overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач 02.07.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала шлюбі з 23 листопада 1996 року, який судом розірвано та мають двоє дітей: доньку [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання старшої доньки у розмірі 25% від усіх його доходів. На утримання меншої дитини відповідач матеріальної допомоги не надає. Він має роботу, працює, отримує доходи, отже може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 25 % від доходів відповідача щомісячно на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі, згодна на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщений про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації і фактичного проживання, заперечень на позов не надав. Суд за згодою позивача ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву позивача, вивчивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі з 23 листопада 1996 року, який судом розірвано в 2007 році. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON],[INFO] на утримання якої стягнуто аліменти за рішенням суду у розмірі 25% від усіх доходів (заробітку) відповідача. З 2008 року сторони знову почали проживати разом та народили доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач - батько дитини, з сім'єю не проживає, та матеріальної допомоги донькі не надає. Суд вважає, що відповідач має змогу надавати позивачу допомогу на утримання дитини, оскільки є здоровим працездатним чоловіком, має роботу, працює, отримує щомісячно доходи. Розмір аліментів суд встановлює, виходячи з матеріального становища сторін, принципів розумності та справедливості, а також враховує. що відповідач вже сплачує аліменти на утримання старшої доньки за рішенням суду. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, на підставі ст.183 СК України.. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. Підлягають стягненню на користь держави з відповідача судові витрати, а саме: 243,60 гривен судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач 02.07.2015р. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі ПАТ) по укладеному кредитному договору № 500963394 від 30.10.2014 року заборгованість за кредитом в розмірі 41228,83 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 3549,64 грн., комісію в сумі 1815,53 грн., а всього: 46594 грн., з тих підстав, що відповідач не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 30.10.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 500963394. Позивач надав [PERSON] кредит в сумі 41228,83 грн., а відповідач зобовязався повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього. В порушення умов договору кредиту, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість за кредитом в розмірі 41228,83 грн., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 3549,64 грн., комісію в сумі 1815,53 грн., а всього: 46594 грн. Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем суду розрахунком. Згідно зі змістом положень ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем порушені умови договору щодо повернення кредиту, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і позов задовольняє в розмірах, які визначені в розрахунку заборгованості, який наданий суду позивачем. Відповідачем заперечення проти позову суду не надавались, дані, викладені у вказаному розрахунку не оспорювалися, у звязку з чим суд приходить до висновку про згоду відповідачів з обставинами, викладеними в позовній заяві та даними розрахунку заборгованості. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 465,94 грн. На підставі ст. ст. 526, 550, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач 02.07.2015 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 30.08.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1259. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що останнім часом в сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між подружжям втрачене почуття взаєморозуміння та поваги, шлюбні відносини припинили своє існування, сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 30.08.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1259, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Копія виконавчого листа Новозаводського районного суду м. Чернігова (справа №751/1604/15-ц від 20.03.2015 року) свідчить, що у сторін за час шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], аліменти на утримання якої стягуються з позивача. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач 02.07.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.08.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. З часом їх відношення один до одного змінилось, почали виникати непорозуміння через різні погляди на права та обов'язки подружжя. Всі спроби дійти компромісу не принесли позитивного результату. Вони з відповідачем з квітня 2015 року проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Дитина проживає з нею. На даний час майнового спору немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати. Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з проживанням та роботою на території Російської Федерації, позовні вимоги підтримує (а.с.10-12). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з квітня 2015 року. На даний час майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.08.2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2015 року через різні погляди на права та обов'язки подружжя, постійних непорозумінь з цього приводу. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений останнім під час звернення до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

позивач 02.07.2018 року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», в якому просить стягнути з відповідача 20931,82 грн. матеріальної шкоди, 1600 грн. витрат на проведення експертизи, 935,87 грн. пені та 82,58 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.07.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. 12.07.2018 року представником позивача подано заяву про заміну первісного відповідача на належного відповідача, а саме Департамент патрульної поліції. У вказаній заяві також уточнено позовні вимоги, а саме позивач просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту у розмірі 42135,22 грн., 1600 грн. витрат на проведення експертизи. Подано також уточнену позовну заяву до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби, в якій просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту у розмірі 42135,22 грн., 1600 грн. витрат на проведення експертизи. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 січня 2018 року по вул. Дорошенка-Словацького у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Хюндай», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначає, що [PERSON] під час ДТП перебував на службі на автомобілі, який належить Департаменту Патрульної Поліції. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3018009337227047, автомобіль Тойота Пріус, номерний знак [NUMBER] належить Департаменту Патрульної Поліції. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ № 72 від 28 лютого 2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI Accent», реєстраційний номер [NUMBER], на момент дослідження становить 42 135 грн. 22 коп. З огляду на вищевикладене, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 20.09.2018 року клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача задоволено, замінено первісного відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» на належного відповідача Департамент Патрульної поліції. Ухвалою суду від 22.10.2018 року у даній справі призначено судове засідання на 03.12.2018 року. 30.11.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Зокрема зазначає, що вартість відновлювального ремонту не враховує фізичного зносу транспортного засобу на момент заподіяння шкоди. Натомість, 02 лютого страховик,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач 02.07.2020 року звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.03.2020 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність довіри. Внаслідок зазначеного між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння. На даний час між сторонами відсутнє нормальне спілкування, оскільки відповідач за декілька днів після одруження без пояснень зібрала свої речі і поїхала не повідомивши куди. За цей час позивач зрозумів, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідний, тому просить розірвати шлюб а судові витрати покласти на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подала відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 13.03.2020 року зареєстрували шлюб у Личаківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 13.03.2020 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони з спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 840,80 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач 02.07.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване пощтове відправлення. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач 02.07.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 24.09.14 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочки [PERSON] , 15 р. н. , та [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що подружнє життя сторін не склалось і відповідач залишив сім`ю ще до народження їх другої дитини. Сторони проживають окремо майже 2 р.. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 23.07.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав під розпис 29.07.20 р.. За станом на 25.08.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно тривалий час, мають двох спільних неповнолітніх дітей, позивач не бажає збереження свого шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.09.14 ВДРАЦСом по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 25.09.14 р., актовий запис № 427. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач 02.08.2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказала, що 15 серпня 1998 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року стосунки між сторонами фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Після припинення відносин з відповідачем, дитина залишилися проживати разом з позивачем та перебувати на її утриманні. При цьому позивач зазначила, що її доходу не вистачає на утримання дитини. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину, оскільки він працездатний, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісяця аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу без неї, про що надала суду заяву, в якій також зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач також не з»явився до судового засідання, але просив розглядати справу за його відсутністю, про що надав заяву, в якій також вказав, що визнає позовні вимоги. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. Згідно зі свідоцтвом про одруження, [PERSON] та [PERSON], 15 серпня 1998 року уклали шлюб, зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №94. Відповідно до копії свідоцтва про народження, актова запис №94 від 26.02.1999 року, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Дитина проживає із позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїм дітям. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, та приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved