Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов мотивує тим, що 21.12.2017 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» бук укладений договір АК/9452950 (поліс «автоцивілка»), предметом якого страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «Mitsubishi Carisma», р.н. [NUMBER] . 02.10.2018 року в м. Луцьку по пр. Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mitsubishi Carisma», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Scenic», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказує, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2018 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] . При цьому, встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У відповідності до заяви власника пошкодженого автомобіля «Renault Scenic», р.н. [NUMBER] [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування, йому було виплачено кошти в розмірі 37670,71 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу 37670,71 грн. сплаченого страхового відшкодування, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також судові витрати у справі. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що сума страхового відшкодування є значно завищеною. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mitsubishi Carisma», р.н. [NUMBER] була забезпечені в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АК/9452950 (а.с. 5). Також з`ясовано, що 02.10.2018 року в м. Луцьку по пр. Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mitsubishi Carisma», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Scenic», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2018 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] . При цьому, встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 10). Згідно із ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до ст. 38 ч. 1 п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається із платіжних доручень № 65 від 03.01.2019 року та №32486 від 19.06.2021 року страховою компанією було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 37670,71 грн. (а.с. 8, 9). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «НАСК «Оранта» - 37670,71 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved