Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач 09 квітня 2021 року звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з серпня 2009 року вона проживала з відповідачем як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Під час її вагітності 01.06.2010 року відповідач поїхав у відпустку та припинив спілкування з нею без пояснення причин. [INFO] народилась спільна доньки [PERSON] . З моменту народження дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач усно визнав факт батьківства, але офіційно подавати заяву відмовився. Відповідач офіційно працює. Має можливість сплачувати аліменти. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 1914 від 25 серпня 2010 року, здійсненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, зазначивши у графі «відомості про батька» - « [PERSON] , громадянин України»; свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 25.08.2010 р. анулювати; стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 15.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11.05.2021 року. Судове засідання відкладалось у зв`язку з неявкою відповідача на 02.06.2021 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, просить задовольнити. Представник відповідача позов визнала, просить задовольнити. Представник третьої особи до суду не з`явився, в письмовій заяві просить розгляд справи провести без участі представника. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі <…> визнання позову <…> проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим на підставі ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалити судове рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з серпня 2009 року по 01 червня 2010 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , в свідоцтві про народження в графі батько зазначено - [PERSON] , в графі мати- [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 22.01.2021 року № 14,03-08/73508 [PERSON] з донькою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13,18). З довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 11.02.2021 року дитина [PERSON] є здоровою (а.с.16). З характеристики № 21 від 02.02.2021 вбачається, що [PERSON] навчається в 4-А класі КУ СЗОШ-І-ІІІ ступенів № 22 імені Ігоря Гольченка СМР з 01 вересня 2017 року. Вихованням дитини займається мати, вона систематично відвідує батьківські збори. Відомості про батька відсутні, так як мати за документами є матір`ю -одиначкою (а.с.17). 05.02.2021 року позивачем направлено досудову вимогу відповідачу з метою уникнення судового спору щодо встановлення факту батьківства в строк до 16.02.2021 року письмово повідомити її про бажання визнати своє батьківство відносно [PERSON] та підтвердити намір подання до органів державної реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про визнання батьківства (а.с.19-21). 15.03.2021 року позивачем направлено досудову вимогу відповідачу з метою уникнення судового спору щодо встановлення факту батьківства в строк до 23.03.2021 року письмово повідомити її про бажання визнати своє батьківство відносно [PERSON] та підтвердити намір подання до органів державної реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про визнання батьківства (а.с.23-26). Відповідно до статті 135 СК України при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частиною 1 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Так як відповідач позовні вимоги про визнання батьківства визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Згідно з п. 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Так як відповідач позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини та анулювання свідоцтва про народження дитини визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання дитини аліменти в у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 09.04.2021 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти з відповідача. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти визнання його батьком, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення з нього на утримання доньки аліментів в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки відповідач позов визнав, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач звільнений від сплати судового збору, оскільки має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій (а.с.15). На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50% сплаченого при зверненні до суду судового збору, тобто 454 грн. 00 коп. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку зі звільненням відповідача від сплати судового збору, підлягає стягненню з держави на користь позивача 50% сплаченого при зверненні до суду судового збору, тобто 454,00 грн. Судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів слід віднести на рахунок держави

Outcome: approved