Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

ПАТ ОТП Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 22.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-B02/040/2008, відповідно до якого ЗАТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 52475,50 дол. США, з кінцевим строком повернення 14.04.2038 року. У забезпечення виконання зобовязань за відповідним кредитним договором 22.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-B02/040/2008 та 22.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-B02/040/2008/1. Однак, позичальник належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов кредитного договору, чим утворив заборгованість станом на 08.07.2016 року в розмірі 59369,76 дол. США, що еквівалентно 1473242 грн. 70 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року у розмірі 1473242 грн. 70 коп. Представник позивача, [PERSON] яка діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, однак, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені (оголошення в пресі) про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надіслали, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року та Додаткових договорів № 1 від 01.08.2013 року та № 2 від 22.05.2014 року до Кредитного Договору № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року, Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» надає [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 52475,50 дол. США, цільове використання на купівлю нерухомого майна, прописавши плату за кредит, визначивши плаваючу процентну ставку з фіксованим відсотком у розмірі 5,49 % річних, з кінцевим строком повернення 14.04.2038 року, передбачивши сплату позичальником пені, в разі порушення ним взятих на себе зобовязань та чітко зазначивши про можливість і порядок дострокового повернення кредиту. На період з 14.08.2009 року до 14.01.2010 року використовується Фіксована процентна ставка у розмірі 6,50 % річних, з 14.01.2010 року до повного виконання грошових зобовязань використовується Фіксована процентна ставка у розмірі 5,86 % річних (а.с. 6-18). Зміст договору поруки № SR-B02/040/2008 від 22.04.2008 року та Додаткового договору № 1 від 11.08.2009 року до Договору поруки № SR-B02/040/2008 від 22/04/2008 року, укладених між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» як кредитором та [PERSON] як поручителем, вказує на те, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязаннях позичальника, які виникають з умов кредитного договору № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року (а.с. 19, 20). Згідно договору поруки № SR-B02/040/2008/1 від 22.04.2008 року та Додаткового договору № 1 від 11.08.2009 року до Договору поруки № SR-B02/040/2008/1 від 22/04/2008 року, укладених між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» як кредитором та [PERSON] як поручителем, вказано, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязаннях позичальника, які виникають з умов кредитного договору № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року (а.с. 21, 22). Меморіальний валютний ордер № 3 від 22 квітня 2008 року, вказує, що Філія ЗАТ «ОТП Банк» в м. Вінниця видала кредит [PERSON] згідно кредитного договору № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року у валюті 52475,50 у гривневому еквіваленті: 265001 грн. 28 коп. (а.с. 24). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року заборгованість [PERSON] станом на 08.07.2016 року становить 59369,76 дол. США, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 48623,96 дол. США, заборгованість по відсотках за період з 14.11.2014 по 07.07.2016 року в сумі 10745,80 дол. США (а.с. 32). Зміст досудових вимог від 13.07.2016 року, адресованих [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кредитним договором № ML-B02/040/2008 від 22.04.2008 року, вказує, що позичальнику та поручителю було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору (а. с. 26, 28, 30). Згідно інформації НБУ офіційний курс 1 гривні до 100 доларів США станом на 08.07.2016 року становить 2481,4798 (а.с. 33). Таким чином судом встановлено, що 22.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON], було укладено кредитний договір № ML-B02/040/2008, на підставі якого [PERSON] одержала кредитні кошти в розмірі, передбаченому відповідним кредитним договором, в забезпечення виконання зобовязань позичальника по якому 22.04.2008 року були укладені між банком та [PERSON] та [PERSON], як поручителями, договори поруки № SR-B02/040/2008 від 22.04.2008 року та № SR-B02/040/2008/1 від 22.04.2008, при цьому встановивши невиконання позичальником зобовязань по кредитному договору ПАТ ОТП Банк звернулось 13.07.2016 року до боржників з відповідними досудовими вимогами, що залишились без виконання, оскільки ПАТ ОТП Банк звернулося до суду з даним позовом до боржників. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з норми ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, чітко прописані в ст. 554 ЦК України, а саме: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання позичальником взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього з обєктивною наявністю правових наслідків відповідальності поручителів перед кредитором, як солідарних боржників, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення, з врахуванням гривневого еквіваленту відповідної заборгованості, виходячи із офіційного курсу гривні до долара США станом на день платежу, що в даному випадку є 08.07.2016 року - день визначення позивачем відповідної заборгованості, і становить 2481,4798 грн. за 100 дол. США, з розподіленням судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідачів на користь позивача в рівних частинах суму витрат, понесених позивачем за сплату судового збору.

Outcome: approved