Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відділів державної виконавчої служби: Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції та Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № OD42AE00000033 від 31 липня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 14779,72 долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 липня 2013р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 31 липня 2008 р. укладено кредитно-заставний договір № OD42AE00000033 від 31 липня 2008 р., згідно умов якого останній надав в заставу автомобіль TOYOTA, модель: Avensis, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: SB153BBN00E003212, реєстраційний номер: ВН4623СА, що належить останньому на праві власності. Згідно бази даних, вищезазначений автомобіль знаходиться в арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, оголошено в розшук за постановами відділів державної виконавчої служби: Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції та Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області від 10 грудня 2013 р. та 09 листопада 2011 р. Право застави у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло з моменту укладення договору застави 31 липня 2008 року, а постанови (подання) про накладення арешту даного автомобіля були винесені пізніше. Станом на 02 грудня 2015 року [PERSON] має заборгованість перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 61320,00 дол. США, що значно перевищує вартість предмету застави, яка на дату укладення договору застави, складала 77440 гривень та яка постійно знижується внаслідок зносу транспортного засобу. 24 липня 2012 р. Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення задоволено частково. В звязку із накладенням арешту, забороною відчуження і реєстрації та оголошенням в розшук автомобіля, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не може скористуватися своїм правом заставодержателя - звернути стягнення на заставлений автомобіль шляхом його реалізації, тому звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, оскільки в позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення та просить слухати справу у його відсутність. Представники відповідачів: відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, хоча були своєчасно і належним чином сповіщені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, тому відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. 31 липня 2008 року між ЗАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір, згідно умов якого останній надав в заставу автомобіль TOYOTA, модель: Avensis, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: SB153BBN00E003212, реєстраційний номер: ВН4623СА, що належить останньому на праві власності. Оскільки боржник належним чином не виконує зобов'язання за договором, станом на 02 грудня 2015 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 61320,00 дол. США . Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Згідно ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Із даного випливає, що право застави на вказаний автомобіль у позивача виникло з 31 липня 2008 року. Згідно витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22 лютого 2013р., 24 листопада 2015 р., на рухоме майно відповідача накладено арешт в 2013 р. Згідно заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2012 р., позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення на майно задоволено частково та звернуто стягнення на предмет застави легковий автомобіль: TOYOTA, модель: Avensis, рік випуску: 2001, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: SB153BBN00E003212, реєстраційний номер: ВН4623СА, що належить на праві власності [PERSON]., для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2012 р. розяснено вищезазначене рішення в частині щодо його виконання. Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» набув вищий пріоритет та має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, що вбачається зі ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на майно, яке придбано в кредит Відповідно до вимог ст.19, 20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаться на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Як зазначено в Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15 грудня 1999 року та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно акту прийому-передачі на відповідальне збереження транспортного засобу від 01 грудня 2015 р., заставне майно знаходиться за адресою: Миколаївська обл., с-ще Братське вул. Вороніна, 20-А. За такого дана справа підсудна Братському районному суду Миколаївської області. Так, в судовому засіданні встановлено, що кредитні зобов'язання [PERSON], забезпечені заставою, не погашені, тому позивач має право на захист своїх інтересів шляхом зняття арешту з майна, оскільки набув повноваження щодо володіння та розпорядження ним раніше ніж були накладені арешти відділом ДВС, тому заявлені позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved