Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач 11.10.2013 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами за період з 01.04.2008 р. по 01.07.2013 р. в сумі 19739,75 грн., індекс інфляції 833,96 грн., 3% річних - 874,65 грн., а всього заборгованості в сумі 21448,36 грн., посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов»язані оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарних місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Незважаючи не неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, боржник борг не сплатив, що завдає збитків. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.06.2006 р. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов»язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов»язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов»язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Договір між позивачем та відповідачем на утримання будинку та прибудинкової території не укладався, однак відповідачу відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останнім. Відповідачем періодично вносилась плата за надані комунальні послуги. Так в січні 2010 р. сплачено 3786,11 грн., в вересні 2010 р. сплачено 1015,05 грн., в грудні 2012 р. сплачено 632,76 грн. Оскільки відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку, щодо оплати за утримання житла та оплати за користування комунальними послугами та відмовляється в добровільному порядку сплатити заборгованість, то порушене право позивача, на стягнення боргу, за надання цих послуг підлягає захисту. Згідно наданих позивачем та перевірених судом розрахунків, заборгованість відповідача по платі за утримання житла та комунальних послугах з 01.04.2008 р. по 01.07.2013 р. становить 19739,75 грн., яка обрахована позивачем у відповідності з діючими та затвердженими у встановленому законом порядку тарифами, що діяли на час виникнення заборгованості. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаних норм закону та враховуючи, що розрахунок позивача є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги в сумі 19739,75 грн., індекс інфляції 833,96 грн., 3% річних - 874,65 грн., а всього заборгованості в сумі 21448,36 грн. визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229,4 грн.

Outcome: approved