Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 07.05.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про переведення прав та обов`язків співвласника - боржника. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у липні 2013 року він звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Заочним рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.09.213 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18.11.2013 року, позов задоволено, з [PERSON] стягнуто на його користь борг у сумі 124000,00 грн. 04.12.2013 року відділом державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП№41033270. В подальшому рішеннями Селидівського міського суду Донецької області від 28.01.2015 року та 26.01.2017 року на користь позивача з відповідача стягнуто інфляційні збитки та 3% річних. Виконанням рішень судів здійснює Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, проте судові рішення боржником не виконано. З урахуванням уточнених вимог просив суд: виділити [PERSON] , 1961 року народження, в натурі частку житлового будинку [ADDRESS] згідно з варіантом поділу, визначеному на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №218 від 27.05.2016 року, а саме квартиру [ADDRESS] , яка становить 35/100 частин житлового будинку, загальною площею 51,92 кв.м., у вартісному вираженні 125 127 (сто двадцять п`ять тисяч сто двадцять сім) грн., всього будівель і споруд на суму 194 613 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот тринадцять) грн., що складає 43/100 реальних часток; звернути стягнення на частку [PERSON] , 1961 року народження, у житловому будинку [ADDRESS] шляхом переведення на позивача прав та обов`язків співвласника боржника та визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 43/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а саме, частина житлового будинку (літ.А-1): частина приміщення «2» площею 3,62 кв.м., приміщення «3» площею 20,5 кв.м., приміщення «4» площею 27,8 кв.м., загальною площею 51,92 кв.м., що становить 35/100 частини житлового будинку, а також: тамбур літ. а-1, сарай літ. Б-1, убиральня літ. У-1, 1/2 частина вимощення І, 1/2 частина воріт t, 1/2 частина огорожі №. Також просив стягнути на його користь судові витрати у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом.\~\~ \~ \~ \~ \~02.11.2015 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області у задоволенні позову відмовлено. 19.07.2016 року рішенням Апеляційного суду Донецької області рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.11.2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. 18.04.2018 року Постановою Верховного Суду рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.11.2015 року та рішення Апеляціного суду Донецької області від 19.07.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 06.08.2018 року ухвалою Селидівського міського суду Донецької області призначено у даній справі підготовче судове засідання на 04.10.2018 року. 19.11.2018 року ухвалою Селидівського міського суду Донецької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що заочним рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.09.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18.11.2013 року, позов задоволено, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] борг у сумі 124000,00 грн., дана обставина доказуванню не підлягає у відповідності з вимогами ст. 82 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі рішення суду позивачу видано виконавчий лист №2/242/1204/13 від 27.11.2013 року. Згідно з постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Литвиненко Ю.В. від 04.12.2013 року, на підставі виконавчого листа №2/242/1204/13, виданого 27.11.2013 Селидівським міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 124000,00 грн., відкрито виконавче провадження. Згідно з постановою державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області від 26.10.2016 року у відділі відкрито виконавче провадження ВП №52747917 на підставі виконавчого листа №2/242/1204/13, виданого 27.11.2013 року. Також, рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28.01.2015 року, яке набрало законної сили 10.02.2015 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто інфляційні збитки в розмірі 27900, 00 грн., три проценти річних в розмірі 4779,94 грн., а також судові витрати у розмірі 326,80 грн. через невиконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.09.2013 року. На підставі рішення суду позивачу видано виконавчий лист №2/242/162/15 від 27.03.2015 року. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції від 30.04.215 року на підставі виконавчого листа №2/242/162/15, виданого 27.03.2015 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 33006,74 грн., відкрито виконавче провадження ВП №47404068. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.01.2017 року, яке набрало законної сили 07.02.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто інфляційні збитки в розмірі 62223,20 грн., три проценти річних в розмірі 6090,63 грн., а також судові витрати у розмірі 683,13 грн. через невиконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.09.2013 року. На підставі рішення суду позивачу видано виконавчий лист №242/4043/16-ц від 15.02.2017 року. Згідно з постановою державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області від 03.05.2017 року, на підставі виконавчого лист №242/4043/16-ц, виданого 15.02.2017 року Селидівським міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні збитки в розмірі 62223,20 грн., три проценти річних в розмірі 6090,63 грн., а також судові витрати у розмірі 683,13 грн., відкрито виконавче провадження №53864845. Постановою державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області від 03.05.2017 року виконавче провадження №53864845 приєднано до виконавчого провадження №52773047. Постановою державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області від 26.10.2016 року виконавче провадження №47404068 приєднано до виконавчого провадження №52773047. Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру речових прав власності на нерухоме майно від 12 грудня 2013 року, виданою реєстраційною службою Селидівського міського управління юстиції Донецької області, у реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо належності боржникові [PERSON] об`єктів нерухомості на праві власності. Відповідно до довідки УДА ЦНППВАЗ м. Красноармійська від 01 квітня\~2014 року за [PERSON] автотранспорт и мототранспорт не зареєстрований. Згідно з актами, складеними державним виконавцем від 25 та 31 березня 2014 року, за адресою: [ADDRESS] , перевірити майновий стан боржника не є можливим, у зв`язку з неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника. Також, під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження №52773047, яке проводиться Мирноградським міським відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області, до складу якого входять виконавчі документ: виконавчий лист №2/242/1204/13 від 27.11.2013 року, виконавчий лист №2/242/162/15 від 27.03.2015 року, виконавчий лист №242/404/16-ц від 15.02.2017 року, державним виконавцем проведено ряд виконавчий дій. Так, з листа Мирноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 20.07.2018 року за №1426/22-11756, вбачається, що на виконання виконавчих листів №2/242/1204/13 від 27.11.2013 року, №2/242/162/15 від 27.03.2015 року, №242/404/16-ц від 15.02.2017 року, державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно з витягом про реєстрацію з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.04.2014 року державним виконавцем ВДВС Селидівського МУЮ винесено арешт на все рухоме майно боржника. Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] накладені арешти на все майно та на 1/2 частину будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Державним виконавцем зроблено запити до «НАІС ДДАІ» МВС України та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність майна, належного будинку та згідно відповідей, нового рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Також вчинялись дії щодо перевірки майнового стану [PERSON] за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 16 липня 1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить довідка №390/034-147 від 11.04.14 року, видана відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського МУЮ, актовий запис №115. Згідно з договором купівлі-продажу від 20.09.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу, Приймак Т [PERSON] П. належить будинок [ADDRESS] . Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] на підставі статей\~366,\~371 ЦК України\~просив\~виділити [PERSON] 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] в натурі та звернути на неї стягнення з метою стягнення з [PERSON] боргу, визначеного рішеннями судів. Оскільки позивач звернувся до суду із позовом у 2015 року, суд застосовує Закон України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з частиною п`ятою\~статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно. Відповідно до частини шостої\~статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 січня 2016 року, задоволено подання відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника [PERSON] у спільній сумісній власності та визначено, що [PERSON] як одному із подружжя належить на праві власності 1/2 частки будинку [ADDRESS] . Відповідно до частини першої\~статті 366 ЦК України\~кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. Частиною другою\~статті 366 ЦК України\~передбачено, що у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Разом із тим для реалізації кредитором такої вимоги підлягають з`ясуванню усі обставини, передбачені\~статтею 366\~ЦК України (недостатність у боржника іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, можливість чи неможливість виділу в натурі частки із спільного майна в натурі без повної втрати і зміни її цільового призначення, тощо). Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 27 травня 2016 року № 218 провести поділ домоволодіння [ADDRESS] з організацією окремих квартир, які відповідають вимогам державних будівельних норм, можливо. Експертом запропоновані варіанти розподілу вказаного житлового будинку на дві окремі квартири. Суд враховує даний висновок судової будівельно-технічної експертизи від 27 травня 2016 року № 218, та вважає, що виділ в натурі частки боржника [PERSON] із спільного майна в натурі без повної втрати і зміни її цільового призначення можливий. Суд звертає увагу, що відповідачі будучи обізнаними про розгляд даної цивільної справи, оскільки до цього часу вони активно брали участь у її розгляді до перегляду у касаційній інстанції, не надали належних та допустимих доказів того, що виконання рішень суду, які знаходяться на примусовому виконанні у Мирноградському міському відділі ДВС ГТУЮ у Донецькій області, можливо іншим шляхом. Тягар доказування достатності чи недостатності у відповідача майна, на яке може бути звернуто стягнення покладається на самого відповідача, який до суду не з`явився. В ході розгляду справи судом не встановлено іншого рухомого чи нерухомого майна на яке може бути звернено стягнення. Державним виконавцем Мирноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області в ході проведення виконавчий дій встановлено, що за боржником нерухоме або рухоме майно не зареєстровано, що вбачається з листа від 20.07.2018 року за №1426/22-11756. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»). Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»). Відповідно до частини п`ятої\~статті 124 Конституції України\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої\~статті 129 Конституції України\~до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. \~ \~ \~ \~За таких обставин та з підстав, передбачених указаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та захист прав позивача в обраний ним спосіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне з відповідачів на користь позивача стягнути понесені ним судові витрати у справі, що разом становить 3199,39 грн., які складаються із судового збору у розмірі 243,60 грн., судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 267,31 грн., витрати пов`язані із проведенням експертизи на підставі рахунку №48 від 22.02.216 року у розмірі 2396,16 грн., судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 292,32 грн., у рівних частках з кожного у розмірі 1599,69 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved