Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11375,44 грн. та відшкодувати судові витрати. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 23.07.2010 року відповідач став клієнтом ПАТ КБ «Приват банк», ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 11375,44 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача відповідно до кредитного договору, а також стягнути з [PERSON] понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього зазначив, що проти розгляду справи в заочному порядку він не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2010 року відповідач став клієнтом ПАТ КБ «Приват банк», ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувалась умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 31.03.2016 року має заборгованість - 11375,44 грн., яка складається з наступного: -4272,49 грн. - заборгованість за кредитом; -5185,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина). -517,88 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином у зв'язку з тим, що суд стягує з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором , позовні вимоги у частині стягнення штрафів з відповідача задоволенню не підлягають. Таким чином сума, що підлягає стягненню з відоповідача становить 10357,56 грн. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: partial