Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач 08.06.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 23.11.1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. 10.02.2015 року шлюб між ними розірвано, з цього часку як сімя разом не проживають, тому дитина перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомоги не надає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позову. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 23.11.1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10.02.2015 року розірвано (а.с.6). Від вказаного шлюбу у сторін 15 березня 2003 року народилася донька [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія І-КЕ № 105196, виданим Пузиківською сілською радою Глобинського району Полтавської області 10 квітня 2003 року, актовий запис 01 (а.с.5). Дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Відповідач в добровільному порядку не виконує свій обовязок по утриманню малолітньої дитини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч.1, 2\~ст.80, 183 Сімейного кодексу України,\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Як зазначено в ст. 182 Сімейного кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти, що сплачуються одному з подружжя, а також аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 640 грн. 00 коп. У відповідності до\~ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved