Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 19084,85 грн. кредитної заборгованості, в тому числі: 291,40 грн. - боргу за кредитом, 13908,46 грн. - боргу по процентах за користування кредитом, 3500,00 грн. - боргу по пені, 1384,99 грн. - штрафів (500 грн. - фіксована частина, 884,99 грн. - процентна складова), посилаючись на те, що відповідач, отримавши згідно договору №б/н від 12 червня 2014 року кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення вказаного боргу станом на 31.08.2017р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує, що 12 червня 2014 року отримував від банку кредитну платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 300 грн., активував її, але в подальшому про неї забув і жодної суми кредитних коштів не сплачував. Зазначає, що право на позов в банку виникло з часу першої прострочки платежу з 31 липня 2014 року, а тому до позовних вимог про стягнення з нього процентів, пені та штрафів просить застосувати позовну давність; щодо стягнення з нього тіла кредиту в сумі 291,40 грн. не заперечує. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 12 червня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], банк надав відповідачеві кредит на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300 грн. базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (березень 2018 року), а відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов'язання виконував неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору ним не сплачувалися, в зв'язку з чим, йому установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31 серпня 2017 року складає 19084,85 грн., з яких: 291,40 грн. - борг за кредитом, 13908,46 грн. - борг по процентах за користування кредитом, 3500,00 грн. - борг по пені, 1384,99 грн. - штрафи (500 грн. - фіксована частина, 884,99 грн. - процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачем. [PERSON] всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов'язань, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості. Водночас, згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003цс15, відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів), в ньому в порушення вимог\~ст.61 Конституції України\~передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3\~ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення штрафів в сумі 1384,99 грн. (500,00 грн. - фіксована частина, 884,99 грн. - процентна складова) слід відмовити. Щодо заяви [PERSON] про застосування позовної давності до вимог банку про стягнення з нього боргу по процентах в сумі 13908,46 грн. та по пені в сумі 3500 грн. суд враховує наступне. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, а згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) визначено спеціальну позовну давність в один рік. За змістом положень чч.3, 4\~ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Верховний Суд України в своїх правових висновках (постанова від 19.03.2014р. в справі №6-20цс14 та інших) зазначає, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Крім того, в постанові від 25.05.2016р. по справі №6-1138цс15 Верховний Суд України виклав правовий висновок, згідно якого стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Умовами укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] кредитного договору (пп.2.1.1.12.3-2.1.1.12.6 Умов і Правил надання банківських послуг) передбачено щомісячну сплату процентів до 25-го числа за попередній місяць. З наданого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що порушення [PERSON] кредитних зобовязань виникло з 31 липня 2014 року, про що установі банку було відомо. Натомість, до суду з даним позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось лише 15 вересня 2017 року. В звязку з цим, заборгованість за процентами в сумі 43,19 грн. та по пені в сумі 2300 грн. знаходяться за межами строків позовної давності, про застосування якої відповідач заявляє в своїх запереченнях проти позову. Решта ж вимог [PERSON] про поширення позовної давності на весь період нарахування процентів та пені є безпідставними і не грунтуються на законі. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 15356,67 грн., з яких: 291,40 грн. - борг за кредитом, 13865,27 грн. - борг по процентах за користування кредитом, 1200,00 грн. - борг по пені. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1287,44 грн. (15356,67 : 19084,85 х 1600,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial