Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 11.04.2012 року між сторонами укладено договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 8300 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою 27.60 % річних на суму залишку заборгованості. У звязку з тим, що позичальник не виконує як основного зобовязання, так і зобовязання по сплаті відсотків, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість з основного зобовязання, у розмірі 8300 грн.; заборгованість по сплаті відсотків, у розмірі 29869 грн. 18 коп.; заборгованість за пенею та комісією, у розмірі 100 грн.; штрафи в загальному розмірі 2413 грн. 46 коп., а також понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, додавши до позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, в порядку визначеному п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2012 року між сторонами укладено договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 8300 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою 27.60 % річних на суму залишку заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем умови договору не виконуються. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 11.04.2018 року, заборгованість відповідача з основного зобовязання становить 8300 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 29869 грн. 18 коп.; заборгованість за пенею та комісією, у розмірі 100 грн. Крім того, позивач нарахував відповідачу штрафи в загальному розмірі 2413 грн. 46 коп. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді припинення зобовязання; зміни умов зобовязання; сплати неустойки; відшкодування збитків. Таким чином, суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, до нього мають бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності. В той же час, суд вважає, що нараховані позивачем штрафи з відповідача стягненню не підлягають. У відповідності до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Позивач нарахував відповідачу штрафні санкції відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 1913 грн. 46 коп. штраф (процентна складова) та одночасно 29869 грн. 18 коп., відсотків за користування кредитом та 100 грн. пені та комісії. За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У відповідності до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. У звязку з викладеним штрафи на загальну суму 2413 грн. 46 коп. не підлягають стягненню з відповідача. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial