Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 19038,14 грн. та судовий збір в сумі 246 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу порушив зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що станом на 02.12.2014 року становить 19 038,14 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв'язку із пропущенням позивачем строку позовної давності, що передбачено ст. 267 ЦК України. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 грудня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також встановлено, що невід'ємною частиною укладеного договору є Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною картою і Тарифи, з якими відповідач був ознайомлений, про що свідчать його підписи під відповідним текстом вищевказаної заяви /а.с. 12 - 18/. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши в користування відповідачу [PERSON] кредитні кошти, в свою чергу відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 02 грудня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 20 723,51 грн., з яких 2544,67 грн. - заборгованість за кредитом; 11209,34 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 6969, 5 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 882,77 грн. - штраф (процентна складова). Судовим наказом Сихівського районного суду м.Львова від 17.11.2008 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 3068,14 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором, а тому загальна сума заборгованості становить 19038,14 грн. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг /а.с.17/, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримавши кредитні грошові кошти належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором щодо повернення коштів, сплати відсотків та комісії за користування грошовими коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України відносно неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пункту 3.1.1 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки вказано на лицевій стороні такої і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Пунктом 5.4 вказаних Правил передбачено, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Як видно із матеріалів справи останній платіж за кредитом здійснено 05.09.2009 р., однак даний позов до суду пред'явлено лише 15.01.2015 р. Вказана правова позиція відображена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі з аналогічних правовідносин, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Виходячи з наведеного, Банк (відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України) мав би подати до суду докази про строк дії картки, яка була видана відповідачу, однак таких доказів суду не подав. Таким чином, суду не надано доказів про те, що строк дії картки закінчився після 15.01.2015 р., тобто в межах трирічного строку позовної давності. При цьому, причин пропущення позовної давності Банком не наведено. А відтак, позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» з моменту виникнення простроченої заборгованості за кредитом було достовірно відомо про порушення свого права та про особу, яка його порушила. Враховуючи те, що відповідач відповідно до ч.3 ст. 257 ЦК України подав заяву про застосування позовної давності, позивач не ставив перед судом питання про поновлення такого строку, інших строків позовної давності кредитним договором чи умовами надання банківських послуг не передбачено, суд приходить до висновку про пропущення ПАТ КБ «ПриватБанк» позовної давності звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 29 грудня 2007 року з [PERSON] без поважних причин, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі ст. ст. 256, 257, 258, 261, 267, 525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: dismissed