Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Камянського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 19.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (наділі Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач-1) було укладено кредитний договір №CSN0A800000293, за яким останній отримав кредит у розмірі 20414.38 доларів США на термін до 18.06.2013 року, та зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Всупереч умовам Кредитного договору, взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує належним чином, внаслідок чого непогашеною перед ПАТ КБ «ПриватБанк» залишається заборгованість по кредиту, відсоткам, пені та штрафам у встановлені договором строки. Станом на 11.11.2016 року [PERSON] має заборгованість - 76995,60 доларів США, яка складається з наступного: - 21349,33 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1736,79 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3639,16 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 50270,32 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач, просить стягнути з відповідача лише частину суми заборгованості за кредитом, а саме 21349,33 доларів США. В судове засідання представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, сповіщений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання. Повідомлення про виклик повернулись з відміткою через незапит. Іншими даними про місце перебування чи роботи відповідачів суд не володіє. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи та її вирішення на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 19.06.2008 року було укладено кредитно-заставний договір №CSN0A800000293, за яким останній отримав кредит у розмірі 20414,38 доларів США, на термін до 18.06.2013 року, та зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого кредиту. Станом на 11.11.2016 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 76995,60 доларів США, яка складається з наступного: - 21349,33 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1736,79 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3639,16 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 50270,32 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач, просить стягнути з відповідача лише частину суми заборгованості за кредитом, а саме 21349,33 доларів США. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 625, ч. 1 ст. 1050, 1070 ЦК України наслідками порушення кредиту відповідачем зобовязань щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а також процентів за ним, про які було зазначено у договорі. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до Правової позиції Судової палата у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-145цс14, та в силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 533 ЦК України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 14\~Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Виходячи із вищенаведених положень закону та розяснень Пленуму Верховного Суду України, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 21349,33 доларів США, що відповідно до встановленого на день ухвалення даного рішення Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США еквівалентно 576972,05 грн. (21349,33 долари США х 27,0253 грн. = 576972,05 грн.). Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідача взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконав, а тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 8191,74 грн. судового збору. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved