Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.08.2008 р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 дол. США. зі сплатою 15% річних за користування кредитом. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 20.10.2014 року загальна сума заборгованості по кредиту становить - 12127 дол. 65 центів, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 157067,83 грн. яку банк просив стягнути з відповідача. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Судом встановлено, що 04.08.2008 р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» (який в подальшому змінив найменування на ПАТ «УкрСиббанк») був укладений кредитний договір №11378802000, відповідно до умов якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 15000 дол. США зі сплатою 15% річних за користування кредитом, строком до 03.08.2015р. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував: своєчасно не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані відсотки за користування кредитом, з березня 2012 року зобов'язання не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 7065,38 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.10.2014р. - 91505,29 грн., заборгованість по процентам - 3798,41 дол. США, що еквівалентно 49194,04 грн., а всього - 10 863,79 дол. США. В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 і 3 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частинами 1 і 3 статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, ПАТ «УкрСиббанк» правомірно заявило вимогу про повернення кредиту та процентів у іноземній валюті. Разом із тим, банк не зважив, що положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитним договором, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки. Отже, суд визначає розмір пені в національній валюті, яка підлягає стягненню з відповідача: 9663,92 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту та 6704,58 грн. - пеня за прострочення сплати по процентам, а всього - 16368,50 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 1570 грн. 68 коп.

Outcome: partial