Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №б/н від 14.09.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив, що Умови надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою складають між ним та банком договір. Відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року становить 15332,79 грн., з яких: 4995,13 грн. - заборгованість за кредитом, 5345,42 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3785,92 грн. - заборгованість по комісії, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 706,32 грн. - штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Згідно з додатковими поясненнями представника позивача договір між сторонами діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Жодна із сторін протягом цього строку не повідомила іншу сторону про припинення дії договору і цей договір автоматично пролонгований на підставі п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг. Ліміт на кредитну картку було збільшено за заявою [PERSON] Строк дії платіжної картки, виданої банком [PERSON], визначено по вересень 2011 року включно. Ця обставина доведена довідкою банку і копією скрін-шоту. Після закінчення строку дії платіжної картки позивач в межах строку позовної давності звернувся до суду про стягнення кредиту в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав. Суду пояснив, що згідно з п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців, пролонгації договору не було, картка випущена один раз на 12 місяців. Останнє погашення кредитних коштів [PERSON] здійснив 30.06.2009 р., а починаючи з липня 2009 р. за кредитним договором виникла заборгованість, щомісячні чергові платежі позичальник не сплачував з липня 2009 р. За позовними вимогами про стягнення чергового платежу за липень 2009 р. (по строку до 25.07.2009 р.) строк позовної давності закінчився 25.07.2012 р. Виходячи із загальної суми заборгованості за кредитом станом на 01.07.2009 р. 5000 грн. за розрахунком представника відповідача місячний платіж (7%) мав складати 350 грн. Отже, останнє повернення кредитних коштів мало відбутись 01.09.2010 року, трирічний строк позовної давності закінчився 01.09.2013 р., а до суду подано позов 21.11.2013 р. Представник позивача подав заяву від 22.10.2014 р. про застосування строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 14.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №б/н, який складається з заяви, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів. Підписавши зазначену заяву, відповідач погодився з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано платіжну картку та надано можливість користуватись кредитними коштами з початковим лімітом в розмірі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до пункту 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг право зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно з випискою по особовому рахунку кредитний ліміт був збільшений до 5000,00 грн. за заявою [PERSON] від 14.09.2007 р. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, а також з виписки з особового рахунку вбачається, що відповідач користувався карткою та здійснював оплату за товари та послуги протягом 2007-2009 років (а.с.41-64), а внаслідок неналежного виконання умов договору утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року становить 15332,79 грн., з яких: 4995,13 грн. - заборгованість за кредитом, 5345,42 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3785,92 грн. - заборгованість по комісії, а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 706,32 грн. - процентна складова. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання. . Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно з положеннями ст.625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із ст. 530, 631 ЦК України визначено різні поняття : строк дії договору і строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з пунктами 6.5, 6.9, 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. У випадку виникнення заборгованості по картковому рахунку позичальника останній зобов»язуєтсья погашати заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. За порушення строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням згідно з кредитним договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. При укладенні сторонами договору фіксована складова штрафу встановлена в розмірі 250 грн. Останнє перерахування коштів для поповнення карткового рахунку було проведено 30.06.2009 року. В подальшому, починаючи з липня 2009 року будь-яке погашення або шляхом внесення коштів, або шляхом перерахування Банком коштів з інших карт не здійснювалося. Отже, момент виникнення заборгованості слід рахувати з 31.07.2009 року, що зазначено у виписці з карткового рахунку. Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом в повному обсязі позивач звернувся до суду 21.11.2013 року. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14 та 22 жовтня 2014 року у справі №6-127цс14 за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Правові висновки Верховного Суду України є обов'язковими для суду першої інстанції відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України. На виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 р. судом з»ясовано ту обставину, що строк дії платіжної картки 5457082973266294, держателем якої є [PERSON], закінчився 30.09.2011р., що доведено копією скрін-шоту, який міститься в матеріалах справи, та оглянутий складом суду за участю представників сторін у виїзному судовому засіданні 30.10.2014 р. 21.11.2013 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про повернення кредиту в повному обсязі в межах трирічного строку позовної давності, який обчислюється з 01.10.2011 р. (після закінчення строку дії платіжної картки). Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved