Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач 06.10.2020 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу (а.с. 2-3), який згодом уточнювала (а.с. 12), остаточно просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує наступним. 30.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що поступово шлюбні відносини з відповідачем погіршувалися, в липні 2020 року були фактично припинені через різні погляди на сімейне життя, шлюб, права та обов`язки подружжя. З вказаного часу вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Вона дійшла остаточного висновку, що подальше збереження шлюбу, який фактично не існує, неможливо, стосунки, що склалися між нею та відповідачем виключають можливість збереження шлюбу, крім того, кожен з них має особисте життя, свій бюджет та свої інтереси. Зазначає, що наміру примирятися з відповідачем не має, майновий спір буде вирішуватися окремо, дитина після розірвання шлюбу, за їх взаємною згодою, залишається проживати разом з нею. Враховуючи вказане, вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05.01.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, на позові наполягає (а.с. 25). В матеріалах справи також наявна заява представника відповідача, згідно якої відповідач позов визнає, просить розірвати шлюб (а.с. 36). Крім того, в матеріалах справи є заява представника відповідача, направлена на електронну адресу суду, зі змісту якої вбачається, що відповідачем усі можливості та засоби наладити добрі сімейні стосунки було вичерпано і, протягом останнього часу у сторін немає ніякої надії і бажання на збереження сім`ї. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально, взаємовідносини різко погіршилися, вони перестали розуміти один одного та фактично стали чужими любим. Спільного бюджету немає, сумісне господарство не ведеться. Просить не надавати додатковий термін на примирення (а.с. 37). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 30.09.2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 246 (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-7). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що поступово шлюбні відносини з відповідачем погіршувалися, в липні 2020 року були фактично припинені через різні погляди на сімейне життя, шлюб, права та обов`язки подружжя. З вказаного часу сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач дійшла остаточного висновку, що подальше збереження шлюбу, який фактично не існує, неможливе, стосунки, що склалися між нею та відповідачем виключають можливість збереження шлюбу, крім того, кожен з них має особисте життя, свій бюджет та свої інтереси. Відповідач у заяві, поданій на електронну адресу суду через представника погодився з тим, що їх з позивачем шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально. Майновий спір сторони будуть вирішуватися окремо, дитина після розірвання шлюбу, залишається проживати разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved