Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач 09.01.19 р. подала до суду вказаний вище позов. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін дочки [PERSON], 06.08.10 р. н., у твердій грошовій сумі, а саме: по 1 500 грн до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.10 р. сторони уклали шлюбі, що був розірваний за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 31.03.14 р.. Сторони є батьками вказаної вище дитини. На даний час дитина сторін проживає з нею. Покликаючись на ст. ст. 180, 141, 150, 155, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 СК України, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.89 р., зазначає, що у 2019 р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 06 до 18 р. в сумі 2\~027 грн. Відповідач життям спільної дитини сторін не цікавиться і добровільно допомоги на її утримання не надає, має можливість заробляти гроші, про наявність у нього інших утриманців їх не відомо, не працює на постійній основі, але має несталий доход. Покликаючись на ч. 1 ст. 184, ст. 182 СК України, зазначає, що відповідач є здоровим. Вона вважає, що для належного утримання дитини розмір аліментів має складати 1\~500 грн. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 30.01.19 р. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем копію вказаної вище ухвали про відкриття провадження у справі із копією позовної заяви з доданими до неї матеріалами отримано під розпис 05.02.19 р.. \~ \~ \~ \~За станом\~на 21.02.19\~р.\~відповідачем не\~подано до\~суду відзиву\~на позову\~заяву. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 31.03.14 р. у цивільній справі № 159/1 263/14 - ц провадження № 2/159/431/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, з 10.07.10 р. перебували у шлюбі, що згодом був розірваний у судовому порядку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження вказаної вище дитини, сторони мають вказану вище спільну неповнолітню дитину. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем, що стверджується довідкою № 1\~995 від 19.12.18 р., виданою РЖКП 1 (м. Ковель Волинської області). Доказів наявності у відповідача доходу позивач суду не надала. Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України і стосуються стану здоров»я сторін, їх неповнолітніх дітей, майнового стану неповнолітніх дітей сторін, які підлягають до врахування судом, крім вказаних вище та тієї, що вони мають на своєму утриманні вказану вище неповнолітню спільну дитину, народжену у шлюбі. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, судом встановлено, що у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина. Домовленості між собою по питанню утримання останньої сторони не досягли. Дитина сторін проживає разом з позивачем. А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної вище дитини сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, що є меншим заявленого позивачем, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Тому в решті позову слід відмовити. З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: partial