Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що згідно Договору кредиту № 345/40-08г від 21.08.2008 відповідач отримала кредит в розмірі 5 000,00 доларів США із сплатою 23 процентів річних та комісій за користування кредитом в розмірі та порядку, визначених Тарифами на послуги по наданню кредитів. Погашення заборгованості здійснювалося згідно графіка погашення заборгованості. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушила умови договору та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а тому станом на 18.04.2018 має заборгованість за кредитом в розмірі 4140,35 доларів США, заборгованість за відсотками - 5046,09 доларів США. Оскільки відповідач добровільно погасити заборгованість відмовляється, банк просить стягнути з неї вказану суму боргу, а також судові витрати по справі. 12.08.2020 відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила про безпідставність позову та просила відмовити в його задоволенні з наступних підстав. Зокрема вважає, що відповідно до умов договору та графіку погашення кредиту строк його остаточного погашення визначений до 20.08.2010. Таким чином строк позовної давності сплив 21.08.2013. Позивач звернувся до суду з позовом 27.04.2018, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Тому просить суд застосувати до даного позову наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у його задоволенні. Крім того зазначила про неправомірність нарахування банком відсотків за користування кредитом після закінчення строку дії кредитного договору (а.с. 63-66). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Просила відмовити у позові з підстав, зазначених нею у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір експрес-кредиту № 345/40-08г (а.с. 5-11), згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 доларів США із сплатою 23,00 % процентів річних та погашенням основної заборгованості згідно графіка (а.с. 13). Крім того, п. 1.1. Договору визначено, що кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом не пізніше 20.08.2010. Аналогічна дата остаточного погашення кредиту міститься і в графіку погашення кредиту (а.с. 13). Договір містить положення, які регулюють порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісій за користування кредитом та інших платежів. Як встановлено в судовому засіданні, свої зобов`язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в порядку, передбаченому договором. Оскільки відповідач належним чином не виконувала свої обов`язки за кредитним договором станом на 18.04.2018 виникла заборгованість в сумі 9186,44 доларів США, з яких 4140,35 доларів США - заборгованість за кредитом, 5046,09 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою (а.с. 17). 23.04.2018 банк направив [PERSON] вимогу про усунення порушень шляхом сплати наявної станом на 18.04.2018 заборгованості (а.с. 14, 15). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що початок перебігу строку позовної давності для вимог кредитора про стягнення заборгованості за Договором експрес-кредиту № 345/40-08г від 21.08.2008 обчислюється з 21.08.2010 та відповідно спливає 21.08.2013. Ч.4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 07.05.2018, тобто пропустивши визначений ст. 257 ЦК України строк позовної давності, відповідач надала суду письмову заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, а поважних причин пропуску строків позовної давності позивачем суду не наведено та судом не встановлено, то суд вважає доцільним застосувати позовну давність до спірних відносин сторін, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed