Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач 11.12.2013 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебувє у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, на даний час до суду подано позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Під час перебування у шлюбі з відповідачем ними було придбано квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та легковий автомобіль Geely, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]. Просить суд поділити майно, набуте за час перебування у шлюбі з [PERSON], виділивши їй ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] загальною площею 65,5 кв.м., жилою 39,0 кв.м., та легковий автомобіль Geely, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]. 28.02.2014 року позивач звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить суд поділити майно, набуте за час перебування у шлюбі з [PERSON], виділивши їй ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] загальною площею 65,5 кв.м., жилою 39,0 кв.м, відмовилась у частині позовних вимог щодо поділу легкового автомобіля Geely, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]. У судовому засіданні позивач та її представник просили задовольнити позов, з урахуванням уточнених позовних вимог. У судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, судом встановлено наступне. Відповідно копії свідоцтва про одруження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського управління юстиції Донецької області сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, актовий запис № 150. На підставі копії договору купівлі-продажу квартири від 21.04.2005 року, посвідченого Селидівською державною нотаріальною конторою та копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно виданого Селидівським бюро технічної інвентаризації від 22.04.2005 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] Згідно технічно паспорту на квартиру, що належить на праві власності [PERSON], яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площа даної квартири складає 65,5 кв.м., жила площа - 39,0 кв.м. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості трикімнатної квартири №91, загальною площею 65,5 кв.м., що належить на праві приватної власності [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS] виданого [PERSON] 04.12.2013 року -вартість об»єкта оцінки складає 160000 грн. 00 коп. без урахування ПДВ. Таким чином, судом встановлено факт того, що об,єктом права спільної сумісної власності подружжя є: квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Сторонами досягнуто згоди щодо вартості майна, що підлягає поділу, тому у відповідності вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Відповідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв,язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved