Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Перший заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області та [PERSON] у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Томаківської селищної ради № 322-15/VII від 11.11.2016 «Про передачу земельної ділянки в оренду гр. [PERSON] », визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 14.11.2016 року загальною площею 1.5381 га (кадастровий номер [NUMBER] ) розташованої на території с-ща Томаківка, укладений між Томаківською селищною радою Томаківського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 36729802) та [PERSON] , зобов`язати [PERSON] повернути Томаківській селищній раді Томаківського району Дніпропетровської області земельну ділянку загальною площею 1,5381 га (кадастровий номер [NUMBER] ) за актом приймання-передачі. В обґрунтуванні позовних вимог, прокурор посилається на те, що у порядку вивчення стану законності у сфері земельних відносин на території Томаківської селищної ради встановлено, що рішенням Томаківської селищної ради №122-5/VII від 18.02.2016 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі в оренду для ведення особистого селянського господарства» надано дозвіл громадянам, у тому числі [PERSON] , на виготовлення проекту землеустрою щодо земельних ділянок для передачі в оренду для ведення особистого селянського господарства в межах норми безоплатної приватизації, розташованих в с-щі Томаківка та зарахована до землі житлової та громадської забудови, які не надані у власність та користування. Рішенням Томаківської селищної ради №326-15/VII від 11.11.2016 року передано в оренду [PERSON] земельну ділянку із земель запасу комунальної власності житлової та громадської забудови площею 1,5381 га, розташовану в с-щі Томаківка для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER] ) строком на десять років. Після того, між Томаківською селищною радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі від 14.11.2016 року, за умовами якого в оренду передано земельну ділянку із земель запасу комунальної власності житлової та громадської забудови площею 1,5381 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] . Вказана земельна ділянка передана [PERSON] за актом приймання-передачі від 18.11.2016 року. Право оренди земельної ділянки зареєстровано 07.12.2016 року державним реєстратором Томаківської районної державної адміністрації №18005794. Рішення Томаківської селищної ради №322-15/VII від 11.11.2016 року вважає незаконним, таким що підлягає скасуванню, а укладений на підставі нього договір порушує акти цивільного законодавства, оскільки порушено вимоги ст.ст. 20, 21, 39, 123 ЗК України. У судовому засіданні представник прокуратури Ковальов А.В. підтримав позовні вимоги повністю. Представник відповідача, Тертишна А.О. , що діє на підставі довіреності виданої 28.01.2019 року заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що згідно ч. 5 ст. 20 ЗК України Томаківська селищна об`єднана територіальна громада самостійно, в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, встановила вид використання земельної ділянки не порушуючи вимоги до використання земель відповідної категорії, оскільки матеріалами справи не доведено факт призначення генеральним планом спірної земельної ділянки для житлового будівництва. «Генеральний план смт. Томаківка Дніпропетровської області» виготовлено у 1981 році, не був змінений, копія відсутня в матеріалах справи, а лише є інформація начальника відділу містобудування архітектури, який при наданні інформації спирався на публічну кадастрову карту України та містобудівну документацію. Відповідно до цього, спірна земельна ділянка не віднесена до земель житлової та громадської забудови. Спірна земельна ділянка була відведена на підставі проекту землеустрою «Щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області», який було погоджено в Відділом Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області та відділом містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Томаківської РДА, які, до того, повинні були провести перевірку відповідності проектів відведення земельних ділянок вимогам законів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Про погодження проекту є відповідні висновки, що свідчить про відповідність вимогам законів проекту відведення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Передача в оренду спірної земельної ділянки не порушує публічних інтересів та інтересів третіх осіб. Орендар землі є добросовісний користувач , який у належному порядку здійснив усі обов`язки по договору. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову посилаючись на те, що у встановленому законом порядку звернувся до Томаківської селищної ради з заявою про виділення земельної ділянки, виготовлено проект відведення земельної ділянки, після чого йому надано земельну ділянку для особистого селянського господарства. Представник третьої особи без самостійних вимог, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сулик В.І. підтримує позицію відповідачів, оскільки проект відведення земельної ділянки, який пройшов експертизу, було погоджено, отримані відповідні висновки, підписано акти погодження меж земельної ділянки. Стосовно того, чи правильно надана земельна ділянка, вважає, що не має порушень законодавства, так як зміна цільового використання земельної ділянки можлива у будь-який час після надання. Цільове призначення спірної земельної ділянки до передачі не було сформовано, а виділена земельна ділянка віднесена до земель запасу. Земельна ділянка виділена під особисте селянське господарство, а в договорі оренди передбачено зміну цільового використання землі. Погоджується з прокурором в частині того, що неможливо передавати земельну ділянку, коли не затверджено селищною радою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, третю особу, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст.. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 року справа №1-1/99 зазначив, що інтереси держави є оціночним поняттям, а отже прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах і може здійснювати представництво в порядку, передбаченому процесуальним законом. Поняття «орган», уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження процесуальної дії (відповідні функції). При цьому, інтереси держави можуть як збігатися так і не збігатися з інтересами державних органів. Перший заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся з позовом до Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області та [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради №322-15/VII від 11.11.2016 «Про передачу земельної ділянки в оренду гр. [PERSON] », визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 14.11.2016 року загальною площею 1.5381 га (кадастровий номер [NUMBER] ) розташованої на території с-ща Томаківка, укладений з [PERSON] та зобов`язання повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі. Відповідно до статей 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, серед яких зазначено землі сільськогосподарського призначення та землі водного фонду. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення органами виконавчої влади та місцевого самоврядування. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. За змістом положень ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до вимог частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 ЗК України. Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок закріплені у статті 1861 ЗК України. Встановлено, що рішенням Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 18.02.2016 року №112-5/VII надано дозвіл громадянам, у тому числі [PERSON] на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі в оренду для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею до 2 га., розташованої в с-щі Томаківка та зарахованої в землі житлової та громадської забудови та не використаної в даний час за цільовим призначенням. Рішенням Томаківської селищної ради від 11.11.2016 року №326-15/VII передано в оренду [PERSON] строком на 10 років земельну ділянку із земель запасу комунальної власності житлової та громадської забудови площею 1,5381 га., розташовану в с-щі Томаківка для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER] ), зі ставкою орендної плати в розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки земель запасу житлової та громадської забудови даного оціночного району. При цьому, зазначено, що площа земельної ділянки може бути зменшена у разі виділення земельних ділянок в приватну власність громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. 14.11.2016 року між Томаківською селищною радою Томаківського району Дніпропетровської області та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки із земель запасу комунальної власності житлової та громадської забудови площею 1,5381 га. для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер [NUMBER] , терміном дії на 10 років з орендною платою у грошовій формі на у розмірі 6% від грошової оцінки землі що становить щорічно 1065,93 гривень. Звертаючись до суду з даним позовом, перший заступник Нікопольської місцевої прокуратури посилається на те, що Томаківською селищною радою передано [PERSON] земельну ділянку із земель запасу комунальної власності житлової та громадської забудови площею 1,5381 га, для ведення особистого селянського господарства без зміни її цільового призначення, оскільки з інформаційної довідки відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №332 від 20.11.2018 року вбачається, що надана в оренду земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови відповідно до Генерального плану с-ща Томаківка, затвердженого рішенням Томаківської селищної ради від 15.02.1991 року. Відповідач, Томаківська селищна рада, визнала, що рішення щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки з земель запасу комунальної власності житлової та громадської забудови Томаківською селищною радою не приймалося. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільовим призначенням земельної ділянки є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації з землеустрою в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо їх відведення (проект). Процедуру зміни цільового призначення земельної ділянки із зміною категорії можна умовно розділити на кілька етапів:1) розробка проекту; 2) узгодження проекту уповноваженими органами влади; 3) затвердження проекту; 4) внесення змін до Державного земельного кадастру; 5) реєстрація в державному реєстрі прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, доведено, що відповідач, Томаківська селищна рада в порушення процедури зміни цільового призначення земельної ділянки передано в оренду відповідачу, [PERSON] з земель запасу комунальної власності житлової та громадської забудови земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. У своєму клопотанні [PERSON] просить суд звільнити його від судових витрат і покласти суму судового збору на Томаківську селищну раду, оскільки вважає себе добросовісним набувачем земельної ділянки. Суд вважає можливим звільнити відповідача [PERSON] від відшкодування судового збору з покладенням витрат на виконавчий комітет Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області в сумі 5286 гривень на користь прокуратури Дніпропетровської області відповідно п. 1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved