Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач 04.01.2019 року звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Як на підставу позову позивач посилається на те, що він є співвласником вищезазначеної квартири разом з третьою особою по справі - [PERSON] (його матір`ю). Відповідач - його дружина, яка зареєстрована у даному приміщенні, але з травня 2017 року в квартирі не проживає, фактично проживає за іншою адресою. Її особисті речі в квартирі відсутні, а участі в оплаті за отримані житлово-комунальні послуги вона не приймає. Реєстрація відповідача в квартирі створює власникам перешкоди у реалізації їх права щодо розпорядження власністю та ставить позивача у скрутне становище - йому дуже важко здійснювати комунальні платежі за відповідача, оскільки має незначні доходи: він є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду, отримує державну соціальну допомогу, а його матір є пенсіонером (1940 року народження), отримує малу пенсію та здійснює за ним догляд. У судове засідання позивач викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України, суд здійснив її виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 01.04.2020 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача та відомим фактичним місцем її проживання. Представник третьої особи у судове засідання викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому, під час ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] , в судове засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та третя особа [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,9 кв.м./а.с.8,9/. Відповідно до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради відповідач зареєстрована за вищезазначеною адресою /а.с.15/. Відповідач є дружиною позивача і з травня 2017 року в квартирі не проживає /а.с.7/. Таким чином, спір між сторонами стосується реєстрації місця проживання відповідача в житловому приміщенні, яке належить позивачу на праві власності. За встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України. Відповідач, залишаючись зареєстрованою у квартирі позивача, створює йому перешкоди у користуванні власністю, чим об`єктивно порушуються його права. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою житлового приміщення, яке належить позивачу та третій особі, не проживає більше одного року. З урахуванням вищевикладеного суд знаходить, що вимога позивача стосовно усунення йому перешкод у здійсненні права власності на належну квартиру, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved