Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначило, що 27.04.2010 року між сторонами укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, його заборгованість станом на 02.12.2014 року складає 22802 грн. 12 коп. Позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в судовому порядку. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 13000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам, укладеного між сторонами договору, відповідач порушила узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустила виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунками заборгованості підтверджується отримання коштів позичальником та наявність боргу за кредитним договором станом на 02.12.2014 року на загальну суму 22802 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 12963 грн. 87 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 7526 грн. 24 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом 750 грн. 00 коп., штрафу 500 грн. 00 коп., штрафу по відсоткам 1062 грн. 01 коп. Суд вважає, що позов про стягнення з [PERSON] коштів заявлено правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договорів не сплачує передбачені ними платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved