Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулись до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 34697,64 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.12.2007 року позивач на підставі заяви відповідача надав останній кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язалась у строки здійснювати погашення заборгованості по кредиту, проте через неналежне виконання останньою умов договору утворилася заборгованість на вище вказану суму. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму боргу та судові витрати по справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що 19.07.2007 року відповідачка отримала кредит через касу в сумі 5000 грн., оскільки картка не видавалась, проте касова документація, що підтверджує даний факт, була зіпсована. При укладенні кредитного договору кредитна схема не складалась. Затвердження Умов здійснювалось наказами, які містяться у матеріалах справи. 23.07.2008 року відповідачка здійснила останню оплату по кредиту в сумі 150 грн. Строк дії договору закінчується у разі подання відповідачкою відповідної заяви у визначеному договором порядку, проте відповідачем вказана заява не подавалась, а тому договір є чинним і виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволені позову. Пояснила, що розмір заборгованості в позовній заяві необґрунтований, наявні розрахунки ставить під сумнів, не зазначено строку надання кредиту, не зазначено останньої дати сплати кредиту, не зазначено звітний період, не зазначено в який термін необхідно погасити кредит. Матеріалами позовної заяви не підтверджується з якими саме умовами та правилами відповідачка ознайомлена, а також не підтверджується отримання відповідачкою грошових коштів. Крім цього, вказала, що позивачем пропущено строк позовної давності та відсутні підстави для його поновлення, а тому просила застосувати наслідки пропуску вказаного строку та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір у виді заяви, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав кредит [PERSON] у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язалась у строки здійснювати погашення заборгованості по кредиту, а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості по відсоткам і комісії. Із наявної у матеріалах справи заяви від 18.12.2007 року встановлено, що [PERSON] ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Відповідно пункту 6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевиплати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим кредитним договором. Пунктом 6.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф 500 грн. + 5 % від суми позову, що передбачено пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін (п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг). (а.с.8-16, 51-53, 61-68). У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 17.09.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 34697,64 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 4368,33 грн., заборгованості по відсоткам - 16625,85 грн., заборгованості по комісії - 11575 грн., а також штраф - 500 грн. (фіксована частина), штраф - 1628,46 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим банком розрахунком (а.с.5-7). Відповідно до вимог ст.214 ч.1 п.2 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Згідно вимог ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Статтями 257, 261 та 267 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виписка по рахунку, яку надано представником позивача, свідчить, що відповідачем на виконання умов договору здійснювалось погашення заборгованості та останній раз здійснено платіж 23.07.2008 року, а в подальшому будь-яких платежів не здійснювалось (а.с.54-60). Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду вперше 06.08.2013 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, не просив суд поновити строк позовної давності, а матеріали позовної заяви не містять жодних доказів поважності причин пропуску зазначеного строку, а також зупинення та переривання перебігу позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed