Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач 06.09.2021 звернувся до суду із позовом до [PERSON] , який в подальшому було уточнено та залучено у якості співвідповідача [PERSON] . В позовній заяві зазначає, що у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають на обліку малолітня [PERSON] , [INFO] , неповнолітній [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї , у якій батьки або особи, які їх заміняють , ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини) відповідно до наказів служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 26.05.2021 року № 510 від 29.08.201 року № 676 «Про взяття на облік». Відповідно до інформації Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25.02.2020 року № 650/21.19-04-24 батьками неповнолітніх є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2019 року № 336/2033/19 приведено у відповідальність із законодавством України вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород від 15.12.2017 року, яким громадянин України [PERSON] , [INFO] , засуджений до 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання засудженим [PERSON] , рахується з 08.04.2016 року. До відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, 01.08.2018 року надійшло подання Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, щодо малолітнього [PERSON] , 01.06.2005 року, який 31.07.2018 року, ночував в під`їзді дома по пр. Соборний, біля зупинки громадського транспорту «Пушкіна». Неодноразово хлопець тікав з дома та вів бродяжницький спосіб життя. Також з листа відомо, що у відношенні батьків неодноразово складалися адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП. 23.08.2018 року спеціалістами відділу був здійсненний повторний вихід за адресою проживання неповнолітнього. Під час обстеження було встановлено, що будинок старий, але добре прибраний, газ відсутній, опалення взимку камінами, водопостачання в будинку немає, вода на вулиці з криниці, електропостачання в наявності, зручності на вулиці. Для виховання та розвитку дитини, створенні умови: в наявності окреме спальне місце, є одяг за сезоном, чиста постільна білизна, місце для навчання. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 28.08.2018 року протокол № 16 було розглянуто питання «Про розгляд заяви [PERSON] , щодо надання дозволу на повернення малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з КЗ «ЗОЦСПРД» в родину» та було вирішено за доцільне повернути малолітнього [PERSON] , [INFO] , в родину [PERSON] , було рекомендовано привести житло до санітарно-гігієнічних норм та створення належних умов для повноцінного життя та розвитку дитини. Після повернення неповнолітнього [PERSON] , родина перебувала на обліку та під контролем відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах ЗМР. З матірю неповнолітнього проводилися профілактичні та роз`яснювальні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 21.01.2021 року № 23/01-07 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має вади серця, лікарями було рекомендовано госпіталізація в кардіологічне відділення, однак дитина так і не отримала курс стаціонарного лікування і обстеження . Також був призначений профілактичний огляд хірурга, ендокринолога, кардіолога, але огляд не проведено, з причин не виконання батьками рекомендацій лікаря. Дитина медичний заклад відвідувала переважно самостійно, тільки зрідка з матір`ю. Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 26.05.2021 року № 760/01-07, малолітня [PERSON] , [INFO] зрідка хворіє та вразі необхідності медичний заклад відвідувала переважно самостійно, без матері. Профілактична бесіда з [PERSON] , не дали результатів. 19.05.2021 року неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та його молодшу сестру малолітню, [PERSON] , [INFO] , відповідно до актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку було доставлено до КЗ «Запорізькій обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради де вони перебувають по теперішній час. З 19.05.2021 року до моменту подачі позову мати дітей, жодного разу не з`явилася до відділу із проханням повернути дітей в родину, на телефонні дзвінки також не відповідає. Відповідно до інформації КЗ «Запорізькій обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 09.08.2021 року № 01-14/167, з час перебування дітей у закладі, з 19.05.2021 року, мати жодного разу їх не відвідала, долею дітей не переймалася. Таким, чином зазначені вище факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як свідоме ухилення від виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Така поведінка суперечить інтересам дітей. 29.07.2021 року на засіданні комісії із захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, було прийняте рішення підготувати матеріали для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 13.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.10.2021. 12.10.2021 підготовче судове засідання відкладено на 12.11.2021 року на 11.15 годину, у зв`язку із тим, що було уточнено позовну заяву, та залучено у якості співвідповідача [PERSON] . 12.11.2021 закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 09.12.2021. Представник позивача у судовому засідання позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи пояснила умови проживання дітей в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, їх стан на час на момент передачі до закладу, показала, що батьки ні разу не прийшли навістити дітей, підтримала позовні вимоги позивача. Відповідачі до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до частин другої та четвертої ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження. Батьки не виконують покладених на них законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини. Обставини, зазначені позивачем в позові, повністю підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до висновків районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи, що викладені в позовній заяві доводи позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, беручи до уваги тривалий період свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками та інтересами дітей, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені вище положення діючого законодавства у сукупності із наданими доказами свідчать про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви звільнений на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1816 грн. (по 908 грн. за кожну позовну вимогу) за подання позовної заяви підлягає стягненню з кожного з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved