Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач 11.10.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 жовтня 1994 року та договору дарування від 03 червня 1998 року вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований по пров. Дачному, 38 у м. Черкаси. Зазначила, що 10 серпня 1974 року вона уклала шлюб з відповідачем та після отримання в дар у 1998 році житлового будинку надала дозвіл на реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] за адресою: м. Черкаси, пров. Дачний, 38. Вказала, що їхні сімейні стосунки з відповідачем не склалися та 19 квітня 2012 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2011 року, що підтверджується актом опитування сусідів та довідкою з місця проживання та про склад сімї, його речей в будинку немає. Добровільно знятися з місця реєстрації відповідач відмовляється. Тому вона змушена нести додаткові витрати, повязані з надлишковою оплатою комунальних послуг. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними спорудами № 38 по провулку Дачному в м. Черкаси. В судове засідання позивач не зявилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.1994 року та договору дарування частини будинку від 03.06.1998 року [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Черкаси, пров. Дачний, 38. (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно довідки з місця проживання та про склад сімї № 1130 від 22.08.2017 року за адресою м. Черкаси, пров. Дачний, 38 зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8) Факт не проживання відповідача [PERSON] за вказаною адресою підтверджується актом опитування сусідів від 22.08.2017 року № 1729, згідно якого [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] протягом 6,5 років, особистих речей в будинку немає, комунальних послуг не сплачує.(а.с. 9) Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача, що\~\~відповідач понад 1 рік\~\~не проживає в [INFO], не користується житлом, однак добровільно з реєстрації не знявся, чим створює перешкоди позивачу в розпорядженні своїм майном. Визнання відповідача таким, що\~втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved