Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач 01.02.2021 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер» та просить: - визнати недійсним договір №39б про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» від 21.03.2019 р., укладений між ОК «ЕКОДОМ-1» та [PERSON] ; - визнати недійсним договір №8 про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» від 22.04.2017 р., укладений між ОК «ЕКОДОМ-1» та [PERSON] ; - визнати недійсним договір №9 про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» від 02.04.2017 р., укладений між ОК «ЕКОДОМ-1» та [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] виступив інвестором будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінком та вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: [ADDRESS] (наразі будинку присвоєно адресу: [ADDRESS] ). У 2016 році позивачем профінансовано будівництво квартири, загальною площею 140,14 кв.м. та двох парко-місць. Замовником будівництва виступало ТОВ «ХАНБЕР». Позивач отримав письмове погодження ТОВ «ХАНБЕР» та ОК «ЕКОДОМ-1» на відчуження на його користь майнових прав на об`єкти, які наразі належать йому на праві власності: квартира [ADDRESS] . У листопаді 2019 року позивач дізнався про існування документів щодо повторного відчуження колишнім головою ОК «ЕКОДОМ-1» [PERSON] профінансованого позивачем об`єктів на користь [PERSON] . У слідчому управлінні Територіального управління Державного бюро розслідувань у слідства є підстави вважати, що перебуваючи у злочинній змові з [PERSON] , колишній голова ОК «ЕКОДОМ-1» [PERSON] з перевищенням повноважень та з метою збагачення виготовила на користь [PERSON] , оскаржувані договори. Такі дії [PERSON] увійшли до предмету досудового розслідування по к/п №4201916000000440 від 22.08.2019. [PERSON] наразі повідомлено про підозру. Без погодження з ТОВ «Ханбер» ОК «Екодом-1» не мав права на продаж об`єктів нерухомості. Договір про сплату пайових внесків між головою ОК «ЕКОДОМ-1» та [PERSON] нібито укладено 21.03.2019 року, тоді як дім введений в експлуатацію ще 28.12.2018 року, а позивач придбав майнові права ще в 2016 році. Також позивач зазначає, що після звернення [PERSON] кооператив повідомив, що не знає про існування договору укладеного з [PERSON] та ніякі кошти від останнього не надходили. Ухвалою суду від 04.02.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 20.04.2021 року. До суду 16.04.2021 року надійшов відзив ОК «ЕКОДОМ-1», відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги ТОВ «Ханбер» та не заперечує щодо їх задоволення. Незважаючи на допущену відповідачем описку, з тексту відзиву зрозуміло, що ОК «ЕКОДОМ-1» визнає продаж [PERSON] квартири, машиномісця та нежитлового приміщення (комори) за погодженням з ТОВ «ХАНБЕР» та заперечує придбання [PERSON] будь-якого майна в будинку [ADDRESS] . [PERSON] не був членом кооперативу, у останнього відсутні договори з [PERSON] , від нього не надходили ніякі кошти та не було згоди ТОВ «Ханбер» на укладення договорів з [PERSON] ТОВ «ХАНБЕР» 19.04.2021 року звернулося до суду з поясненнями щодо позову та просять задовольнити позов [PERSON] , адже викладені у позові обставини відображають дійсний стан справ. Товариство також підтвердило, що надавало згоду на продаж майнових прав [PERSON] та не надавало дозволу ОК «ЕКОДОМ-1» згоди власника на продаж [PERSON] . Підготовче засідання призначене на 20.04.2021 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці, наступне засідання призначено на 21.05.2021 року. У підготовчому засіданні 21.05.2021 року з метою надання часу представнику [PERSON] [PERSON] на ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи було відкладено на 24.06.2021 року. До суду 07.06.2021 року надійшов відзив [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що додаткова угода від 15.12.2015 року між ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1» відповідно до якої було передбачено надання згоди замовника будівництва на здійснення відчуження майна, є фіктивною та укладеною вже в період виникнення спірних правовідносин. [PERSON] вказує, що він уклав договори відповідно до норм чинного законодавства, оплатив внески, тому підстав для визнання їх недійсними немає. У підготовчому засіданні 24.06.2021 року було поновлено строк на подання відзиву та долучено відзив до матеріалів справи, ухвалою від 24.06.2021 року зустрічна позовна заява [PERSON] повернута заявнику, в результаті проведених підготовчих дій, було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 28.07.2021 року. Розгляд справи у судовому засіданні 28.07.2021 року було відкладено на 27.08.2021 року, з метою належного сповіщення ОК «ЕКОДОМ-1». У судовому засіданні 27.08.2021 року ухвалою від 27.08.2021 року було повернуто зустрічний позов [PERSON] заявнику, задоволено клопотання [PERSON] про надання часу для підготовки клопотання про поновлення процесуальних строків, оголошено перерву до 18.10.2021 року. У судовому засіданні 18.10.2021 року надали вступне слово [PERSON] та представник ТОВ «ХАНБЕР» - Задернівська Я.