Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач 04 серпня 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Третя Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника. Від третіх осіб: Подільської районної у м.Полтаві ради, Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. Не з`явилися треті особи: [PERSON] , Виконавчий комітет Полтавської міської ради, Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час судового засідання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до заповіту №2-3601 від 19 червня 1964 року, завіреного нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, який зареєстрований у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі №4 під №438 7 квітня 1980 року, 1/2 частина житлового будинку в [ADDRESS] стала належати [PERSON] , а інша [PERSON] , який зніс цю 1/2 частину і побудував новий житловий будинок поряд ( [ADDRESS] ) на частині цієї земельної ділянки та на тій, яку йому виділив районний виконавчий комітет. Так, 17 червня 1959 року виконавчий комітет Полтавської міської ради депутатів трудящих за №490 виніс рішення, яким, як особливий виняток, дозволив [PERSON] будівництво нового будинку замість частини старого по [ADDRESS] з додержанням протипожежних розривів між будівлями на садибі. Там же вказано, що після закінчення будівництва нового будинку стару частину будинку використати тільки як сарай або розібрати з додержанням технічних умов охорони другої половини будинку. Зобов`язано [PERSON] оформити технічну документацію через технічне бюро при Управлінні головного архітектора. Заборонено [PERSON] після закінчення будівництва нового будинку, старий будинок продавати, дарувати і використовувати під житло. Рішенням №14 виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих м. Полтави 19 січня 1965 року затверджено акт технічного бюро управління головного архітектора від З/ХП-1964 року про розподіл садиби по [ADDRESS] на дві самостійні ділянки з присвоєнням таких адрес: а.) садибі площею 450 кв.м., що знаходилася у користуванні [PERSON] та померлої [PERSON] , якою користується позивач, залишена адреса - [ADDRESS] ) садибі площею 460 кв.м., що знаходилася у користуванні [PERSON] присвоєна адреса - [ADDRESS] . Тобто, рішенням районного виконавчого комітету земельна ділянка по [ADDRESS] розділена на два самостійних господарства, у зв`язку з чим [PERSON] , у встановленому законом порядку, зніс 1/2 частину будинку, яка належала йому і побудував новий будинок, який продав 08 липня 2000 року [PERSON] . Даний факт також підтверджується рішенням №55 виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради від 22 лютого 2000 року та рішенням того ж виконкому за №567 від 12 серпня 1964 року. Таким чином, згідно вказаних правоустановчих документів, 1/2 частина будинку [ADDRESS] належить [PERSON] , а іншої 1/2 частини цього будинку, якою користувався [PERSON] . Короткий не існує, так як останнім вона знесена, хоча ця 1/2 частина будинку формально числиться за ним. Позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 червня 1968 року і мають спільного сина [PERSON] , який є третьою особою по цій цивільній справі, а [PERSON] позивачем також вказаний третьою особою, оскільки він купив у А.І. Короткого будинок, який є самостійною одиницею. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 квітня 1980 року власником 1/2 частини будинку в [ADDRESS] з частиною надвірних будівель після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , став його син (чоловік позивача) [PERSON] . Ця 1/2 частина будинку по [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 450 кв. м. та складається з будинку літ. «А-1» загальною площею 23,0 кв.м., сараю літ. «В1», погреба літ. «Б», уборної літ. «В», водопроводу №2, огорожі №1. [PERSON] помер [INFO] . У липні 1984 року представником Полтавського обласного відділу РПІ Укржилремпроект був складений акт обстеження 1/2 частини житлового будинку, який належить [PERSON] і згідно нього було встановлено, що знос цього будинку на той час складав 66,6 %, а рішенням виконавчого комітету Ленінської районної в м. Полтаві ради депутатів трудящих за №156 від 28 травня 1985 року дозволено [PERSON] будівництво нового будинку замість старого. У плані земельної ділянки зазначена адреса цих будинків - [ADDRESS] і він завірений головним архітектором м. Полтави. Згідно технічного паспорту, виданого на ім`я [PERSON] 9 вересня 2019 року, ці два будинки на схемі розташування споруд зазначені під літ. «А-1» та житловий будинок незавершений будівництвом під літ. «Г-1», які розміщені на земельній ділянці площею 450 кв.м. і належать померлому. Після смерті чоловіка, позивач подала заяву у встановленому законом порядку до 3-ї Полтавської державної нотаріальної контори про оформлення спадщини на її ім`я після смерті чоловіка, яку фактично прийняла у відповідності зі ст. 1268 ЦК України шляхом проживання та реєстрації місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем. Їхній спільний син [PERSON] 19 червня 2006 року подав заяву до цієї ж нотаріальної контори про відмову від спадщини за законом на користь своєї матері [PERSON] , що підтверджується постановою нотаріуса (а.с.40). Судовим експертом у 2020 році були досліджені ці два житлових будинки і встановлено, що 1/2 частина старого будинку літ. «А-1» та незавершений будівництвом другий житловий будинок літ. «Г-1», який позивачем та її померлим чоловіком будувався згідно рішення виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих від 28 травня 1985 року, складають ринкову вартість 172 557 гривень. (а.с.44-53) Незавершений будівництвом житловий будинок літ. «Г-1» має рівень готовності 43,41 %. 1/2 частина майна, до складу якої входить житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями і спорудами, що належить на праві приватної власності [PERSON] має окремий вхід, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, газопостачання, які відповідають нормативно - технічним вимогам будинків старої забудови і приймалися в експлуатацію за діючими на той час будівельними нормами і правилами та відповідає фактичному порядку користування будинком. Нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок літ. «А-1» складається із наступних приміщень: кладови 1-2 площею 6,0 кв.м., кімнати 1-3 площею 17,0 кв.м., передпокою 1-4 площею 9,5 кв.м., сіней I площею 6,8 кв.м., кладови II площею 1,6 кв.м.; загальною площею 40,9 кв.м., в тому числі житловою площею 17,0 кв.м. Житловий будинок літ. «Г-1» (незавершене будівництво) складається із: підвалу I площею 12,9 кв.м., підвалу II площею 23,6 кв.м., підвалу III площею 22,1 кв.м., кімнати 1-1 площею 52,6 кв.м.; загальною площею 111,2 кв.м., в тому числі житловою - 52,6 кв.м. і господарських будівель і споруд: - сарай літ. «Б»; - сарай літ. «б»; - вбиральня літ. «В»; - огорожа №1; - водогін №2 При оформленні нотаріусом документів на отримання спадщини після померлого мого чоловіка нотаріусом був направлений запит, на який була 30 вересня 2019 року надана довідка №10079 із ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», якою підтверджено, що за адресою [ADDRESS] знаходяться два житлових будинки з надвірними будівлями: житловий будинок А-1 житловою площею 17,0 кв.м., загальною площею 40,9 кв.м. та житловий будинок Г-1 (незавершене будівництво) житловою площею 52,6 кв.м., загальною площею 111,2 кв.м., який позивач та її померлий чоловік не добудували. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06 лютого 2020 року за №199192416 вбачається, що 12 листопада 2013 року зареєстровано право власності за [PERSON] на 3/5 частини житлового будинку (загальною площею 279,2 кв.м., житловою площею 179,0 кв.м.) з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , хоча він знаходиться не на земельній ділянці, де проживає позивач, а через декілька будинків. (а.с.41-43) Зазначене підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, в якому зазначено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19 грудня 2013 року, належить 3/5 частини будинку по [ADDRESS] , який знаходиться на іншій земельній ділянці. Однак це не відповідає дійсності. У зв`язку з цим 07 березня 2020 року нотаріус винесла постанову, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на 1/2 частину житлового будинку з частиною надвірних будівель та на не добудований житловий будинок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Земельна ділянка площею 450 кв.м., яка знаходиться у користуванні [PERSON] , не приватизована. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 1 ст. 1273 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Син позивача [PERSON] згідно цього закону відмовився від частини спадщини, яка перейшла б до нього після смерті батька, на користь матері [PERSON] . Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: 1.)відчуження власником свого майна; 2.)відмови власника від права власності; 3.)припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4.)знищення майна; 5.)викупу пам`яток культурної спадщини; 6.)примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 7.)звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 8.)реквізиції; 9.)конфіскації; 10.)припинення юридичної особи чи смерті власника Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом, а у ст. 347 цього ж Кодексу передбачено відмова від права власності, тобто особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Як зазначено вище, 1/2 частина будинку по [ADDRESS] . Короткому, яку він зніс і у встановленому законом порядку побудував новий житловий будинок за новою адресою [ADDRESS] , який проданий [PERSON] . Ця 1/2 частина будинку по [ADDRESS] формально до теперішнього часу числиться за ним, а тому право власності на неї повинна бути припинена, яка за законом не належить ні [PERSON] . Короткому, ні покупцеві [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є повністю обґрунтованими, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved