Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звільнення заставного майна з-під арешту. За позовом, посилаючись на ст.ст.52, 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст..14, 15, 19 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.1, 6 Закону України «Про заставу» позивач просить зняти арешти з заставленого майна, накладені 22.11.2012 р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ Іваницею Ю.О. на майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки DAEWOO-FSO, модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; зняти розшук з заставленого майна; заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії пов'язані з обмеженням права ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо реалізації заставного рухомого майна. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до вимог ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про бажання приймати участь у розгляді справи до суду не надходило. У відповідності до ст..36 ЦПК України, суд розглянув справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, 09.08.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPЕ0AU19460231, згідно з яким позивач надав позичальнику кредит у розмірі 13570,79 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та [PERSON] 09.08.2007 р. уклали договір застави рухомого майна. Відповідно до умов договору застави рухомого майна, [PERSON] передав в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності. На вищевказаний автомобіль, який є предметом застави, державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ двічі 22.11.2012 р. накладався арешт та було оголошено заборону на його відчудження: 22.11.2012 р. головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ Іваницею Ю.О. при примусовому виконанні вимоги № Ф-1230У, виданої УПФУ в Шевченківському районі м.Запоріжжя, про стягнення з ПП [PERSON] на користь УПФУ в Шевченківському районі боргу у розмірі 4180,30 грн., накладено арешт на все майно, що належить відповідачу; 22.11.2012 р. головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ Іваницею Ю.О. при примусовому виконанні вимоги № Ф-5279У, виданої УПФУ в Шевченківському районі м.Запоріжжя, про стягнення з ПП [PERSON] на користь УПФУ в Шевченківському районі боргу у розмірі 1458,80 грн., накладено арешт на все майно, що належить відповідачу. Крім того, 09.09.2013 р. постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ, при примусовому виконанні вимоги № ф-1230-у, виданої 26.06.2013 р. УПФУ в Шевченківському районі м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ 4742,42 грн., було оголошено розшук автомобіля. Вищевикладене підтверджується наданими позивачем письмовими доказами та копіями постанов, винесених державним виконавцем. В силу ст..1 Закону України «Про заставу», кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Ст..17 та 18 цього ж Закону передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставлено майна допускаються у разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а обтяжував з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. С силу ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як передбачено ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє заставодержателя про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлений позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved