Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», яке на підставі наказу Міністерства фінансів України «Про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» № 519 від 21 травня 2018 року змінило тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, а назву з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 31 жовтня 2008 року між позивачем і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Також позивач вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В зв`язку з цим при зміні кредитного ліміту позивач АТ КБ «ПриватБанк» керувався п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Крім цього, розмір відсотків за користування кредитом встановлений «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківський послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених укладеним договором. Так, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Натомість відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконав і станом на 31 січня 2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 49 773 гривні 13 копійок, яка складається з наступного: 5 661 гривня 45 копійок - заборгованість за кредитом; 38 503 гривні 44 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 250 гривень - штраф (фіксована частина) відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 2 358 гривень 24 копійки - штраф (процентна складова) відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг. В зв`язку з викладеним позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 49 773 гривні 13 копійок, а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 600 гривень. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Лещенко Д.Ю., який діє на підставі довіреності № 9589-К-О від 10 листопада 2017 року, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, проте відповідно до ч. 1 ст. 287 та п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, її неявка до суду не перешкоджає розгляду справи, оскільки з`явився її представник - адвокат Поляцько О.Ю., що діє на підставі ордеру серії АА № 039662 від 06 березня 2019 року, яка в судовому засіданні пояснила наступне. [PERSON] не заперечує проти того, що у жовтні 2008 року вона підписала заяву, на підставі якої отримала кредитну картку «Універсальна» строком дії три роки. В той же час, у січні 2012 року замість вищевказаної картки вона отримала нову, строком дії також три роки, який спливає в останній день місяця 2015 року. Жодних інших карток вона не отримувала. Разом з тим, [PERSON] зазначає, що [PERSON] визнає позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 661 грн. 45 коп. Що стосується відсотків за користування кредитом, то представник відповідача, з урахуванням позиції Верховного суду, викладеної у справі № 444/9519/12, вважає правильним їх нарахування не за період з 31 жовтня 2008 року по 31 січня 2017 року, а за період, з 30 червня 2014 року, оскільки станом на вказану дату [PERSON] простроченої заборгованості за кредитом не мала, по 31 січня 2015 року, тобто по останній день дії кредитного договору. Крім того, сторона відповідача вказує, що оскільки [PERSON] було підписано лише відповідну заяву на отримання кредитної картки та не підписано всі інші документи, на які позивач вказує як на невід`ємну частину укладеного між сторонами договору, то й розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом, необхідно проводити, виходячи з відсоткової ставки, узгодженої сторонами саме під час підписання [PERSON] . такої заяви, а саме 30.00% річних. Щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією, а також штрафу - [PERSON] зазначила, що оскільки м. Слов`янськ Донецької область, де зареєстрована та постійно проживає відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція, натомість Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на нарахування таким особам пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними договорами введено мораторій, то позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, представник позивача не заперечувала проти задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» лише в частині заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 661 грн. 45 коп., а також відсотків за користування кредитом за період з 30 червня 2014 року по 31 січня 2015 року у сумі 1 014 грн. 52 коп.; в іншій частині позовних вимог просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 31 жовтня 2008 року відповідачем по справі [PERSON] було особисто підписано Заяву № 1003050700075086585. З цієї Заяви слідує, що [PERSON] ознайомилася та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Своїм підписом вона виражає свою згоду, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до цієї заяви та проти чого не заперечує й сторона відповідача [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна» з відновлюваним типом кредитної лінії з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% на місяць, нарахованих на залишок заборгованості (а.с. 6, зв. б.). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з вимогами частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 1 статті 628 та статтею 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві, суд приходить до переконання про укладення сторонами саме кредитного договору та отримання в зв`язку з цим відповідачем кредитної картки «Універсальна» з відновлюваним типом кредитної лінії з кредитним лімітом 5 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць, що становить 30% на рік, нарахованих на суму залишку заборгованості за тілом кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В той же час, статтею 525 ЦК України закріплено правило, за яким одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31 жовтня 2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 31 січня 2017 року, вбачається, що станом на 31 січня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 5 661 гривня 45 копійок, яка складається з поточної заборгованості за кредитом у сумі 5 398 гривень 80 копійок, та простроченої заборгованості за кредитом у сумі 262 гривні 65 копійок. Отже приймаючи до уваги вказаний розрахунок, а також визнання відповідачем позовних вимог у цій частині, суд,

Outcome: partial