку, вартість не знає, комп`ютерного стільця десь за 700 грн., мікрохвильової печі десь за 3000 грн., та пилососу, ціну не знає. У період з 2015 до 2019 років було придбано: духову шафу десь за 5000 грн., фотоапарат десь за 7000 грн., телевізор десь за 7000 грн., мультиварку десь за 1700 грн., пральну машинку з баком десь за 11000 грн. Час придбання кондиціонера та комп`ютеру він не пам`ятає. Згідно положень частини першої статті 60 Сімейного кодексу України та частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожний із подружжя на підставі статті 63 Сімейного кодексу України має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, на підставі частини другої статті 370 Цивільного кодексу України та частини першої статті 70 Сімейного кодексу України, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі (частина перша статті 71 Сімейного кодексу України). Оскільки спірне майно сторонами придбане у період перебування в юридичному шлюбі, за спільні кошти подружжя, що підтверджено в судовому засіданні показами свідка, поясненнями третьої особи і даних на спростування цього твердження суду не надано, даних про укладення між сторонами домовленості про визначення частки кожного у спільній сумісній власності суду не надано і судом не встановлено, суд вважає, що спірне майно є спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим його вимоги підлягають задоволенню. Більш того, суд погоджується із запропонованим позивачем способом поділу майна, оскільки такий спосіб відповідає вимогам статей 70 і 71 Сімейного кодексу України, а відповідачем інший спосіб, який відповідав би вимогам вказаного законодавства, суду не заявлявся. Із переліку майна, заявленого позивачем до поділу, суд вважає необхідним виключити холодильник LG вартістю 6000 грн., оскільки факт наявності у спільній сумісній власності цього майна позивачем суду не доведено. Придбання у спільну власність саме холодильника марки LG ні відповідач у відзиві, ні свідки в судовому засіданні не підтвердили. Для здійснення оцінки спеціалісту був наданий холодильник Atlant MXM-268, оцінка якого і була ним проведена, але це майно до поділу позивачем не заявлялось. Для здійснення обрахування вартості майна, яке заявлено для поділу, суд вважає необхідним взяти до уваги звіт про оцінку майна, виконаного на замовлення позивача [PERSON] 27 травня 2020 року. Вартість іншого майна, яке не увійшло до переліку звіту, враховуючи, що відповідач не надала це майно для його оцінки і у спростування заявленої відповідачем вартості цього майна будь-яких доказів суду не подавала, суд визначає за заявленою позивачем ціною в його позові. Суд не приймає до уваги позицію відповідача про відсутність іншого майна або придбання його у першому шлюбі, а саме: м`якого куточка, комп`ютерного процесора, монітору для комп`ютера, електроплити Ханса , мікрохвильової печі та металевих вхідних дверей, оскільки її позиція спростовується показами свідка та поясненнями третьої особи, які підтвердили придбання іншого, зазначеного у позові майна, у шлюбі з позивачем, а також тим фактом, що для здійснення оцінки майна спеціалісту надані дані і ним оцінене майно, про відсутність якого заявляла відповідач, а саме комп`ютерне крісло та міжкімнатні двері. Також в судовому засіданні суд вважає недоведеним твердження відповідача про належність їй на праві особистої приватної власності електричної швейної машинки. Ні третя особа, ні свідок не підтвердили факт дарування позивачем відповідачу цього майна. В судовому засіданні ці особи стверджували, що [PERSON] не дарував на день народження [PERSON] швейної машинки, вона була придбана на кошти, які позивач [PERSON] отримав після звільнення з підприємства і це не було присвячено якійсь події. Відповідачем будь-яких належних доказів на підтвердження належності їй цього майна суду не надано. За умовами частини першої статті 264 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд, поряд з іншими питаннями, має вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, у свою чергу, віднесено витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням спеціалістів (частини перша та третя статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). За змістом частин з першої по шосту статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача [PERSON] на правову допомогу по цій справі склали 10000 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 16 січня 2020 року, ордером серії ДН № 081571 від 19.02.2020, актом прийому-передачі наданих послуг № 1 від 16.01.2020, квитанцією № 2/20/1 від 29.01.2020, актом прийому-передачі наданих послуг № 2 від 22.05.2020, квитанцією № 2/20/2 від 22.05.2020, згідно яких витрачено 4 год. робочого часу, 6 явок в судове засідання як представника та підлягає сплаті всього 10000 грн. (арк.спр.55-57,153-154). Витрати позивача на сплату судового збору склали 1155 грн. (арк.спр.49а) і на виконання звіту оцінки майна - 1600 грн. (арк.спр.156). Витрати відповідача [PERSON] на правову допомогу по цій справі склали 10000 грн., що підтверджується договорами про надання правничої допомоги від 18 листопада 2019 року та 24 лютого 2020 року, ордерами серії ДН №№ 072985 і 072993 від 04.02.2020 і 24.02.2020, рахунком на оплату № 7 від 25.11.2019, довідками про оплату послуг адвоката від 25.11.2019, 20.05.2020 та 19.02.2020, розрахунками суми гонорару за надану правничу допомогу від 25.11.2019 та 20.05.2020, актами наданих послуг (виконаних робіт) від 20.05.2020 та 19.02.2020, згідно яких витрачено 4 год. робочого часу, 6 явок в судове засідання як представника та підлягає сплаті всього 10000 грн. (арк.спр.17-18,85-86,137-139). Питання щодо повернення витрат на судовий збір [PERSON] судом вирішене в ухвалі суду від 2 березня 2020 року (арк.спр.91-93). Оскільки сторони будь-яких клопотань по зменшенню витрат на правничу допомогу не заявляли, даних щодо необґрунтованості понесених витрат суду не подавали,

Outcome: partial