Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося з позовом в суд про стягнення із [PERSON] 15334,06 грн. заборгованості за кредитним договором №CL130708 від 04.12.2012 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.12.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL130708, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 25000 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 39% річних. Позивач виконав свої зобов'язання, видавши зазначену суму кредиту, проте, відповідач належним чином умов договору не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах і станом на 01.02.2016 року має заборгованість в сумі 15334,06 грн., з яких 14891,46 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 442,60 грн. - заборгованості по відсотках. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 04.12.2012 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL130708, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 25000 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий /а.с.6, 7-19/. Згідно Заяви від 04.12.2012 року відповідач [PERSON] ствердив, що ознайомлений щодо кредитування, своїм підписом підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в банку /а.с.6/. У відповідності до п.1.1 даного договору, кредитор надає позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому договорі та додатках до нього, а позичальник зобов'язується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених договором та відповідними додатками /а.с.7/. Із матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором - надав позичальнику кредит у розмірі обумовленому договором на споживчі потреби. Згідно п.4.3 даного договору передбачено, що позичальник зобов'язується щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, а також інших грошових зобов'язань/платежів позичальника за цим договором, шляхом зарахування включно до такої дати відповідної суми коштів на поточний рахунок позичальника, вказаний у відповідному додатку до даного договору. Позичальник доручає кредитору самостійно направляти кошти на погашення заборгованості позичальника у порядку та черговості, визначених в договорі. Згідно п.п.6.1, 6.2 додатку №1 від 09.01.2013 року до кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору суму щомісячного платежу у розмірах, відповідно до графіку щомісячних платежів/графіку погашення кредиту, вказаного в додатку №2 до договору. Датою сплати щомісячного платежу вважається робочий день, що передує 5-му числу кожного місяця /а.с.17/. У відповідності до п.2.4 кредитного договору, у випадку несвоєчасного виконання грошового зобов'язання позичальника за договором кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобов'язується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБ України /а.с.7/. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.21/, що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору №CL130708 від 04.12.2012 року, зобов'язання, зокрема, станом на 01.02.2016 року має заборгованість в сумі 15334,06 грн., з яких 14891,46 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 442,60 грн. - заборгованості по відсотках. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №CL130708 від 04.12.2012 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту. З матеріалів справи вбачається, що позичальнику [PERSON] було направлено вимогу від 28.12.2015 року повернути суму заборгованості, в якій роз'яснено наслідки неповернення боргу, проте така залишена без реагування /а.с.22/. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором №CL130708 від 04.12.2012 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви /а.с.4/.

Outcome: approved