Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на наступне. 04.09.2007 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 73249,21 грн. на купівлю авто та оплату супутніх витрат зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.09.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитом 04.09.2007 року також було укладено договір застави про передачу в заставу Банку належного відповідачеві автомобіля Daewoo, модель Matiz-МА30, 2007 року випуску. Відповідач свої зобов'язання порушує, станом на 30.04.2014 року у нього утворилася заборгованість на загальну суму 16025,33 грн., а тому позивач вимушений звертатися до суду для захисту своїх прав та інтересів. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги у заяві підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.27-28). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Згідно статей 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. На підставі до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Як зазначено в ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 04.09.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNYYAN09980030, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 73 249,21 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля у розмірі 53930,00 грн., 34 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 19285,21 грн. на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту щомісяця, а також відсотків у разі дострокового погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу у разі порушення зобов'язань, з кінцевим терміном повернення 04.09.2014 року включно (а.с.10-12). В забезпечення взятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних коштів між сторонами 04.09.2007 року також було укладено договір застави № DNYYAN09980030 про передачу в заставу Банку автомобіля Daewoo Matiz-МА30, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал-В, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 995, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу № СФ-0012566 від 29.08.2007 року та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 04.09.2007 року (а.с.14-17). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується ордером-розпорядженням № DNYYAN09980030 про надання [PERSON] кредиту та меморіальним ордером № 1 від 04.09.2007 року, призначення платежу: оплата за автомобіль у розмірі 53930,00 грн. (а.с.13). Відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором порушив, внаслідок чого станом на 30.04.2014 року у нього утворилася заборгованість перед Банком на загальну суму 16025,33 грн., де: - 12230,97 грн. - заборгованість по кредиту; - 2237,87 грн. - заборгованість по відсоткам; - 679,95 грн. - заборгованість по комісії; - 876,54 - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань (а.с.4-7). Позивачем було направлено письмове повідомлення на адресу відповідача 29.03.2014 року вих.. № 30.1.0.0/2-007 про усунення порушень кредитного договору та попередження про заплановані щодо нього заходи для повернення боргу, але зобов'язання так і не були виконані (а.с.8-9). Відповідно до п. 34.8 договору застави у випадку порушення заставодавцем будь - якого із зобов'язань за кредитним договором, застоводавець зобов'язаний доставити Предмет застави за адресою м. Нікополь, вул. Чубаря, 23 з моменту пред'явлення заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строку сплати якої настав, а також неустойки. (а.с. 16) Як встановлено судом, доказів які б підтверджували вручення письмової вимоги [PERSON] матеріали справи не містять, тому суд приходить до думки про необхідність відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в вимогах, щодо вилучення предмета застави у відповідача. Враховуючи те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, і сума боргу до теперішнього часу не сплачена, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині звернення стягнення на предмет застави у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнені на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.23).

Outcome: partial