Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суду з позовом до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання безпідставною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Позов мотивовано тим, що 14.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIW3GK05931562, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 60 000доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% річних, з кінцевим терміном повернення 12.08.2037 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 14.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передане належне на праві власності [PERSON] нерухоме майно - квартиру загальною площею 63,30 кв.м., житловою площею 38,50 кв.м., що розташована в [ADDRESS]. 28.11.2013 року заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/25731/13-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3GK05931562 від 14.08.2007 року стягнуто заборгованість в розмірі 79228,56 доларів США, що еквівалентно 633036,19грн., з яких: 1398,98 доларів США - тіло кредиту, 39095,31 доларів США - відсотки, 6480 доларів США - комісія, 22 251,97грн. - пеня, 31,29доларів США - штраф (фіксована частина), 9971,01 доларів США - штраф (процентна складова), звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №VIW3GK05931562 від 14.07.2008 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням позивачем від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно - правових актів держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Встановлено початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 3441грн. Дане заочне рішення набрало законної сили 10.12.2013 року. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до приватного нотаріуса ВМНО [PERSON] для посвідчення договору купівлі - продажу квартири, надавши необхідні для його укладення документи, однак відповідач постановою від 18.08.2014 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» у зв'язку з дією ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вважають, що дана відмова є неправомірною, оскільки майновий поручитель [PERSON] не був зареєстрований в [ADDRESS] та ніколи не використовував дане нерухоме майно як місце свого постійного проживання. Вважають, що дія ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на даний випадок не розповсюджується, а тому просять зобов'язати приватного нотаріуса ВМНО [PERSON] посвідчити договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] на підставі поданих документів, а саме заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/25731/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS], експертної оцінки та право установчих документів ПАТ КБ «Приватбанк». Ухвалою суду від 26.09.2014 року до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. Третя особа в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через розміщення оголошення в газеті. Враховуючи вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №127/25731/13-ц, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгулі справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №VIW3GK05931562, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 60 000доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% річних, з кінцевим терміном повернення 12.08.2037 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 14.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передане належне на праві власності [PERSON] нерухоме майно - квартиру загальною площею 63,30 кв.м., житловою площею 38,50 кв.м., що розташована в [ADDRESS]. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2013року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3GK05931562 від 14.08.2007 року стягнуто заборгованість в розмірі 79228,56 доларів США, що еквівалентно 633036,19грн., з яких: 1398,98 доларів США - тіло кредиту, 39095,31 доларів США - відсотки, 6480 доларів США - комісія, 22 251,97грн. - пеня, 31,29доларів США - штраф (фіксована частина), 9971,01 доларів США - штраф (процентна складова), звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №VIW3GK05931562 від 14.07.2008 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням позивачем від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно - правових актів держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Встановлено початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 3441грн. (а.с.7-10). Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] від 18.08.2014 року відмовлено у посвідченні договору купівлі -продажу, на підставі ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (а.с.11). Згідно п.1 ст. 1 Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Судом встановлено, що позивачами не надано належних доказів, а саме те, що дане нерухоме майно не використовується [PERSON] як місце постійного проживання та що [PERSON] має у власності інше нерухоме житлове майно. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 212, ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного, згідно ст. 1 Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: dismissed