Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору № MRК0RX10030018 від 04.08.2006 року, укладеного з [PERSON], останньому був наданий кредит у розмірі 3269,19 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На теперішній час заборгованість по кредиту, відсоткам та штрафам за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором не погашена та станом на 21.09.2015 року складає 75622,14 гривень, з них: 15189,50 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1530,00 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом; 58902,64 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.09.2013 року та судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області 13.04.2007 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто суму заборгованості в розмірі 60845,71 гривень. Залишок заборгованості 14776,43 гривень. А також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 738,82 гривень штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості в розмірі 16015,25 гривень та понесені ним судові витрати у справі розмірі 1218,00 гривень. Представник позивача надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи у друкованих засобах масової інформації шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр». Про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до кредитного договору № MRК0RX10030018 від 04.08.2006 року, укладеного з [PERSON], останньому був наданий кредит у розмірі 3269,19 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобовязання за даним кредитним договором виконав. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість станом на 21.09.2015 року яка складає 75622,14 гривень, з них: 15189,50 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1530,00 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом; 58902,64 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. 13.04.2007 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості по кредиту в розмірі 4563,03 гривень, судового збору в розмірі 25,50 гривень, витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 15 гривень, а всього 4603,53 гривень. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.09.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором № MRК0RX10030018 від 04.08.2006 року в розмірі 56282,68 гривень та судовий збір в розмірі 562,15 гривень. Таким чином залишок заборгованості складає 14776,43 гривень. Також позивач відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг просить стягнути: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 738,82 гривень штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобовязання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищевказану норму закону, суд не може стягнути з боржника штраф у виді фіксованої частини. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з нього слід стягнути на користь позивача: заборгованість за відсотками за користування кредитом, заборгованість за комісією за користування кредитом, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього 14776,43 гривень, а також штраф (процентну складову) 738,82 гривень, а всього 15515,25 гривень, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1218,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 15515,25 гривень х 100% : 16015,25 гривень ціни позову = 96,9%), тобто 96,9 % від ціни позову (96,9% х 1218,00 гривень : 100% = 1180,24 гривень), що складає 1180,24 гривень. Перелік витрат сторін (склад витрат), наведений у статті 87 ЦПК, не є вичерпним. До витрат, повязаних з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними, відносять, зокрема, витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. При розгляді справи відповідач був викликаний в судове засідання повідомленням в газету «Урядовий курєр», що підтверджується рахунком № 461 від 18.01.2016 року, вартість послуги становить 420 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягають пропорційному стягненню судові витрати у розмірі 406,98 гривень (96,9% х 420,00 гривень : 100% = 406,98 гривень). На підставі викладеного,

Outcome: partial