Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

ПАТ «Мегабанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], ТОВ «Фрейр» про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставне майно. Свій позов обґрунтовує тим, що між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк» правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 50-23ПВ/2008 від 30 вересня 2008 року. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 доларів США, строком з 30 вересня 2008 року по 29 вересня 2018 року зі сплатою 14,5 % річних, з 1 лютого 2012 року з відсотковою ставкою 0,1 % річних. В порушення п.п. 1.1, 3.2.3, 4.2. договору відповідач не здійснює погашення кредиту та процентів за його користування. Станом на 1 вересня 2013 року заборгованість відповідача по кредиту становить 9768,17 доларів США, що еквівалентно 78075 грн. 98 коп., із них: - 1666 доларів США, що еквівалентно 13 316 грн. 33 коп. - залишок кредиту; - 8 102,17 доларів США, що еквівалентно 64760 грн. 64 коп. - залишок прострочених та несплачених відсотків, Відповідачем внаслідок неповернення у встановлені строки кредитних коштів та несплати відсотків за його користування завдано істотної шкоди позивачу, у зв'язку з чим останній значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору. Враховуючи порушення відповідачем умов договору, ст.ст. 526, 530 549-552, 651, 1050 ЦК України, п. 3.3.1. договору, позивач має право достроково розірвати договір, вимагати повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафів за невиконання умов договору: за невиконання прийнятих на себе зобов'язань щодо погашення несвоєчасно сплачених процентів та комісійних винагород відповідно до п.7.2. договору, позичальник зобов'язується сплатити штраф у розмірі 10% від суми: сума штрафу становить 6 476,06 грн. ( 8102,17 дол. США х 10% х 7,993); за невиконання будь-якого з прийнятого на себе обов'язків згідно з пп. 3.2.10. договору, відповідно до п.7.2. договору, позичальник зобов'язується сплатити штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту: сума штрафу становить 15 986,75 грн. (20 000,00 дол. США х 10% х 7,993) . Сума пені за користування кредитом понад строк та за недотримання строків сплати нарахованих процентів згідно п.7.1. кредитного договору станом на 1 вересня 2013 р. складає 969 грн. 69 коп. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором № 50-23ПВ/2008 від 30 вересня 2008 року станом на 1 вересня 2013 р. становить 9768,17 доларів США, що еквівалентно 78075 грн. 98 коп. та 22 462 грн. 81 коп., із них: залишок кредиту - 1666 доларів США, що еквівалентно 13 316 грн. 33 коп; залишок прострочених та несплачених відсотків - 8 102,17 доларів США, що еквівалентно 64760 грн. 64 коп.; штрафи - 22 462 грн. 81 коп.; пеня - 969 грн. 69 коп. В забезпечення виконання зобов'язання відповідача перед позивачем за кредитним договором, між ТОВ «Фрейр» та позивачем 30 вересня 2008 року був укладений договір поруки № 50-23ПВ/2008-п. Згідно п. 2.1. договору поруки поручитель узяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за порушення відповідачем зобов'язань за договором, а саме: - повернення кредиту у сумі 20 000 доларів США, у строк до 29 вересня 2018 року, сплату нарахованих процентів та комісійної винагороди, сплату неустойки за несвоєчасну сплату процентів, повернення кредиту, сплату збитків у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором. Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Також між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк» правонаступником якого є ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 18-23ПВ/2008 від 7 березня 2008 року, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит на придбання автомобіля у розмірі 43 773 доларів США строком з 7 березня 2008 року по 6 березня 2015 року зі сплатою 12,0 % річних, з 6 вересня 2008 року - 14,5% річних. В забезпечення виконання зобов'язання відповідача перед позивачем за кредитним договором, між позивачем та відповідачем був укладений договір застави майна № 18-23ПВ/2008-з, посвідчений 7 березня 2008р. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за яким відповідач передав в заставу позивачу автомобіль марки DODGE, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 221058 грн. В порушення п.п. 1.1, 3.2.3, 4.2. Договору № 18-23ПВ/2008 від 7 березня 2008 року відповідач не здійснює погашення кредиту та процентів за його користування згідно умов цього договору. Станом на 1 вересня 2013 року поточний борг відповідача перед позивачем за договором № 18-23ПВ/2008 від 7 березня 2008 року становить 53 487,79 доларів США, що еквівалентно 427527 грн. 90 коп., та 92 448 грн. 20 коп., а саме: залишок кредиту - 38784,66 доларів США., що еквівалентно 310005 грн. 78 коп.; залишок несплачених відсотків - 14703,13 доларів США, що еквівалентно 117 522 грн. 12 коп.; штрафи - 69 873 грн. 02 коп.; пеня - 22 575 грн. 18 коп. Відповідачем внаслідок неповернення у встановлені строки кредитних коштів та несплати відсотків за його користування завдано істотної шкоди позивачу, у зв'язку з чим останній значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору. За ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Просив суд стягнути з солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення автомобіль марки DODGE, реєстраційний номер [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшив, просив розірвати кредитний договір №50-23 ПВ/2008, укладений 30 вересня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Фрейр» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №50-23 ПВ/2008 від 30 вересня 2008 року в сумі 9768,17 доларів США, що еквівалентно 78076 грн. 98 коп. та 22462 грн. 81 коп. штрафу за порушення умов договору, стягнути з [PERSON] та ТОВ «Фрейр» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №18-23 ПВ/2008 від 7 березня 2008 року в сумі 38358,53 доларів США, що еквівалентно 306599 грн. 73 коп., 59115 грн. 18 коп. штрафу та 20716 грн. 58 коп. пені за порушення умов договору, а в подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 30 вересня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк» правонаступником якого є ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 50-23ПВ/2008 від. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч ) доларів США, строком з 30 вересня 2008 року по 29 вересня 2018 року зі сплатою 14,5 % річних, з 1 лютого 2012 року з відсотковою ставкою 0,1 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання відповідача перед позивачем за кредитним договором, між ТОВ «Фрейр» та позивачем 30 вересня 2008 року був укладений договір поруки № 50-23ПВ/2008-п. Згідно п. 2.1. договору поруки поручитель узяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за порушення відповідачем зобов'язань за договором, а саме: - повернення кредиту у сумі 20 000 доларів США, у строк до 29 вересня 2018 року, сплату нарахованих процентів та комісійної винагороди, сплату неустойки за несвоєчасну сплату процентів, повернення кредиту, сплату збитків у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України , що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором №50-23 ПВ/2008 від 30 вересня 2008 року в сумі 9768,17 доларів США, що еквівалентно 78076 грн. 98 коп. та 22462 грн. 81 коп. штрафу за порушення умов договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи, що відповідач допустив істотне порушення виконання кредитним договором №50-23 ПВ/2008 від 30 вересня 2008 року, суд вважає, що договір підлягає розірванню в судовому порядку, а заборгованість за договором та нараховані штрафні санкції слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача. Також, 7 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк» правонаступником якого є ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 18-23ПВ/2008 відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит на придбання автомобіля у розмірі 43 773 доларів США строком з 7 березня 2008 року по 6 березня 2015 року зі сплатою 12,0 % річних, з 6 вересня 2008 року - 14,5% річних. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 18-23ПВ/2008 становить 38358,53 доларів США, що еквівалентно 306599 грн. 73 коп., штраф - 59115 грн. 18 коп. та пеня - 20716 грн. 58 коп. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку що заборгованість відповідача за кредитними договорами слід стягнути на користь позивача в гривневому еквіваленті. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 526, 553, 554, 530, 610, 611, 625, 651 1054 ЦК України,

Outcome: approved