Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивований позов тим, що згідно укладеного між сторонами кредитного договору № 15/04/1093к-07 від 04.10.2007 року банк надав [PERSON] кредит в сумі 25905 доларів США строком на 60 місяців до 03.10.2012 року, з процентною ставкою 12,5% річних. В забезпечення виконання даного кредитного договору, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідачі не виконали належним чином взяті на себе зобовязання, тому станом на 03.12.2014 року загальна сума заборгованості становить 17028,64 доларів США. Представником позивача була надана заява про збільшення розміру позовних вимог, а саме про стягнення заборгованості в доларах США. В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал Банк» - [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідачів 17028,64 доларів США. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково на суму 4077, 88 доларів США. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто від 03.10.2012 року не було предявлено вимоги, відповідно порука припиняється. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму 4077, 88 доларів США з відповідача [PERSON], просив суд застосувати строки позовної давності. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 15/04/1093к-07 від 04.10.2007 року банк надав [PERSON] кредит в сумі 25905 доларів США строком на 60 місяців до 03.10.2012 року, з процентною ставкою 12,5% річних (а.с. 13-16). 27.07.2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою були внесені зміни до кредитного договору, встановлено, що в період з 10.07.2009 року по 09.07.2010 року процентна ставка становить 9% річних, а починаючи з 10.07.2010 року - 12, 5 % річних, п. 1.1, 1.2 додаткової угоди (а.с. 18-20). Відповідно до п. 9.1 кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів, комісії за користування кредитними коштами позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. В забезпечення виконання умов кредитного договору №15/04/1093к-07 від 04.10.2007 року, банк уклав 04.10.2007 року з [PERSON] договір поруки, згідно з яким він зобовязалась перед кредитором відповідати у повному обсязі по боргових зобовязаннях [PERSON] за кредитним договором №15/04/1093к-07 від 04.10.2007 року та нести солідарну із боржником відповідальність у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання (а.с. 25). Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером від 12.10.2007 року (а.с. 9), однак, відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-7) заборгованість відповідачів перед банком станом на 03.12.2014 року становить 17028,64 грн. Дана сума складається з: простроченої заборгованості по кредиту 10071,17доларів США; відсотків 5019,06доларів США; пені 1938,41 доларів США, розрахунковий період з 04.10.2007 року. В звязку з невиконанням позичальником грошових зобовязань, позичальникові було направлено лист вимогу від 23.07.2013 року та від 14.10.2014 року, в яких містилось прохання про виконання зобовязань боржником узятих ним відповідно до кредитного договору (а.с. 32,35). Також вимогу від 03.10.2013 року було направлено поручителю [PERSON]Р.(а.с.34). Відповідно до частини 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідно до умов кредитного договору №15/04/1093к-07 від 04.10.2007 року кредит в сумі 25905 доларів США видавався [PERSON] строком на 60 місяців до 03.10.2012 року. Вимога поручителю [PERSON] направлена відповідно 03.10.2013 року (а.с.34) тобто з пропуском шестимісячного строку, а відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється. Враховуючи вище викладене вимога позивача, щодо солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості не підлягає до задоволення. Окрім того, згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 п.31 Постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» із спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й додаткових вимог банку (іншої фінансової установи ). Окрім того, відповідно до п.12 вище зазначеної постанови, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач)просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно до розрахунку наданого позивачем (а.с.90) заборгованість [PERSON] перед банком в період з 10.12.2011 року по 10.10.2012 року становить 6882, 31 доларів США з яких: відсотків 1215,70 доларів США; пені 1181,01 доларів США. Кінцевий термін погашення кредиту відповідно до умов договору 03.10.2012 року, а відповідно вище зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки [PERSON], що є в межах строків позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 1533грн. 38 коп.

Outcome: partial