Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач 07 травня 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої державної допомоги у сумі 22 548 грн. 81 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач перебував на обліку в Департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Допомога була призначена на підставі заяви про призначення адресної допомоги на період з 18.11.2014 р. по 17.05.2015 р. Вдруге [PERSON] звернулась до позивача, 13.05.2015 р. із заявою про призначення адресної допомоги на дітей. Допомогу було призначено на період з 13.08.2015 р. по 12.02.2016 р. 20.09.2017 р. [PERSON] в черговий раз звернулась до Управління із заявою про призначення допомоги. Проте, в призначені допомоги було відмовлено, оскільки відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності [PERSON] з 31.03.2016 року перебуває квартира за адресою: [ADDRESS] . 06.05.2019 року до позивача звернувся чоловік відповідача, [PERSON] із заявою про призначення йому особисто щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У призначенні допомоги, [PERSON] було відмовлено, оскільки у власності його дружини, [PERSON] , з 31.03.2016 року перебуває квартира за адресою: [ADDRESS] . 13.01.2020 року, [PERSON] звернувся до позивача з заявою до комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. 15.01.2020 в результаті опрацювання наданої інформації та під час здійснення контролю за правильністю поданих відомостей, необхідних для призначення грошової компенсації, було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявність у [PERSON] , з 04.10.2013 року житла, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та з 01.03.2013 року житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У своїх заявах відповідач зазначав, що у будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та зобов`язалася повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, що передбачено п. 11 Порядку 505. Відповідно до пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Таким чином, [PERSON] при зверненні надавала недостовірні відомості, тобто вказувала відсутність житла розташованого за межами тимчасово окупованої території, що призвело до надміру виплаченої допомоги за період з 18.11.2014 р. по 17.05.2015 р. та з 13.08.2015 р. по 12.02.2016 р. у розмірі 22548,81 грн. Ухвалою суду від 27 травня 2020 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 05 серпня 2020 року. В судове засідання 05 серпня 2020 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності щодо заочного розгляду справи не заперечував. Поштова кореспонденція направлялась на адресу відповідача, проте була повернута до суду з відміткою поштового відділення про особисте вручення. Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Станом на 05 серпня 2020 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка перебувала на обліку в департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Допомога була призначена на підставі заяви для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання. Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Допомога була призначена на підставі заяви про призначення адресної допомоги на період з 18.11.2014 р. по 17.05.2015 р. Вдруге [PERSON] звернулась до позивача, 13.05.2015 р. із заявою про призначення адресної допомоги на дітей. Допомогу було призначено на період з 13.08.2015 р. по 12.02.2016 р. 20.09.2017 р. [PERSON] в черговий раз звернулась до Управління із заявою про призначення допомоги. Проте, в призначені допомоги було відмовлено, оскільки відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності [PERSON] з 31.03.2016 року перебуває квартира за адресою: [ADDRESS] . 06.05.2019 року до позивача звернувся чоловік відповідача, [PERSON] із заявою про призначення йому особисто щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У призначенні допомоги, [PERSON] було відмовлено, оскільки у власності його дружини, [PERSON] , з 31.03.2016 року перебуває квартира за адресою: [ADDRESS] . 13.01.2020 року, [PERSON] звернувся до позивача з заявою до комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. 15.01.2020 в результаті опрацювання наданої інформації та під час здійснення контролю за правильністю поданих відомостей, необхідних для призначення грошової компенсації, було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявність у [PERSON] , з 04.10.2013 року житла, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та з 01.03.2013 року житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У своїх заявах відповідач зазначав, що у будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та зобов`язалася повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, що передбачено п. 11 Порядку 505. Відповідно до пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Таким чином, [PERSON] при зверненні надавала недостовірні відомості, тобто вказувала відсутність житла розташованого за межами тимчасово окупованої території, що призвело до надміру виплаченої допомоги за період з 18.11.2014 р. по 17.05.2015 р. та з 13.08.2015 р. по 12.02.2016 р. у розмірі 22548,81 грн. Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. З наданих до позову документів вбачається, що відповідач надав недостовірні відомості щодо відсутності у будь-кого з членів сім`ї немає у власності житлового приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану в порушення вимог пунктів 6 Порядку № 505, що призвело до зайвого нарахування та виплати грошової допомоги. Відповідно до п.10 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п.11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Отже, відповідач свідомо погодився отримати грошову допомогу, розуміючи неправомірність такого нарахування, оскільки при заповненні заяв про призначення допомоги зазначив, що ані в неї, ані у будь-кого з членів сім`ї у власності відсутнє житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Таким чином, оскільки відповідач набув зазначену допомогу без достатніх на те правових підстав та свідомо не повідомив про наявність у власності її чоловіка квартири, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний повернути надміру виплачені кошти державі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №131 від 09.04.2020 року на зазначену суму, яка у свою чергу також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved