Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначається, що 20.03.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № DNH4KP20751340, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4773, 60 грн. на строк 20.03.2006 р. по 20.03.2008 р. включно, в обмін на зобовязання позичальника повернути суму кредиту, сплатити відсотки та комісію. Отримані відповідачем кошти до теперішнього часу не повернуті, тим самим враховуючи, що кредитний договір не є розірваним. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний загальному терміну позовної давності встановленому ст. 257 ЦПК України, з 05.02.2011 р. по 05.02.2016 р. у розмірі 15825,78 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в позові просить розглядати справу у відсутності представника позивача, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач [PERSON] своєчасно повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 20.03.2006 року між відповідачем та позивачем ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № DNH4KP20751340, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4773,60 грн. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду на те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним і банком кредитний договір. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит на строк з 20.03.2006 р. по 20.03.2008 р. включно, а відповідач зобовязався повернути суму кредиту, сплатити проценти в обумовлені в заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. За договором погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 255,80 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до заяви та Умов. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, але відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим має прострочену заборгованість станом на 05.02.20165 р. у розмірі 4335,863 грн. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. При непогашенні кредиту в строку, установлені у Заяві та п. 3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Як зазначає позивач в своєму позові, вважає за необхідно стягнути з відповідача суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний загальному терміну позовної давності встановленому ст. 257 ЦПК України, з 05.02.2011 р. по 05.02.2016 р. за наступним розрахунком : сума простроченої заборгованості по кредиту * розмір % ставки в день * кількість днів прострочення/100, тобто строк прострочення за тілом кредиту становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 4335,83 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,2%, а отже сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає 15825,78 грн. Судом встановлено, що викладені в позові обставини відповідають дійсності та підтверджені документальними доказами: розрахунком заборгованості за кредитним договором № DNH4KP20751340 від 20.03.2006 року (а.с.7-8), анкетою-заявою позичальника DNH4KP20751340 від 20.03.2006 року (а.с.9), Умовами надання споживчого кредиту фізичним особа розстрочка (а.с.10-13), копією паспорта відповідача (а.с.14-15), довідкою АА № 241170 з ЄДРПОУ (а.с.16), банківською ліцензією та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.18), статутом ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved