Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач 04.11.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 20607,95 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 14.10.2014 р. складає 266893,56 грн. Після зменшення позовних вимог 16.04.2015 р. просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 17120,70 доларів США заборгованості з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 17.08.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 11029595000, за умовами якого банк надав відповідачці кредит на споживчі потреби на загальну суму 16000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 16.08.2013 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,8 % річних, а відповідачка зобовязалась повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісію та інші передбачені платежі в розмірі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. На забезпечення належного виконання кредитних зобовязань 17.08.2006 р. між банком, позичальником [PERSON] та поручителем відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №1/11029595000-П, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника [PERSON] Між ПАТ «УкрСиббанк», що є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та позивачем 13.02.2012 р. укладено договір факторингу № 2, згідно якого позивач отримав право вимоги до відповідачів за вказаними кредитним договором та договором поруки. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] своїх зобовязань по погашенню кредиту станом на 06.04.2015 р. заборгованість за цим кредитним договором становить 17120,70 доларів США, з якої заборгованість за кредитом 10597,63 доларів США, заборгованість по відсотках 6523,07 доларів США. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що відповідачка [PERSON] згідно оригіналів меморіальних ордерів фактично отримала кредит у розмірі 15619 доларів США. Просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку порядку 17120,70 доларів США заборгованості, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на день постановлення рішення (1 долар США за 21,525720 грн.) становить 368535,39 грн., та судові витрати у розмірі 2668,94 грн. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що погашення заборгованості по договору про надання споживчого кредиту № 11029595000 від 17.08.2006 р. повинно здійснюватись шляхом сплати позичальником щомісячних платежів до 05 числа кожного місяця; щомісячні платежі включають в себе платіж в погашення основного боргу по кредиту та процентів. Позивач звернувся до суду 04.11.2014 р., а отже несвоєчасно скористався правом захисту своїх інтересів та не звернувся до суду в межах встановленого строку загальної позовної давності щодо частини платежів, строк сплати яких настав до 04.11.2011 р. Представник відповідача не заперечував щодо стягнення з позичальника [PERSON] 6517,90 доларів США (4190,56 доларів США по тілу кредиту + 2327,34 доларів США по відсотках) у межах трьохрічного строку давності, виходячи із суми щомісячного платежу по тілу кредиту 190,48 доларів США, першого платежу по тілу кредиту 05.11.2011 р., кінцевого строку погашення кредиту 16.08.2013 р., першого платежу по відсотках 05.11.2011 р. за відсотками, нарахованими у жовтні 2011 р. (п.1.3.4 договору), останнього платежу по відсотках серпень 2013 р. У решті позову просив відмовити за спливом позовної давності. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не зявився в судове засідання, не повідомив суду про причини неявки. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 17.08.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11029595000, за умовами якого банк надав відповідачці кредит на споживчі потреби на загальну суму 15619 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 16.08.2013 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,8 % річних, а відповідачка зобовязалась повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісію та інші передбачені платежі в розмірі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту (а.с.6-10, 19-21). На забезпечення належного виконання кредитних зобовязань 17.08.2006 р. між банком, позичальником [PERSON] та поручителем відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №1/11029595000-П, згідно якого поручитель взяв на себе зобовязання солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника [PERSON] (а.с.11). 13.02.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та позивачем укладено договір факторингу № 2, згідно якого позивач отримав право вимоги до відповідачів за вказаними кредитним договором та договором поруки (а.с.22-27). У звязку з неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] своїх зобовязань по погашенню кредиту станом на 06.04.2015 р. заборгованість за цим кредитним договором становить 17120,70 доларів США, з якої заборгованість за кредитом 10597,63 доларів США, заборгованість по відсотках 6523,07 доларів США, згідно наданої позивачем довідки-розрахунку (а.с.143-147). У гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на день постановлення рішення (1 долар США за 21,525720 грн.) заявлена позивачем до стягнення заборгованість за кредитним договором становить 368535,39 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.ч. 1, 4 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Оскільки у договорі поруки, укладеному з відповідачем [PERSON], строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Встановлено, що строк виконання основного зобовязання за кредитним договором настав 16.08.2013 р., протягом шести місяців від цього строку кредитор не предявив вимог до поручителя, звернувся до суду з позовом лише 04.11.2014 р. За таких обставин порука припинилася, тому у позові до поручителя про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку слід відмовити. Незважаючи на те, що сторона позивача не надала суду додатку № 1 до кредитного договору графіку погашення кредиту, надана позивачем довідка-розрахунок (а.с.144-147) підтверджує ту обставину, що сторони узгодили погашення кредиту щомісячними платежами по 190,48 доларів США по тілу кредиту та щомісячні суми на погашення відсотків. Судом встановлено, що сторони встановили як строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом з кінцевим строком повернення кредиту до 16.08.2013 р., так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів по тілу кредиту і по відсотках. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно якої якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок (ст.253 ЦК). Згідно вимог ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК). У відповідності з вимогами ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.03.2014 р у справі № 6-20цс14, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 р. у справі № 6-169цс14. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом після 01.02.2011 р. У свою чергу позивач, до якого як до нового кредитора згідно ст.514 ЦК України перейшли права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, звернувся до суду з позовом до неї лише 04.11.2014 р. Виходячи з довідки-розрахунку (а.с.146), суд визначає розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] у межах трьохрічного строку загальної позовної давності, починаючи з 01.11.2011 р. до 16.08.2013 р. включно, у сумі 6517,90 доларів США (190,48 дол. х 22 міс. = 4190,56 доларів США по тілу кредиту + 2327,34 доларів США по відсотках), що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 24.06.2015 р. (1 долар США за 21,525720 грн.) 140302,49 грн. З відповідачки [PERSON] слід стягнути у користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволеного позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 256, 257, 261, 267, 526, 554, 559 ч.ч. 1, 4, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial