Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач 02 вересня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 жовтня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5909-007/08Р, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 8\~469,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування в розмірі 13 % річних, строком користування до 03.10.2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 03 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №5909-007/08Р, за умовами якого остання поручилась за належне виконання зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором - кредит надав, але [PERSON] в порушення умов договору допустив прострочення повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у звязку із чим, станом на 18.06.2015 року має заборгованість в сумі 2\~860,59 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту 1\~880,45 доларів США, що в еквіваленті становить 40\~712,18 грн.; заборгованість по процентам 980,14 доларів США, що в еквіваленті становить 21\~220,26 грн. Посилаючись на викладені обставини у позові позивач просить суд стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №5909-007/08Р від 03.10.2008 року у сумі 2\~860,59 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту 1\~880,45 доларів США, що в еквіваленті становить 40\~712,18 грн.; заборгованість по процентам 980,14 доларів США, що в еквіваленті становить 21\~220,26 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача діючий за довіреністю [PERSON], у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомили. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надавали. Крім того, до суду повернулися конверти з відправленням, що направлялись відповідачам із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Судом встановлено, що 03 жовтня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5909-007/08Р, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у іноземній валюті в сумі 8\~469,00 доларів США, строком користування до 03 жовтня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 13% річних (а.с. 6-8). В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] 03 жовтня 2008 року укладено договір поруки №5909-007/08Р, відповідно до умов якого останній зобовязався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх його зобовязань за кредитним договором (а.с.9). Згідно ст. 553 ЦПК України,за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором з порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, про що свідчить заява про видачу готівки №1 від 03.10.2008 року (а.с.10,11). Однак, в порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, в наслідок чого за ним, станом на 18.06.2016 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 2 860,59 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту 1 880,45 доларів США, що в еквіваленті становить 40 712,18 грн.; заборгованість по процентам 980,14 доларів США, що в еквіваленті становить 21 220,26 грн. (а.с. 4-5). Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, відповідно ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід солідарно стягнути із [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №\~5909-007/08Р від 03.10.2008 року в сумі 2\~860,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.05.2015 року становить 61\~932,44 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1\~218,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved