Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з дійсним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 16.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем був укладений кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит в сумі 18004,43 дол.США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між його сторонами був укладений договір застави транспортного засобу, згідно умов якого в заставу кредитору був переданий автомобіль TOYOTA COROLLA. В порушення умов кредитного договору відповідачем своєчасно не погашені належні до сплати суми кредиту, а також відсотки за користуванням ним. Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 3993,92 дол.США, в рахунок стягнення заборгованості звернути стягнення на предмет застави. В судове засідання позивач не з'явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Частиною 4 ст. 169 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»(правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та Зейналовим [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-D05/037/2008, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 18004,43 дол.США зі сплатою 12,75% річних та кінцевим терміном повернення 16.07.2015 року. Відповідно до пункту 1.5.1 частини № 2 кредитного договору- повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором (а.с.11). Відповідно до п. 4 частини №1 кредитного договору - сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами на протязі всього строку дії кредитного договору. В забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобовязань між ЗАТ «ОТП Банк»(правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та Зейналовим [PERSON] був укладений договір застави автотранспортного засобу № РCL-D05/037/2008 від 16.07.2008 року. Згідно п.3.1 договору застави предметом застави є автомобіль марки TOYOTA, модель COROLLA, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, колір чорний, шасі (кузов, рама) JTNBV58E60J032495, тип легковий седан, що належить Зейналову [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВІС077475, виданого Кременчуцьким ВРЕР 12.07.2008 року(а.с.19). Згідно ст.6 договору застави заставодержатель може задовольнити за рахунок предмета застави у повному обсязі вимоги, що витікають з кредитного договору №CL-D05/037/2008 від 16.07.2008 р. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст.1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором. Частина 1 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.ст.589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1,6,7 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань перед Банком, станом на 21.01.2016року його заборгованість становить 3993,92 Дол.США та складається з : -Залишок заборгованості за кредитом 3376,63 Дол.США -Сума несплачених відсотків з 18.09.2014р. по 20.01.2016р. 617,29 дол. США. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за кредитним договором CL-D05/037/2008 від 16.07.2008 року(а.с.21). Відповідач не надав суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в звязку з чим підлягають задоволенню. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором CL-D05/037/2008 від 16.07.2008 року у сумі 3993,92 дол.США.. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CL-D05/037/2008 від 16.07.2008 року у сумі 3993,92 дол.США звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, шляхом надання ПАТ «ОТП Банк» права його продажу будь-якій особі покупцеві, з наданням всіх повноважень продавця. Відповідно до ст.88 ЦПК України відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1506,71 грн..

Outcome: approved