Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору від 28.05.2010 р., укладеного з [PERSON], останній був наданий кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На теперішній час заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії та штрафам за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором не погашена та станом на 30.06.2016р. складає 36520,94 грн., з них: 8866,22 грн. - заборгованість за кредитом; 23839,44 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1600 грн. заборгованість за\~ комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1715,28 грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача цю суму та понесені ним судові витрати по справі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю з викладених у ньому підстав, пояснила, що строк позовної давності банком не пропущено, проте вказати точну дату, коли відповідач перестала сплачувати внески на погашення кредиту та порушила майнові права позивача вона не може. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю, пояснив, що відповідач [PERSON] дійсно 28.05.2010 року отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» соціальну картку з кредитним лімітом 0 грн., підписавши при цьому Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, проте з самими Умовами та Правилами надання банківських послуг вона не ознайомлена, кошти на картці були її власними коштами, а не коштами банку, окрім того просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність, відмовити у задоволенні позову у звязку з пропущенням позивачем строку позовної давності та стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у вигляді сплаченого [PERSON] судового збору у розмірі 275,61 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення у справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до кредитного договору кредитного договору від 28.05.2010 р., укладеного з [PERSON], останній був наданий кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кродитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи, зокрема довідки про умови кредитування, вбачається, що сторони узгодили, що заборгованість за договором сплачується щомісячними платежами до 25 числа місця, що слідує за звітним. Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі цього договору. За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, уразі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Згідно анкети-заяви, підписаної [PERSON], і яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між відповідачем та банком договір, відповідач отримала картку 28.05.2010 року. Представником позивача не надано суду відомостей про те, коли саме банк довідався про порушення свого права, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, прострочена заборгованість вперше виникла у відповідача в березні 2013 року, і саме з цього часу у позивача виникло право на позов. За таких обставин, в силу умов кредитного договору від 28.05.2010р. та ст. 257, 261, 267 ЦК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв'язку зі спливом позовної давності, оскільки не встановлено підстав для зупинення й переривання перебігу позовної давності за цими вимогами й поважності причин пропуску позивачем строку позовної давності і відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності до спірних правовідносин. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275 грн. 61 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved