Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього 37455,36 грн. кредитної заборгованості, в тому числі: 2165,61 грн. - боргу за кредитом, 29529,97 грн. - боргу по процентах за користування кредитом, 3500 грн. - боргу по пені та комісії та штрафів (500 грн. - фіксована частина, 1759,78 грн. - процентна складова). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, отримавши згідно договору №б/н від 19.12.2012 року кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення зазначеного вище боргу станом на 30.11.2017р. ПАТ КБ «ПриватБАНК» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи 02.03.2018 року та 03.04.2018 року за місцем реєстраційного обліку (ч.7 ст.128 ЦПК України). Перше повернулось з відміткою про отримання кореспонденції особисто, а друге - з відміткою, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання, Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), укладеного 19.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБАНК» та [PERSON] банк надав відповідачу кредит на платіжну картку «Універсальна» у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1500 грн., базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 32,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов'язання виконував неналежним чином: тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору ним сплачувалися нерегулярно (згідно розрахунку заборгованості останній платіж внесено 10.12.2014 року), у зв'язку з чим, йому установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБАНК» станом на 30.11.2017 року складає 37455,36 грн., з яких: 2165,61 грн. - борг за кредитом, 29529,97 грн. - борг по процентах за користування кредитом, 3500 грн. - борг по пені і комісії та штрафи (500 грн. - фіксована частина, 1759,78 грн. - процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорені відповідачем. [PERSON] всупереч положенням ст.81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов'язань. Водночас, згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), в ньому в порушення вимогст.61 Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБАНК» про стягнення штрафів в сумі 2259,78 грн. (500,00 грн. - фіксована частина, 1759,78 грн. - процентна складова) слід відмовити. Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБАНК» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню: за винятком сум нарахованих штрафів. Стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір у повному обсязі, оскільки вона була сплачена у мінімальному розмірі, передбаченому Законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial