Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 25.09.2016 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»(правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KP35810484, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3507,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 16.08.2016 року складає 34205,08 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № DNH4KP35810484 від 25.09.2006 року в розмірі 34205,08 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення в друкованих засобах масової інформації, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав. Таким чином, з огляду на положення ст.224 ЦПК України, а також з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд дійшов висновку про необхідність заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до таких висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 25.09.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»(правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KP35810484, згідно умов якого для повного розрахунку за товар і сплати комісії та за консультативні послуги, Банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 3507,40 грн. на строк 36 місяців по 25.09.2009р. включно з умовами сплати відсотків за його користування в розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особами і тарифів банку. [PERSON] ознайомився та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особами, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом на заяві він підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в Приватбанку. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особами визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. Зокрема в пункті 3.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особами зазначено, що позичальник зобовязаний: погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання. П.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особами визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. У звязку з порушенням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 16.08.2016 року становить 34205,08 грн. та складається: - заборгованість за тілом кредиту 1570,79 грн.; - заборгованість за відсотками 9499,76 грн.; - заборгованість за пенею 21029,93 грн.; - штраф (фіксована частина) 500,00 грн. - штраф (процентна складова) 1605,02 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № DNH4KP35810484 від 25.09.2006 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідач не надав суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦПК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням положень ст. 551 ЦК України,

Outcome: partial