Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач 04.03.2015 р. звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира № 8 А в будинку № 3 по вул. В. Філатова у м. Львові. Даний будинок перебуває на балансі ЛКП «Господар», згідно рішення виконавчого комітету ЛМР від 18.01.2013 року № 30. ЛКП «Господар», надавало відповідачу послуги з утримання квартира № 8 А в будинку № 3 по вул. В. Філатова у м. Львові та його прибудинкових територій, що підтверджується укладеними договорами із спеціалізованими підприємствами. Згідно Правил утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, комунальні послуги, це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, установленому законодавством. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 ( в редакції постанови КМУ від 24.01.2006 року № 45) власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак з 01.12.2006 року по 01.04.2014 року заборгованість відповідача за надані послуги з утримання та обслуговування будинку і прибудинкової території становить 1000,69 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати. На неодноразові вимоги та попередження позивача про сплату боргу відповідач не реагує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання заявилася, позовні вимоги визнала, надала суду копію рахунку-квитанції від 14.10.2014 року в якій заборгованість відповідача перед ЛКП «Господар» становить 896,19 грн., та яку вона сплатила в повному обсязі, що підтверджується копією чека від 22.06.2015 року. Заслухавши пояснення відповідача, зясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.162 ЖК України Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] являється власником квартири № 8 А в будинку № 3 по вул. Академіка [PERSON] у м. Львові. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у відповідача виникає обовязок щодо оплати заборгованості у порядку встановленому законодавством України. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається із позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за фактично надані послуги по утриманню та обслуговуванню квартири [ADDRESS] [PERSON] у м. Львові за період з 12.2006 року по 04.2014 року. Разом з тим, згідно наданої відповідачем копії чеку від 08.06.2015 року її заборгованість погашена. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що на час прийняття рішення заборгованість відповідача перед позивачем відсутня суд приходить до висновку, що заявлений позов не відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий не підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ч.2 ст.89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. У пункті 38 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказано, що визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Outcome: approved