Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач, 03.02.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. З позовної заяви вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачкою, вона його матеріально забезпечує. Сторони спільно не проживають з 12.08.2014 року та рішенням Кілійського районного суду від 26.11.2014 року шлюб між сторонами розірвано та [PERSON] змінено прізвище на - [PERSON]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідач інших дітей та стягнень за виконавчими документами не має. Позивач у судове засідання не з'явилась, але в позовній заяві є клопотання позивачки про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідач, який про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлено, що 04.09.2010 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 07, прізвище дружини після дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області 04.09.2010 року. [INFO] року народився [PERSON], актовий запис №06, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області 15.02.2011 року. Кілійським районним судом Одеської області від 26.11.2014 року по справі №502/2418/14-ц, розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04.09.2010 року виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Тарутинського району, актовий запис №07. Після розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON] змінити на «[PERSON]». Згідно довідки №392, виданої виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради 16.09.2014 року до складу сім?ї [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] входить [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що сторони проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Обставини справи свідчать про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним, інших зобов'язань щодо сплати аліментів немає. Підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів судом не встановлено, тому суд вважає за можливе позов задовольнити та призначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved