Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 21 грудня 2005 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклало з [PERSON] кредитний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» видало [PERSON] кредит у розмірі 10.000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік. Однак, [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконував, тому станом на 30 травня 2014 року у нього виникла заборгованість в сумі 27.376 гривень 35 копійок, з яких: - заборгованість по кредиту - 4.366 гривень 98 копійок; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 23.009 гривень 37 копійок; - штраф по фіксованій частині - 500 гривень; - штраф по процентній складовій - 941 гривня 40 копійок. Частина вказаної заборгованості, а саме в сумі 8.548 гривень 29 копійок була стягнута з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі судового наказу, виданого 11 вересня 2008 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2-Н-9278/2008, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 20.269 гривень 46 копійок. У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 20.269 гривень 46 копійок в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору від 21 грудня 2005 року. Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору. З матеріалів справи вбачається, що у 2009 році Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». У судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надав суду заяву в якій позов підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» видало [PERSON] кредит у розмірі 10.000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед банком по кредитному договору від 21 грудня 2005 року належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2014 року у нього виникла заборгованість по кредитному договору, яка на думку суду складає 27.376 гривень 35 копійок, з яких: 4.366 гривень 98 копійок - заборгованість по кредиту; 23.009 гривень 37 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 гривень - штраф по фіксованій частині; 941 гривня 40 копійок - штраф по процентній складовій. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що частина вказаної заборгованості, а саме в сумі 8.548 гривень 29 копійок, була стягнута з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі судового наказу, виданого 11 вересня 2008 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2-Н-9278/2008. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та їх розмір підтверджується кредитним договором від 21 грудня 2005 року та відповідним розрахунком, наданого представником ПАТ КБ «ПриватБанк». Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, сума яка підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 20.269 гривень 46 копійок. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Крім того, суд вважає, що з [PERSON] також слід стягнути 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 20.269 гривень 46 копійок в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору та грошових коштів у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору, а всього стягнути 20.513 гривень 06 копійок.

Outcome: approved