Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач 04.11.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину дійсним. Змінивши 22.12.2014 року підставу свого позову, остаточно просить суд: встановити факт фактичного прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], та складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., що складається з: коридору, кухні, 3-х житлових кімнат, ванної, туалету, двох лоджій; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.44). Враховуючи, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами. У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2000 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого квартиру під [ADDRESS] заповідала [PERSON] (а.с.18). [INFO] [PERSON] померла це підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси 27.07.2003 року (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS],яка належала померлої на підставі договору купівлі-продажу укладеного 27 лютого 1998 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований за № 73-294 у КП «Білгород-Дністровське БТІ» (а.с.6-7). Згідно довідки № 690 від 11.08.2014 року [PERSON] була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS](а.с.14) Згідно паспортних даних позивача вона також зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12) . Але та обставина, що договір купівлі -продажу від 27 лютого 1998 року, зареєстрований за № 73-294 у КП «Білгород-Дністровське БТІ» не був нотаріально посвідчений позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Це надає позивачеві право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлої [PERSON] , як спадкоємцю за заповітом у розумінні положень ч.ч.1,2 ст. 549 УРСР, оскільки позивачка фактично і юридично вступила в управління та володіння спадковим майном та за цей період не відмовилася від його прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Таким чином, на момент відкриття спадщини ([INFO] ), до складу спадщини, входили усі права та обов'язки [PERSON] , які належали їй на день смерті. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 525, 534, 549, Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved