Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву позивач пояснює тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 06.05.2015 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 14271,67 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банком було виконано умови договору, а саме надано кредит, однак відповідач частково виконував умови договору, а саме сплатив лише проценти 391,55 грн. (164,12+227,43грн.) та сума погашеного кредиту 1011,50 грн. (530,00 + 481,50 грн.). Станом на 27.04.2016 року грошові вимоги банку до відповідача по кредитному договору складають 21699,78 грн. з них: 13651,72 грн. заборгованість за кредитом; 2071,41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3822,42 грн. заборгованість за пенею та комісією; 2154,23 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав письмові заперечення в яких позовні вимоги не визнав повністю, оскільки позивачем не надано платіжних документів, які б підтверджували надання кредиту, розрахунок боргу є незрозумілим так як в анкеті-заяві від 13.02.2008 року визначено розмір кредитного ліміту у 250,00 грн.,а в розрахунку вказано суму основного боргу 21699,78 грн., заява-анкета не містить угоду про сплату комісії, стягнення неустойки у вигляді штрафу та пені є порушенням ст. 61 Конституції України, розрахунок заборгованості не має зазначення прізвища відповідної посадової особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно умов укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 06.05.2015 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 14271,67 грн. (п. 2,1) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, процентів. Щомісячний платіж 517,78 грн. (п. 2.1.). Даний договір було укладено з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань по кредитному договору № SAMDN51000019817618 від 05.08.2008 року (далі Договір 1) (преамбула договору). Заборгованість по Договору 1 становить 15136,67 грн. (п.1.1.2). З метою забезпечення виконання зобовязань по договору позичальник зобовязувався в день укладення даного договору мати залишок в любому відкритому рахунку в Банку 865,00 грн. (п.1.2). Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, за порушення позичальником строків погашення заборгованості він сплачує штраф в розмірі 2154,23 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки з банківського рахунку, що являється первинним документом, станом на 27.04.2016 року грошові вимоги банку до відповідача по кредитному договору складають 21699,78 грн. з них: 13651,72 грн. заборгованість за кредитом; 2071,41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3822,42 грн. заборгованість за пенею та комісією; 2154,23 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, також даним розрахунком підтверджено, що позичальник сплатив проценти 391,55 грн. (164,12+227,43грн.) та суму погашеного кредиту 1011,50 грн. (530,00 + 481,50 грн.), кошти були сплачені 30.06.2015 року та 25.07.2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до переліку типових документів, затверджених наказом Мінюсту від 12.04.2012 року № 578/5, виписка з банківського рахунку являється первинним документом. Таким чином, заперечення відповідача про те, що відсутні докази заборгованості спростовано вищевикладеним. Не знайшли свого підтвердження і ті обставини, що відповідач не укладав договору на отримання кредиту в сумі 14271,67 грн. Щодо нарахування позивачем неустойки у вигляді штрафу і пені суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. При розгляді справи судом враховується правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, яка є обовязковою у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України. Таким чином, нарахування позивачем неустойки одночасно у вигляді штрафу і пені є незаконним, а тому в частині стягнення неустойки в частині штрафу слід відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial