Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Первісний позов [PERSON] поданий 02.11.2011 року, уточнений остаточно заявою від 12.03.2014 року. З урахуванням ухвали суду від 26 червня 2014 року про виділ частини позовних вимог позивач остаточно просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] та виділити в натурі позивачу частину будинку з надвірними будівлями і частину земельної ділянки згідно 2-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9978 і передати у власність частину майна як запропоновано для 1-го співвласника. Відповідно ухвали від 3.06.2013 року судом прийнято зустрічний позов відповідача, який уточнювався і відповідно до ухвали суду 26 червня 2014 року про виділ частини позовних вимог та заяви відповідача від 31.07.2014 року в остаточних позовних вимогах відповідач просить суд, так само як і позивач, визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] та виділити в натурі позивачу частину будинку з надвірними будівлями і частину земельної ділянки згідно 2-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9978 і передати у власність частину майна, як запропоновано для 1-го співвласника. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, пояснивши, що будинок та земельна ділянка є спільним сумісним майном сторін, набутим за час шлюбу, але відповідач позбавив позивача права користування нерухомим майном, тому позивач просила суд позов задовольнити і передати їй саме ту частину будинку згідно, 2-го варіанту висновку експертизи, яка обладнана системою опалення, газо-, водо- постачання, опалення, кухнею та службовими приміщеннями з урахуванням її матеріального стану та стану її здоров'я, зустрічні вимоги не визнала з тих підстав, що вважає відповідача спроможним за власний рахунок провести необхідні перебудови у будинку. Відповідач та представник відповідача не визнав позову і просив суд задовольнити його зустрічні позовні вимоги з тих самих підстав, що і позивач і наполягав на тому, що позивач не має наміру реально проживати у спірному будинку, а тому не потребує передачі у її власність тієї частини будинку, що фактично не потребує переобладнань. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги сторін в частині обґрунтованості та доведеності позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 15 жовтня 1985 року, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області реєстровий № 1-5149, довідки № 367 від 20.10.2011 року комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», копії технічного паспорту, копій державних актів на право власності на землю серія АБ № 211739, серія АБ № 211623 судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований власником будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], а також власником суміжних земельних ділянок кадастровий № 6325151000:00:001:0010, та кадастровий № 6325151000:00:001:0014, які розташовані в [ADDRESS]. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 1980 року по 18 жовтня 2010 року, що підтверджено рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.10.2010 року справа № 2-5798/10 року. Будинок та земельні ділянки набуті за час шлюбу, а тому на підставі ст. 22 КПШС України та ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю. З цих підстав вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом, в яких сторони просять визнати за кожним із них право власності по 1/2 частині за кожним за будинок та земельні ділянки, що розташовані в [ADDRESS] підлягають задоволенню. Інша частина позовних за первісним і зустрічним позовами про поділ нерухомого майна в натурі не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9978 від 25.12.2012 року 2-й варіант передбачає поділ будинку та земельної ділянки із дотриманням рівності часток співвласників. Поряд з цим першому співвласнику виділяється із житлових приміщень коридор, столова, дві житлові кімнати, сходи, кухня, коридор, туалет і ванна кімната, а другому співвласнику лише дві житлові кімнати. Запропоновано здійснити такі переобладнання: закласти дверний проріз між приміщеннями коридору « 1-1» і житловою кімнатою « 1-6»; закласти частину дверного прорізу між приміщенням житлової кімнати « 1-5» та житлової кімнати « 1-6»; в приміщенні житлової кімнати « 1-5» влаштувати кухню; в приміщенні житлової кімнати « 1-6» влаштувати житлову кімнату площею 15,0 кв. м., санвузол площею 7,0 кв. м. та коридор площею 5,3 кв. м., збільшити дверний проріз між приміщенням житлової кімнати « 1-5» та коридору площею 5,3 кв. м., у віконному прорізі житлової кімнати « 1-6» влаштувати дверний проріз; демонтувати стіну між приміщенням житлової кімнати « 1-3» та житлової кімнати « 1-4», організувавши приміщення житлової кімнати площею 20,0 кв. м. Вжити заходи по переопиранню перекриття. II співвласнику добудувати тамбур глибиною не менше 1,5м. Лінія розподілу горищного приміщення проходить по лінії розподілу житлового будинку без обладнання поділяючої перегородки з улаштуванням окремого виходу з кожної частини горищного приміщення. Крім того, експерт особливо підкреслює, що оскільки всі стіни в житловому будинку є несучими, при наданих варіантах розподілу пропонується залишити вже існуючі площі житлових кімнат без збільшення їх площі до нормативної, щоб запобігти руйнуванню всього будинку. Устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення і газопостачання. Переобладнання по запропонованим варіантам необхідно проводити у відповідності з ДБН А.3.1-5-2009 «Организация строительного производства» і «Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», на основі проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією, при наявності належним чином оформленого дозволу виконкому місцевої ради народних депутатів, державної пожежної інспекції і газового господарства. Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Крім того, нормами ДБН А.3.1-5-2009 передбачено виготовлення проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією, узгоджених в тому числі у виконкому місцевої ради народних депутатів, державної пожежної інспекції і газового господарства. Необхідно також звертатися до Державної архітектурно-будівельної інспекції. В судовому засіданні з'ясовано, що позивач та представник позивача не бажають виконувати такі дії на стадії судового розгляду, оскільки вважають, що при з'ясуванні неможливості виконання судового рішення про поділ будинку в натурі можливо скасовувати рішення суду за нововиявленими обставинами, а висновки експерта є лише пропозицією і не обов'язкові для виконання сторонами в справі. Відповідач та представник відповідача також не бажали надати суду докази виконання приписів ст. 152 ЖК України та норм ДБН А.3.1-5-2009 в частині виготовлення проектно-кошторисної документації з проведення реконструкції будинку і узгодження такої документації з відповідними державними органами самоврядування, інспекціями та службами. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи наведене, суд вважає, що наявність висновку експерта в даному випадку не є достатнім доказом можливості задоволення позовних вимог про поділ нерухомого майна в натурі, оскільки сторони не виявили бажання надати суду проектно-кошторисну документацію з дозволом місцевої ради на проведення робіт з узгодженням такого проекту у встановленому законом порядку. Крім того, суд вважає, що запропонований 2-й варіант поділу будинку і земельної ділянки створює для першого співвласника суттєво більші переваги перед 2-м співвласником, оскільки останньому надається значно менше житлових приміщень значно меншої вартості (на суму 44350 гривень в порівнянні із 67150 тисячами) з компенсацією вартості житлових приміщень за рахунок нежитлових надвірних будівель і при цьому основну частину переобладнань відноситься за рахунок 2-го співвласника, що не відповідає принципу рівності прав співвласників, визначених ст. ст. 70 та 71 СК України при поділі майна подружжя. Наведені обставини суд вважає підставою для відмови позивачу та відповідачу в задоволені вимоги про поділ майна в натурі за недоведеністю позовних вимог. Оскільки судом в рівній частці задоволені позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами і так само відмовлено в задоволенні вимог сторін, то на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені сторонами суд відносить за їх особистий рахунок.

Outcome: partial