Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25495,59 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24.12.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ліміт. Підписання данного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідачем зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувала внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.12.2015 року має заборгованість в сумі 25495,59 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2341,09 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 12024,73 гривень, заборгованості за пенею в сумі 9439,50 грн. та штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 1190,27 грн. процентна складова. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути за відсутості представника позивача. Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлення про вручення поштового відправлення повернуто на адресу суду із відміткою Укрпошти «За закінченням терміну зберігання», тому відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленою належним чином і суд розглядає справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 24.12.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом на суму 3000,00 гривень зі сплатою 24,00% річних в обмін на зобовянання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту (а.с.42). Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (а.с.44). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, передбачено, що останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с.46). Взяті на себе зобов?язання по погашенню кредиту відповідач порушила і станом на 28.12.2015 року відповідно до розрахунку позивача створила заборгованість в сумі 25495,59 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2341,09 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 12024,73 гривень, заборгованості за пенею в сумі 9439,50 грн. та штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 1190,27 грн. процентна складова. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено довідкою про умови кредитування та Умовами та правилами надання банківських послуг, наданими позивачем(а.с.42-48). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушила зобовязання за кредитним договором, який не повертає. Однак при нарахуванні неустойки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 500,00 грн фіксована частина та 1190,27 грн. процентна складова за одне й те ж порушення, тобто здійснено подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тому, суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі фіксованої частини в сумі 500,00 грн. з підстав того, що договір і розрахунок штрафних санкцій в цій частині суперечить положенню ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Тому суд вважає, що відповідач цій частині має нести відповідальність за порушення зобовязання, сплативши штраф в сумі 1190,27 гривень(процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач здійснила останній платіж 16.09.2008 року, а позивач, знаючи про порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, до 01.02.2016 року з позовом до суду не звертався, що свідчить про умисне сприяння збільшенню розміру неустойки кредитором, а також враховуючи те, що сума пені 9439,50 грн. значно перевищує суму заборгованості за кредитом 2341,09 грн., тому суд вважає за можливе зменшити суму пені, що нарахована позивачем за несвоєчасність виконання зобовязань за договором з 9439,50 грн. до 2341,09 грн.. Виходячи з встановленого, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 2341,09 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 12024,73 гривень, заборгованості за пенею в сумі 2341,09 грн. та неустойку у виді штрафу в сумі 1190,27 грн. (процентна складова), а всього суму заборгованості, яка становить 7239,35 гривень. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, документами на підтвердження договірних відносин по отриманню кредиту (копією заяви позичальника, умовами надання споживчого кредиту, розрахунком заборгованості). Таким чином, з відповідача, належить стягнути суму заборгованості в розмірі 17897,18 гривень у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором та понесеними витратами позивача у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial