Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.04.2005 року між ними та [PERSON] був укладений кредитний договір № ODJ0RK01110087, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № ODJ0RK01110087 від 15.04.2005 року. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за Договором № ODJ0RK01110087 від 15.04.2005 року не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (599 ЦК України). Кредитним договором обумовлено, що договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобов'язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов'язань. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До суду 19.01.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав уточнену позовну заяву, яка приєднана до матеріалів справи та з якої вбачається, що у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 20.05.2013 року має заборгованість - 56618,18 грн., яка складається з наступного: - 1549,08 грн. - заборгованість за кредитом; - 16121,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 36150,86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми віднімається сума, що була стягнута за судовим наказом Ширяївського районного суду від 13.02.207 року - 5856,31, з якої: заборгованість за кредитом - 5093,54 грн., заборгованість за відсотками - 616,38 грн., пеня - 146,39 грн. таким чином на даний час ПАТ «ПриватБанк» просить стягнути на їх користь заборгованість на загальну суму 54306,33 гривні, яка складається з: -заборгованість за відсотками - 15505,06 грн (16121,44-616,38), -заборгованість з комісії у розмірі 2796,80 грн, -заборгованість з пені у розмірі 36004,47 грн (36150,86-146,39). Представник позивача в судовому засіданні, в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні, яке відбулося 01.07.2014 року за участі сторін, відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі, та пояснила, що на її переконання, згідно судового наказу, який було видано в 2007 році з неї була стягнута заборгованість за кредитом в повному обсязі, про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження від 15.07.2011 року, та довідка ВДВС Ширяївського РУЮ, які вона надала в судовому засіданні. На підставі викладеного просила відмовити в задоволенні позовних вимог. До судового засідання, призначеного на 19.01.2015 року відповідач не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій вказує, що ПАТ «ПриватБанк» вона нічого не винна, так як по рішенню суду вона борг сплатила. До судових засідань, призначених на 04.09.2015 року та 21.09.2015 року, відповідач не з'явилася, повернулося повідомлення про те, що адресат відмовляється від отримання судової повістки. Також, відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, призначеної на 21.09.2015 року через газету «Одеські вісті». А тому, вона вважається повідомленою належним чином. Позовні вимоги підтверджуються: копією розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-8), копією договору (а.с.9-12), копією довідки (а.с.13,14), копією паспорту (а.с.), копією свідоцтва про державну реєстрацію (а.с.16), копією статуту (а.с.17), копією довіреностей, копією ліцензії (а.с.15), квитанцією про сплату судових витрат (а.с.1). Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(термін). Відповідно до ст..509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також, згідно із ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ч. 3 ст.. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір боргу, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: partial