Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-21 00:00:00

Позивач 01.06.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своїй заяві позивач зазначила, що 23.06.2016 року у неї з відповідачем народився син [PERSON], який проживає з нею. Вона самостійно доглядає та виховує сина, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати дитину між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнений позовних вимог від 22.08.2017 року позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в запереченнях зазначили, що не заперечують проти стягнення аліментів у розмірі - 1/4 частина від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн.. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 23 червня 2016 року народився [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії I-КЕ № 243605, виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06.07.2016 року, актовий запис №83. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач в добровільному порядку не виконує свій обовязок по утриманню малолітньої дитини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до \~ст.183 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ст. 182 Сімейного Кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 640 грн. 00 коп. У відповідності до\~ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved