Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

ПАТ «Фідобанк» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №014/ZB5F28/2/001 від 15.10.2012 року. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримала кошти в сумі 3000 грн. з терміном користування 36 календарних місяців та зі сплатою 35 % річних за користування коштами на умовах повернення та плати за користування такими. Однак, з моменту отримання кредиту відповідач не виконує умови договору і станом на 22.04.2014 року її заборгованість становить 3647,86 грн. В зв'язку з чим, просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.12.2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/ZB5F28/2/001 (споживчий кредит «Оптимальний Плюс»), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 3000 грн. зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців та зі сплатою 35 % річних за користування коштами на умовах повернення та плати за користування такими (а.с. 12). Як вбачається із витягу статуту позивача, останній є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк» (а.с. 4-7). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, повернення кредиту (основної позичкової заборгованості), сплата процентів за користування кредитом, сплата щомісячної комісії здійснюється позичальником щомісячно 20 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Водночас, п. 6.1 правил надання та обслуговування кредиту вбачається, що у випадку прострочення виконання зобов'язання щодо повернення кредиту, чи його частини, позичальник зобов'язаний на підставі ст. 625 ЦК України, повернути кредитору суму боргу (прострочених зобов'язань) та сплатити кредитору проценти від простроченої суми боргу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання і як вбачається із розрахунку заборгованості, її борг станом на 22.04.2014 року за кредитним договором становить 3647,86 грн., з яких: прострочена заборгованість - 736,81 грн., строкова заборгованість за кредитом - 1970,66 грн., прострочені нараховані відсотки - 877,32 грн., строкові відсотки - 63,07 грн. (а.с. 22-24). Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved