Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 21.12.2010 року Кредитного договору № б/н відповідачу [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості. Відповідач порушила зобов`язання за Договором і станом на 31.01.2015 року загальна сума заборгованості становить 12\~615,62 гривень, з яких: 3\~713,58 гривень заборгованість за кредитом, 5\~925,11 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 900 гривень заборгованість по пені та комісії, 500 гривень штраф (фіксована частина), 576,93 гривень штраф (процентна складова), які просив стягнути з відповідача. Представник позивача підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності, погодилась на заочний розгляд справи, що вбачається із змісту поданого нею письмового клопотання. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву про часткове визнання позову на суму 3\~713,58 гривень (тіло кредиту), про те, що вона перебувала під вартою, про що було повідомлено працівників банку 26.10.2012 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між Приватбанком та [PERSON] 21.12.2010 року укладено Кредитний договір № б/н, за яким відповідачу [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості. Відповідач порушила зобов`язання за Договором і станом на 31.01.2015 року загальна сума заборгованості становить 12\~615,62 гривень, з яких: 3\~713,58 гривень заборгованість за кредитом, 5\~925,11 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 900 гривень заборгованість по пені та комісії, 500 гривень штраф (фіксована частина), 576,93 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідач не виконує своїх зобов`язань перед банком, тому вимоги позивача являються обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 551, 610, 611, 612, 625 ЦК України,

Outcome: approved