Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначило, що 10.11.2011 року між сторонами укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, його заборгованість станом на 31.10.2014 року складає 14737 грн. 59 коп. позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у рпозовній заяві та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, окрім вимог про стягнення штрафу визнав та не заперечив проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір було укладено в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам, укладеного між сторонами договору, відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунком заборгованості, випискою по рахунку підтверджується отримання коштів позичальником та наявність боргу за кредитним договором станом на 31.10.2014 року на загальну суму 14737 грн. 59 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 5498 грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 6356 грн. 12 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом 1704 грн. 99 коп., штрафу 500 грн. 00 коп. та штрафу 677 грн. 98 коп. Суд вважає, що позов про стягнення з [PERSON] коштів заявлено правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ними платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Доводи відповідача про узбіг сімейних обставин та тяжке матеріальне становище встановлених судом обставин не спростовують та не звільняють його від виконання зобов'язань за кредитним договором. Вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved