Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач 03.12.2013 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що має на утриманні неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, на даний час батько доньки, відповідач по справі, проживає окремо, ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. В даний час позивач не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, інших доходів вона не має, тому потребує матеріальної допомоги на особисте утримання та утримання доньки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення донькою повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно на особисте утримання до досягнення донькою трьох річного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення донькою повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на особисте утримання відмовляється. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечую проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO] 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення донькою повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує доньку одноособово, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає позов визнав в повному обсязі, тобто проти стягнення з нього аліментів на доньку не заперечує. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved