Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач 04.11.2016 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування вказує, що з серпня 2009 року є пенсіонером за віком та інвалідом 2 групи, загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою МСЕК від 17.11.2008 року. Єдиним доходом увесь цей час в неї є пенсія, яка станом на 28.10.2016 року складала 1231 грн.76 коп., що підтверджується довідкою управління пенсійного фонду України в м. Києві. Будь-яких інших джерел доходу не має. Зазначає, що є самотньою жінкою похилого віку, чоловіка чи іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати матеріально немає. Проживає з сином за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацією, виданою ЖЕК № 0512 Оболонського району міста Києва. Практично вся пенсія, яку отримує, витрачається на оплату комунальних послуг. Сума, що залишається є меншою, ніж мінімальний прожитковий мінімум, і її ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності забезпечити себе не може. Також зазначає, що має хронічні захворювання та потребує постійного лікування, на яке потрібно багато коштів. Щомісяця витрачає близько 550 грн. на ліки. Матеріальної допомоги від сина взагалі не отримує. Посилаючись на ст.51 Конституції України, ст.ст.202, 205 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Одночасно просила проводити судове засідання без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання позивач не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач також в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд без участі відповідача. Дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. Позивач є матір'ю відповідача, має похилий вік та незадовільний стан здоров'я, оскільки є інвалідом 2 групи. Відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачеві не надає, хоча з огляду на зазначені обставини остання потребує такої допомоги. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. ст.202, 205 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому, передбачені ст.204 СК України підстави для звільнення сина від обов'язку утримувати матір судом не встановлено. Згідно п. 21 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК ). Як убачається зі змісту позову єдиним доходом позивачки є пенсія, яка станом на 28.10.2016 року складала 1231 грн.76 коп., що підтверджується довідкою управління пенсійного фонду України в м. Києві. Будь-яких інших джерел доходу позивач не має. Як убачається з довідки форми № 3 позивач проживає з сином за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацією, виданою ЖЕК № 0512 Оболонського району міста Києва, котрий як убачається з позову будь-якої допомоги на її утримання не надає. Відповідачем належними та допустимими доказами доводи позивача не спростовано, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладено та

Outcome: approved