Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач 10.03.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 253\~490,39 грн.. Позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 6\~000,00 грн., які зобов`язувався повернути у строк до 01.09.2021року. Однак, в обумовлений договором позики строк зобов`язання не виконане, що зумовило звернутись до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2020р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128\~ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281\~ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 01.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладений договір про надання позики (а.с.9). Відповідно до п.2.1 Договору сума позики складає 60\~000,00 грн.. Факт передачі грошей піддержується підписами сторін та письмовою розпискою [PERSON] в договорі (а.с. 8-9). Відповідно до п.2.2 договору позики, позика надається до 01.09.2021 року (а.с. 9). Також згідно п. 3.2 договору повернення зазначеної в п. 2.1 договору суми може здійснюватись частинами, у наступному порядку: щомісячна часткова виплата суми боргу у розмирі 3000,00 грн. не пізніше 30 числа кожного місяця, починаючи з 10.01.2019 року. Згідно п. 5.1 договору разі порушення строків повернення суми боргу, а саме порушення умов п. 3.2. договору, позичальник має сплатити , окрім суми боргу, штраф у розмирі 50% від суми позики за кожен випадок порушення умов договору, позичальник зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та 5 % річних від простроченої суми. В супереч взятим на себе зобов`язанням відповідач порушила умови договору а саме п. 3.2, здійснивши лише 6 платежів (в період з травня 2019 року по жовтень 2019 року включно) , а за решту місяців ( період з січня 2019 року по квітень 2019 року включно, а також починаючи з 01.11..2019 року по сьогоднішній день) [PERSON] прострочила щомісячні платежі та повністю припинила повернення суми позики. Сума боргу відповідача, за зазначений період з урахуванням штрафних санкцій, індексу інфляцій та 5% річних від прострочення суми боргу складає 253\~490,39 грн., яка складається з: 41\~486,11 грн. - сума позики; 210\~000,00 грн. сума штрафних санкцій згідно п. 5.1 договору; 258,00 грн. - індекс інфляції; 1\~746,28 грн. 5 % річних (а.с. 5-7). Позивачем засобами поштового зв`язку 08.01.2020 року відповідачу направлена претензія про повернення позики. Проте відповідачем жодних дій на повернення позики не здійснено (а.с.13-14). Згідно із ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення грошових коштів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором позики від 01.01.2019 року. Відповідачі всупереч положенням статті 81\~ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаного боргу перед позивачем. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути із [PERSON] , [INFO] грошові кошти в сумі 253\~490,39 грн., яка складається з: 41\~486,11 грн. - сума позики; 210\~000,00 грн. сума штрафних санкцій згідно п. 5.1 договору; 258,00 грн. - індекс інфляції; 1\~746,28 грн. 5 % річних. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно зі ст.. 141 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судові витрати і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 2\~534, 91 грн..

Outcome: approved