С., які підтримали позовні вимоги, позивач просив відкласти розгляд справи, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 16.11.2021 року. Від представника [PERSON] [PERSON] 16.11.2021 року надійшли додаткові пояснення по справі. У судовому засіданні 16.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про поновлення процесуальних строків та повернуто додаткові пояснення з доказами відповідача без розгляду. Представник [PERSON] [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову. Представник ТОВ «ХАНБЕР» - Задернівська Я.С. та [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» (сторона 1) та обслуговуючий кооператив «ЕКЕДОМ-1» (сторона 2) уклали договір про співпрацю №1, предметом якого стала діяльність направлена на будівництво об`єкта та отримання в ньому приміщень. Відповідно до п.2.1 Сторони домовилися, що поділ об`єкта здійснюється в наступних долях: 2.2.1. доля Сторони 1 складає 2\~295,9 м.кв. квартир, розташованих на 3,4,5,7 поверхах і одне паркомісце. 2.2.2. доля Сторони 2 складає всі інші приміщення об`єкта (т.1 а.с.16-22). В матеріалах справи наявний документ, який має назву «додаткова угода №1 до договору про співпрацю №1 від 22.10.2015 року», укладена 15 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» (сторона 1) та обслуговуючим кооперативом «ЕКЕДОМ-1» (сторона 2), відповідно до якої сторони дійшли до згоди внести зміни в п. 2.1.Договору, виклав його наступним чином: 2.1.1 всі приміщення створення в результаті будівництва об`єкта належать Стороні 1. 2.1.2. Сторона 2 здійснює, по попередній письмовій згоді Сторони 1, продаж приміщень об`єкта (прав на них) на підставі договорів пайової участі, відповідно до чинного законодавства України і отримує грошові кошти від продажу, які направляють виключно на будівництво об`єкта. Сторона 2 не має права здійснювати продаж приміщень об`єкта або інше відчуження прав на приміщення без отримання згоди Сторони 1 (т.1 а.с.23-24). Втім, суд відзначає, що оригінал додаткової угоди для огляду суду не надавався, а представником відповідача заперечується її укладення 15.12.2015 року. З протоколу №19/04/2016-ХБ Загальних зборів ТОВ «ХАНБЕР» від 19.04.2016 року, що товариство надало згоду ОК «ЕКОДОМ-1» а відчуження на користь [PERSON] майнових прав в багатоповерховому житловому будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями по [ADDRESS] , що будується на наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 121,2 кв.м., машиномісце, площею 16,1 кв.м., машиномісце, площею 16,1 кв.м., нежитлове приміщення (комора), площею 15 кв.м. (т.1 а.с.42-43). Загальні збори членів ОК «ЕКОДОМ-1» 28.04.2016 року протоколом №3/2016 надали згоду та повноваження голові ОК «ЕКОДОМ-1» Дзюбі Наталії Олександрівні на укладення договору про сплату пайових внесків [PERSON] в сумі 5\~577\~000 грн. (т.1 а.с.44). 28 квітня 2016 року Обслуговуючий кооператив «Екодом-1» в особі Голови кооперативу Дзюби Н.О. (надалі ЖБК) та асоційований член кооперативу [PERSON] (учасник) уклали договір №84 про сплату пайових внесків у ОК «Екодом-1», відповідно до п. 1.1., якого ЖБК зобов`язалося здійснити у виконання Договору про співробітництво №1 між ТОВ «ЕКОДОМ-1» та ТОВ «ХАНБЕР» від 22 жовтня 2015 року про будівництво житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику квартиру в об`єкті будівництва та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити до ЖБК внески, та має право отримати об`єкт нерухомого майна лише за умови повної сплати внеску (т.1 а.с.27-33). До вищевказаного договору 31.08.2017 було укладено додаткову угоду №1 (т.1 а.с.36-38). [PERSON] оплатив внески по договору у розмірі 5\~526\~300 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1711442 від 29.04.2016 року (т.1 а.с.41). ОК «ЕКОДОМ-1» листом від 29.04.2016 року підтвердив оплату [PERSON] внеску в сумі 5\~577 грн., що в еквіваленті становить 220\~000 дол. США (т.1 а.с.49). Повна сплата внеску також підтверджується довідкою від 02.09.2020 (т.1 а.с.53). 28 грудня 2018 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видало сертифікат серії ОД №162183622574, яким засвідчило відповідність закінченого будівництвом об`єкта «будівництво багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими приміщенням (корегування)» за адресою: [ADDRESS] проектній документації та підтвердило готовність об`єкту до експлуатації. Замовником об`єкта є ТОВ «ХАНБЕР» (т.1 а.с.14). 07.09.2020 за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.25). Також ОК «ЕКОДОМ-1» та [PERSON] уклали договір на машиномісце №8 та №9 про сплату пайових внесків від 26.08.2016 року (т.1 а.с.62-67, 70-75). [PERSON] оплатив внески по договорам від 26.08.2016 у загальному розмірі 1\~430\~000 грн. (т.1 а.с.89-90). [PERSON] 23.09.2020 року зареєстрував своє права власності на паркомісце №8, загальною площею 16 кв.м., яке знаходиться за адрсеою: [ADDRESS] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.58-59). [PERSON] 23.09.2020 року зареєстрував своє права власності на паркомісце № [NUMBER] , загальною площею 16 кв.м., яке знаходиться за адрсеою: [ADDRESS] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.60-61). 02.04.2017 року між обслуговуючим кооперативом «ЕКОДОМ-1» в особі голови Дзюби Н.О. та [PERSON] було укладено договір №9 про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» що стосується фінансування будівництва та отримання у власність паркомісця №9, загальною площею 16,22 кв.м. (т.2 а.с.27-32, т.2 а.с.110-115). 22.04.2017 року між обслуговуючим кооперативом «ЕКОДОМ-1» в особі голови Дзюби Н.О. та [PERSON] було укладено договір №8 про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1» що стосується фінансування будівництва та отримання у власність паркомісця №8, загальною площею 16,01 кв.м. (т.2 а.с.101-106). Голова ОК «Екодом-1» [PERSON] видала [PERSON] довідку про те, що він зробив внесок в повному обсязі на виконання договорів №8 та №9 від 02.04.2019 та від 22.04.2019 у загальному розмірі 50\~000 доларів США (т.2 а.с.99, 117). 21.03.2019 року між обслуговуючим кооперативом «ЕКОДОМ-1» в особі голови Корнієнко Н.О. та [PERSON] було укладено договір №39б про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1», відповідно до п. 1.1., якого ОК зобов`язалося організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику квартиру в об`єкті будівництва та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити до ЖБК внески, та має право отримати об`єкт нерухомого майна лише за умови повної сплати внеску (т.2 а.с.11-16, т.2 а.с.92-97). Голова ОК «Екодом-1» [PERSON] видала [PERSON] довідку про те, що він зробив внесок в повному обсязі на виконання договору №39б від 21.03.2019 у розмірі 310\~200 доларів США (т.2 а.с.99) З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 31.07.2019 року державним реєстратором Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничуком Володимиром Олександровичем було зареєстровано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , паркомісце [ADDRESS] , паркомісце [ADDRESS] (т.1 а.с.93-98). Втім, в результаті розгляду Міністерством юстиції України скарги [PERSON] , ТОВ «ХАНБЕР» та ОК «ЕКОДОМ-1», наказом №452/5 від 06.02.2020 року скасована вищевказана державна реєстрація права власності за [PERSON] (т.1 а.с.112). Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року (справа №420/3933/20) відмовлено у задоволенні позову державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничука Володимира Олександровича, який оскаржував наказ Міністерства юстиції України №452/5 від 06.02.2020 року (т.2 а.с.35-46). Про державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірні об`єкти нерухомого майна також повідомлено Міністерством юстиції України у листі, надісланому на запит адвокатського об`єднання «СІ.ЕЛ.ЕС», яке діяло в інтересах ТОВ «ХАНБЕР» (т.2 а.с.50-56). Відтак, державна реєстрація права власності [PERSON] була припинена та на теперішній час єдиний власник спірного майна є [PERSON] . Суд не приймає до уваги докази, що додані до заяв по суті, які не приймалися судом до розгляду, зокрема такі заяви з документами, що містяться в другом тому на сторінках із 120 по 160, в третьому тому на сторінках з 1 по 32 та з 57 по 106. Згідно зі статтею\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі статтями\~16,\~203,\~215 ЦК України\~для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці. Згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зазначено «недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист\~можливий за\~умови,\~що права,\~свободи чи\~інтереси власне\~порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) вказувала, що «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18) зроблено висновок, що «за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи». Реєстрація права власності за [PERSON] була припинена, на разі єдиним власником майна є [PERSON] . Як вказувалося вище сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але [PERSON] володіє всіма документами, що підтверджують його права власності на квартиру та два машиномісця, що вбачається з матеріалів справи та встановлено судом. Також Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 жовтня 2021 року (справа № 202/7377/16-ц, провадження № 61-20139св19) дійшов висновку, що при розгляді справ про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна та скасування записів про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно\~суди мають враховувати, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а саме ефективним способом захисту, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Таким чином, на час розгляду справи спірними договорами, укладеними між [PERSON] та ОК «ЕКОДОМ-1» жодні права, інтереси чи свободи [PERSON] не порушенні, розгляд справи з вимогами на майбутнє не передбачений чинним цивільно-процесуальним законодавством, та в даному випадку вимоги про визнання недійсними договорів укладених між ОК «ЕКОДОМ-1» та [PERSON] не є ефективним способом захисту, адже невідомо яким чином заявлені позовні вимоги будуть поновлювати права позивача, позивач єдиний зареєстрований власник майна, про перешкоди у користуванні таким майно мова не йдеться, щодо дій колишнього голови ОК «ЕКОДОМ-1» відкрите кримінальне провадження. Тому, за викладених вище підстав, суд дійшов переконливого висновку, про позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed