Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач 10.07.2017 р. звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його дід [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON], яким заповідав йому 1/2 квартиру [ADDRESS], та грошові кошти на рахунках АТ «Ощадбанк», ПАТ «ПроКредит Банк», ПАТ «Перший українській міжнародний банк». Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 25.05.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деркач О.О. із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину за заповітом, але приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нотаріальна контора припинила свою діяльність через дії у м.Донецьк та архівні документи залишились на тимчасово окупованій території, у зв'язку із чим, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просив суд визнати за ним право власності на ? квартиру [ADDRESS], та грошові кошти на рахунках ПАТ «Промінвестбанк»: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; ПАТ «Перший український міжнародний банк»: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; ПАТ «ПроКредит Банк»: [NUMBER]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явились, надали суду заяви, в якій просили задовольнити позов, слухати справу без їх участі та не заперечували проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Донецької міської ради, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився. Відповідно положень ст. 280-282 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.07.2017 року зобов'язано Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деркач О.О. надати суду відомості щодо спадкової справи після смерті [PERSON], який помер [INFO], та зобов'язано АТ «Ощадбанк», ПАТ «ПроКредит Банк», ПАТ «Перший український міжнародний банк», ПАТ «Промінвестбанк» надати суду відомості щодо наявності відкритих рахунків на ім'я [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є дідом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 02.04.1991 року, свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 24.07.1956 року, свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 26.01.1979 року. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 28.05.2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України) Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Судом встановлено, що 02 липня 2012 року [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON] Даний заповіт посвідчено Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим номером 911. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданого 08.09.2017 року, Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу у 2014 року було заведено спадкову справу №07/2014 після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось, оскільки нотаріальна контора припинила свою діяльність через дії у м.Донецьк та архівні документи залишились на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі квартиру є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Так, п.2.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Постановою Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу від 25.05.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Деркач О.О., яким було заведено спадкову справу, припинив свою діяльність та всі архівні справи та документи, що були напрацьовані нотаріальною конторою залишились у м.Донецьку, який віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державно влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085- р. Зазначене вище свідчить про порушення законного права позивача на реалізацію своїх майнових прав, яке підлягає захисту у відповідності до вимог ст. З ЦПК України, та у спосіб передбачений ст. ст. 4 та 16 ЦПК України,- Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя [PERSON]. належала 1/2 частина квартири [ADDRESS], та грошові кошти на рахунках ПАТ «Промінвестбанк»: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; ПАТ «Перший український міжнародний банк»: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; ПАТ «ПроКредит Банк»: [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №7-8408 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 02.02.2009 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 18.09.2017 року, довідками виданими ПАТ «ПроКредит Банк» від 30.08.2017 року №1-2/17/2315, ПАТ «Перший українській міжнародний банк» від 19.09.2017 року №КНА-50.4/354, ПАТ «Промінвестбанк» від 31.08.2017 року №20-11/2017/55. Після смерті [PERSON]., який помер [INFO], право власності на спадкове майно перейшло в порядку спадкування за заповітом спадкоємцю - [PERSON], який у встановленому законом порядку заявив про намір прийняти спадкове майно, однак у встановленому порядку не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно, у зв'язку з втратою спадкової справи №07/2014, яку було заведено Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 30.05.2014 року, в той же час обставин, які б вказували, що на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи судом не встановлено. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved