Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач 04 листопада 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.2-8). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL7214, відповідно до умов якого банк надав останній кредитні послуги в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 71 500,00 доларів США, строком користування до 01.08.2028 року. Додатковим угодами у формі окремих індивідуальних угод, що є невід`ємними частинами Договору №BL7214 від 06.08.2008 року, сторонами погоджено умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах вказаного договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, - кредит надав. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між банком та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки від 06.08.2008 року, відповідно до умов якого іпотеко давці передали в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Позивач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином виконав - кредит надав, але станом на 15.09.2015 року загальна заборгованість позивальника становить 68 051,24 доларів США. Позивач уточнивши свої вимоги та посилаючись на обґрунтування позовної заяви просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки від 06.08.2008 року, посвідченого нотаріусом ДМНО Панченко О.В. за реєстровим №5721, квартиру [ADDRESS] знаходиться за [ADDRESS] , яка згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за №19647797 від 24.07.2008 року, реєстраційний номер 23783210, в житловому будинку літ.А-16, квартира № [ADDRESS] , яка складається з : 1 - коридор, 2 - ванна, 3 - туалет, 4,5 - житлові, 6 - кухня, 7 - житлова, 8 - кладова, І,ІІ - балкони, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Договором № 7214 (додаткової угоди № BL7214/KL+, додаткової угоди №7835/7214/К-1) у розмірі 68 051,24 доларів США. Стягнути на свою користь із відповідачів судові витрати по справі. Ухвалою суду від 06 листопада 2015 року відкрито провадження у справі (а.с.85), не погодившись із якою [PERSON] оскаржила до суду апеляційної інстанції (а.с.92-93). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року апеляційну скаргу повернуто заявнику (а.с.107). [PERSON] неодноразово подавала апеляційні скарги на ухвалу суду від 06.11.2015 року (а.с.111-112,143-144). Ухвалами апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року, від 18 листопада 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження (а.с.119, 148). Ухвалою суду від 07 вересня 2017 року справу у своє провадження прийняла суддя Басова Н.В. (а.с.165). Ухвалою суду від 27 жовтня 2017 року задоволено самовідвід головуючому судді Басовій Н.В.(а.с.176-177). Ухвалою суду від 01 листопада 2017 року дану справу у своє провадження прийняла суддя Шавула В.С. Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року позов залишено без розгляду (а.с.196), яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року скасовано (а.с.259-260). Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с.265). Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до положень ст..ст.128-129 ЦПК України. Позивач в особі свого представника [PERSON] , в судове надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Вимоги позову підтримує та просить задовольнити (а.с.274). Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про причини своєї неявки не повідомляли. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилали. Відзиву на позов не надавали. У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв`язку із порушенням його виконання. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов`язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 06 серпня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 7214 (а.с.23-30), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 71 500 доларів США, строком повернення не пізніше 01.08.2028 року, зі сплатою відсотків за користування визначеною в додаткових угодах до договору. Додатковою угодою № BL 7214/KL+ до генерального договору про надання кредитних послуг №BL 7214 від 06.08.2008 року, укладеною між банк та [PERSON] погоджено, що банк зобов`язався встановити ліміт позичальнику за кредитною лінією в сумі 56 500,00 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти , належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти не пізніше 31 липня 2009 року, та сплатити плату за користування кредитною лінією в розмірі 16,45% річних (а.с.32-33). 06 серпня 2008 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угодо №7835/7214/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг №BL 7214 від 06.08.2008 року (а.с.35-36), відповідно до якої банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитною лінією в розмірі 16,45% річних. 06 серпня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки /нерухомого майна - квартири/, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов`язань за генеральним договором про надання кредитних послуг №BL 7214 від 06.08.2008 року, іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с.61-63). Вказане нерухоме майно, що є предметом іпотеки, належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності від 24.06.2008 року видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (а.с.67,68). Позивач свої зобов`язання по кредитному договору виконав належним чином, - кредит надав. У свою чергу [PERSON] взяті на себе зобов`язання позичальника не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів, внаслідок чого за нею станом на 15.09.2015 року утворилась заборгованість в сумі 68 051,24 доларів США (а.с.9-12), з якої: За кредитним договором №BL 7214/KL+ всього 59 017,48 доларів США , в тому числі: 49 701,67 доларів США - заборгованість по сумі кредиту (в т.ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту); 5 813,06 доларів США - заборгованість по відсоткам; 3 502,75 доларів США - пеня; За кредитним договором №7835/7214/К-1 всього в сумі 9 033,76 доларів США, в тому числі: 8 142,88 доларів США - заборгованість по сумі кредиту в т.ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту); 789,23 доларів США - заборгованість по відсоткам; 101,65 доларів США - пеня. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч 1 ст. 38 цього Закону , яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі покупцеві. Отже, враховуючи вказане вбачається, що позивач діяв у спосіб, передбачений законом та кредитним договором, заборгованість за кредитним договором з боку позичальника сплачена не була, порушенням з боку позичальника боргового зобов`язання завдаються збитків іпотекодержателю та змінюється обсяг його прав, можливість звернення стягнення на майно сторони за цим позовом погодили під час укладення кредитного та іпотечних договорів. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, зважаючи на те, що вказана квартира використовується як місце постійного проживання позичальника, слід застосувати положення Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відстрочивши виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Вирішуючи питання щодо судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вирішив, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 8 023,66 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved