Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.02.2016 року між відповідачем та банком був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 18.06.2017 року загальна сума заборгованості по кредиту становить\~38 078 грн. 95 коп., яку банк просив стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд дійшов висновку у відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши письмову думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року між відповідачем та банком був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,60%на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з ч. 1 ст.\~626, ст.\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1\~ст. 634 ЦК України). Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Сторони визначили, що заява позичальника, Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи складають укладений між ними кредитний договір. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» заяву позичальника від 24.02.2016 року відповідач приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах - Умовах та правилах надання банківських послуг і Тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору, встановлені\~ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України\~передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Відповідно до\~ст.599 ЦК України\~ зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував: не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачувавнараховані відсотки за користування кредитом. Станом на 18.06.2017 року заборгованість вдповідача перед Банком становить: за тілом кредиту - 21941 грн.20 коп., по процентах за користування кредитом - 3881 грн.06 коп., пені- 9967 грн.22 коп., а всього 35 789 (тридцять п'ять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 48 коп., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором б/н від 24.02.2016 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] штрафів в сумі 500 грн. та 1789 грн.47 коп. в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст.549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору,\~\~а саме сплати комісії і процентів та повернення основної суми кредиту відповідно, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з п. 2.1.1.7.6 цих Умов сторонами передбачена сплата штрафу\~як виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 35 789 (тридцять п'ять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 48 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 21941 грн.20 коп., по процентах за користування кредитом - 3881 грн.06 коп., пені- 9967 грн.22 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог\~ст. 88 ЦПК України\~слід стягнути судовий збір в сумі 1 600 грн.

Outcome: partial