Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що 12.02.2008 р. уклало кредитний договір з [PERSON]. Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 54 300 доларів США, а [PERSON] зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним до 12.02.2028 р. в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач і [PERSON] 12.02.2008 р. уклали договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, згідно договору купівлі-продажу. Свої зобов»язання за кредитним договором [PERSON] не виконав і банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу зазначеного предмета іпотеки. В спірній квартирі зареєстровані і проживають відповідачі по справі [PERSON] і [PERSON] Позивач просить суд виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі погодились з тим, що є борг по кредиту. У письмових запереченнях зазначають, що суд повинен вказати нову квартиру, куди їх слід переселити. Просять банк не виселяти їх, надати можливість хоча і не значною сумою, але ж погашати борг по кредиту. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення. Причину неявки суду не повідомив, з заявою, яка б перешкоджала розгляду справи до суду не звернувся, ніяких письмових пояснень з приводу позовних вимог суду не надав. Сторони не заперечують розглядати справу у відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 12.02.2008 р. ПАТ КБ «Приватбанк» уклало кредитний договір з [PERSON]. Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 54 300 доларів США, а [PERSON] зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним до 12.02.2028 р. в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач і [PERSON] 12.02.2008 р. уклали договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, згідно договору купівлі-продажу. Свої зобов»язання за кредитним договором [PERSON] не виконав і банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу зазначеного предмета іпотеки. Заочним рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 12.03.2010 р. звернено стягнення на спірну квартиру і виселено [PERSON] зі спірної квартири. В спірній квартирі зареєстровані і проживають відповідачі по справі [PERSON] і [PERSON] Згідно ст..109 Житлового кодексу Української РСР і ст..40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому, за винятками встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають в ньому, зобов»язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В частині 1 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо договір найму (оренди) був укладений до моменту укладання іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя, або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму( оренди) був укладений після укладання іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Договір іпотеки укладено 12.02.2008 р. [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі у 2009 році, [PERSON] - у 2010 р., тобто - після укладання іпотечного договору і без згоди іпотекодержателя. 22.04.201 р. [PERSON] і [PERSON] були письмово повідомлені позивачем про необхідність добровільного звільнення спірної квартири. Позов доказано копією кредитного договору, договору іпотеки, довідкою про склад сім»ї [PERSON], заочним рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 12.03.2010 р., письмовим повідомленням відповідачів про виселення, відповіддю адресно-довідкового сектору про реєстрацію відповідачів. Таким чином, позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню. На підставі ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивачів судовий збір.

Outcome: approved