Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № HMC0GA00002785, згідно з яким позивач надав кредит позичальнику в розмірі 112 142,86 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.11.2007 року укладено договір іпотеки, згідно якого, [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння, загальною площею 175,5 кв.м., житловою площею 72,9 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS]. 22.11.2007р. приватним нотаріусом [PERSON] накладена заборона відчуження предмету іпотеки. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на домоволодіння, загальною площею 175,5 кв.м., житловою площею 72,9 кв.м. по [ADDRESS] накладені арешти відділом державної виконавчої служби 12.10.2009р., 03.10.2012р., 20.03.2016р. Оскільки, в даному випадку договір іпотеки був укладений 22.11.2007 року, а постанови про арешт майна винесені пізніше, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 23.11.2016 року складає 475 894,83 дол. США, що значно перевищує вартість предмету іпотеки, згідно витягу з реєстру іпотека позивача зареєстрована записом №1 та є чинною, отже наявні всі підстави для звільнення з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: домоволодіння, загальною площею 175,5 кв.м., житловою площею 72,9 кв.м. по [ADDRESS]. Крім того, просив заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотеко держателя щодо вказаного нерухомого майна. Ухвалами суду до участі в справі як співвідповідача залучено публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», вилучено з кола третіх осіб без самостійних вимог - Заводський відділ ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. У судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги та остаточно просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: домоволодіння, загальною площею 175,5 кв.м., житловою площею 72,9 кв.м. та земельну ділянку площею 600,00 кв.м, які знаходяться по [ADDRESS]; заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотекодержателя щодо вказаного нерухомого майна. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що факт накладення арешту на предмет іпотеки не може порушувати переважне право іпотекодержателя на звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» спрямовані на відчуження в односторонньому порядку єдиного житла відповідача. В подальшому, представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, суду не надали підтвердження поважності причин неявки до суду, що стало підставою для розгляду справи за їх відсутності. Представник ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про розгляд справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник Шепетівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області проти позову заперечила, посилаючись на правомірність накладених нею арештів на нерухоме майно [PERSON] як боржника у виконавчому провадженні, де стягувачем є ПАТ КБ «Надра». Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № HMC0GA00002785, згідно з яким позивач надав кредит позичальнику в розмірі 112 142,86 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.11.2007 року укладено договір іпотеки, згідно якого, [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння, загальною площею 175,5 кв.м., житловою площею 72,9 кв.м., та земельну ділянку площею 600,00 кв.м, які знаходяться по [ADDRESS]. Згідно з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 22.11.2007р. приватним нотаріусом [PERSON] накладена заборона відчуження предмету іпотеки. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по [ADDRESS] накладені арешти відділом державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції 12.10.2009р. та 03.10.2012р., Заводським відділом ДВС Миколаївського міськрайонного управління юстиції 20.03.2016р. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 12.10.2009р. накладено арешт на земельну ділянку по [ADDRESS]. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 03.10.2012р. накладено арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON] Постановою державного виконавця Заводського відділу ДВС Миколаївського міськрайонного управління юстиції від 20.03.2016р. накладено арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON] По вказаним виконавчим провадженням виконавчі документи повернуті стягувачам. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.12.2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено частково: звернуто стягнення на будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення набрало законної сили 27.02.2013р., до відділу ДВС на примусове виконання не надходило. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.04.2017 року у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору іпотеки припиненим відмовлено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі ст. 3 цього Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Наведена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 09 квітня 2014 року № 6-13цс14. Таким чином, обтяження спірного нерухомого майна іпотекою було зареєстроване в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 22.11. 2007 року. При цьому обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] на підставі постанов державних виконавців відділу державної виконавчої служи про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зареєстровано в 2009, 2012 та 2016 роках, тобто після обтяження спірного нерухомого майна іпотекою. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки з огляду на те, що обтяження у вигляді іпотеки зареєстроване до реєстрації обтяження на підставі постанови державного виконавця. Накладення арешту на спірне нерухоме майно унеможливлює виконання умов кредитного договору та договору іпотеки шляхом звернення стягнення на майно і позбавляє права ПАТ КБ «ПриватБанк» на продаж іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, чим обмежуються права ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню. Звернувшись до суду з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема, просило суд захистити свої права на майбутнє, та заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права іпотекодержателя на нерухоме майно. Однак, судовому захисту підлягають лише вже порушені, невизнані або оспорювані права, а тому в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial