Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач 05.10.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що їй належить спірний житловий будинок, у якому зареєстровані відповідачі, які є її сестрою та племінником, та з моменту реєстрії у будинку не проживають, речі у будинку відсутні, комунальні послуги не сплачують. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, залучено в якості третьої особи Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2018 року задоволено клопотання представником позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 29.11.2018 р. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та дали пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є сусідом позивача, проживає поруч з будинком позивача 13 років та ніколи не бачив відповідачів, зі слів йому відомо, що відповідачі це сестра та племінник позивача. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачам проживати у житлі йому невідомі, речі відповідачів у будинку відсутні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, відповідач [PERSON] сестра позивача та бачила її вона років десять тому. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачам проживати у житлі їй невідомі, речі відповідачів у будинку відсутні. Суд, заслухав вступне слово позивача, її представника, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачеві - [PERSON], що підтверджено договором дарування від 25.11.2006 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12949263 від 18.12.2006 р. (арк. справи 5-6). Згідно довідки-підтвердження №2035 від 12.09.2018 р. виданої головою квартального комітету №1, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні зареєстровані, однак протягом року не проживають (арк. справи 10). За відомостями домової книги на домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована у будинку 26.11.1991 р., [PERSON] 14.07.2005 р. (арк. справи 7-9). Відсутність речей відповідачів та їх не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі мали об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач не чинила, фактично у житлі не проживали, майно та речі відповідачів в будинку відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірному домоволодінні без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню такими в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 03 грудня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved