Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач 06.07.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд винести рішення яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 53\~525,70 грн. за кредитним договором № б/н від 18.04.2008 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним згідно кредитного договору № б/н від 18.04.2008 року відповідачу було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк» , у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 31.05.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 53\~525,70 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «Приватбанк», проти заочного рішення не заперечує. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. Відповідно до ч. 1ст. 224\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитній договір № б/н від 18.04.2008 року, згідно з яким відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк» , у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідно до п.3.2,п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.8). При складанні договору сторони керувалися ч.1\~ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Однак, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. Станом на 31.05.2016 року має заборгованість в розмірі 53\~525,70 грн., яка складається з наступного: 6079,02 грн. - заборгованість за кредитом; 41209,74 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 3450,00 грн.-заборгованість за пенею та комісією ; 250,00 грн.- штраф (фіксована частина); 2536,94 грн.- штраф (процента складова). Розрахунок заборгованості перебуває в матеріалах справи (а.с.5-7). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно із\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу\~ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання,як вказано в ч.2\~ст.615 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено\~ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до\~ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, що є підставою для стягнення з нього суми заборгованості, в т.ч. процентів, комісії, пені та штрафів, що передбачено як законом, так і умовами договору. Проте, згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи повинні скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У звязку з цим заборгованість становить 51025,70 грн., яка складається з наступного: 6079,02 грн. - заборгованість за кредитом; 41209,74 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 950,00 грн.-заборгованість за пенею та комісією ; 250,00 грн.- штраф (фіксована частина); 2536,94 грн.- штраф (процента складова). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем згідно платіжного доручення був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 гривень , а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial