Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 19 104,89 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 10.02.2009 року, а також понесених судових витрат (а.с. 40-42). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.02.2009 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді кредиту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору щодо своєчасного внесення вказаних у договорі платежів відповідачем порушені. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2013 року стягнуто з [PERSON] 25 880,42 грн. Отже, заборгованість по поверненню відсотків, пені та штрафу за період з 01.08.2013 31.07.2015 року становить 19 104,89 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю (а.с.54). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся відповідно до ч.5 ст.74, ч.3 ст.76 ЦПК України. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: [PERSON] до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 10.02.2009 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу платіжну карту з кредитним лімітом в сумі 500 грн. 00 коп. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Форма договору складається із заяви позичальника, памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг та тарифів (а.с.11,12-13,14-37). [PERSON] виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. В наступному, банк підвищував кредитний ліміт до 15 000 грн (а.с.11). Судом встановлено, що договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Банку та особисто відповідачем, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обовязковим для виконання. На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписами на документах (а.с.12зв), але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту. Умовами договору передбачено щомісячне погашення кредиту, а також відсотків за його користування. Відповідач взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив. Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ Приватбанк 25 880,42 грн заборгованості по кредитному договору (а.с.6). [PERSON] до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові, прийнятій в порядку ст. 355 ЦПК України, у справі № 6-1206цс15 від 23 вересня 2015р., яка у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами при вирішенні спорів, які врегульовані нормами матеріального права, щодо застосування яких висловлена правова позиція. З остаточного розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, за період з 01.08.2013 31.07.2015 року, становить 19 063,08 грн, з них: заборгованість по відсоткам 16 717 грн 22 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 1 200 грн 00 коп, штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 895 грн. 86 коп (а.с.41-43). [PERSON] до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобовязання по кредитному договору, а тому, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 10.02.2009 року обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 грн, які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved