Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

ПАТ «Київенерго» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: ТОВ «Перший український експертний центр» про відшкодування збитків завданих внаслідок залиття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.01.2016 сталося залиття першого поверху нежитлового приміщення центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» загальною площею 135,30 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 40-З. Комісією в складі представників позивача та третьої особи, було встановлено, що залиття сталося з офісного приміщення № [NUMBER] , розташованого поверхом вище внаслідок розриву шарового крану, про що був складений акт від 27.01.2016. Власником даного приміщення є відповідач - [PERSON] згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №64425399. внаслідок залиття приміщення позивачу були завдані збитки на суму 107516, 00 грн., які відповідач в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та ухвалити по справі заочне рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником нежитлових приміщень (групи приміщень №232 в літ. А) по [ADDRESS] , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.16/. 27.01.2016 року позивач звернувся з заявою до ТОВ «Перший український експертний центр», як до постачальника комунальних послуг, з заявою про залиття нежитлового приміщення /а.с.7/. 27.01.2016 року на підставі заяв, комісією в складі представників ПАТ «Київенерго», було складено акт, відповідно до якого встановлено, що залиття відбулося з офісного приміщення [ADDRESS] , внаслідок розриву шарового крану з вини власника даного приміщення /а.с.9/. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником приміщення [ADDRESS] є [PERSON] /а.с.23/. Згідно висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 16.01.2017 за №20840, встановлено, що залиття відбулося з вини власника офісного приміщення № [ADDRESS] , розмір відновлювального ремонту та матеріальної шкоди разом становить 107516 грн. 00 коп. /а.с. 30-56/. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між ними та наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що залиття у нежитловому приміщенні в будинку [ADDRESS] сталося з вини відповідача як власника офісного приміщення [ADDRESS] у цьому ж будинку . Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оцінюючи належність, достовірність, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, взявши до уваги постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 року та

Outcome: approved