Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 06.07.2011 року між між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0215/82/0006718, за програмою «Кредит готівкою» відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, у сумі 64 254,64 грн., терміном до 06 липня 2017 року, зі сплатою 35,9 % річних. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 19.08.2013 р. становить 86 157,91 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 56 836,06 грн., заборгованість за відсотками 12 759,22 грн., пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків у розмірі 16 562,63 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідачь в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2011 року між між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0215/82/0006718, за програмою «Кредит готівкою» відповідно до якого позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, у сумі 64 254,64 грн., терміном до 06 липня 2017 року, зі сплатою 35,9 % річних. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики. Таким чином, внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 19.08.2013 р. становить 86 157,91 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 56 836,06 грн., заборгованість за відсотками 12 759,22 грн., пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків у розмірі 16 562,63 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати. Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved