Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Туря» звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Позов обґрунтовує тим, що 01.06.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі виконавчого директора [PERSON], позичальником [PERSON], поручителями [PERSON] та [PERSON] був укладений договір кредиту-поруки № 191/1, згідно з яким отримано кредитні кошти у розмірі 11500,00 грн., зі сплатою 45 % річних за користування кредитом, терміном на 24 місяці з 01.06.2007 року по 31.05.2009 року, з останньою сплатою кредитної заборгованості 13.03.2009 року, що становить 1600,00 грн. Зазначає, що відповідач (позичальник) порушив свої зобовязання (п. п. 1.1., 2.2, 2.3. договору) та станом на 22.02.2017 року заборгованість за договором кредиту-поруки складає 27298,61 грн., з яких: за кредитом 5453,94 грн.; за відсотками за користування кредитом 21844,67 грн. Вказує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] згідно з договором кредиту-поруки (п. п. 5.1-5.4) виступили перед спілкою поручителями відповідача [PERSON] та не виконали своїх обовязків, визначених п. п. 5.2, 5.3 договору, у звязку з чим солідарно з відповідачем [PERSON] відповідають перед спілкою за його зобовязаннями. На даний час Перечинською районною кредитною спілкою «Туря» предявляється цивільний позов станом на 22.02.2017 року на суму 27298,61 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5453,94 грн.; заборгованість за відсотками 21844,67 грн., що підтверджується карткою платежів за кредитом. Також вказує, що перед відповідачами письмово, а саме рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 11.09.2008 року, 29.10.2011 року та 26.01.2012 pоку, ставились вимоги про виконання зобовязань за договором, однак останні своїх зобовязань не виконали. Зазначає, що в ході претензійної роботи з позичальниками спілкою були направлені матеріали кредитної справи за договором № 191/1 від 01.06.2007 року до правоохоронних органів у звязку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні № 12014070030000062 від 10.01.2014 року, проте заборгованість не закрита. З посиланням на викладене позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість в сумі 27298,61 грн. Представник позивача у дане судове засідання не зявився, при цьому подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Частиною 4\~ст. 169 ЦПК України\~передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі директора [PERSON], та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 191/1, згідно з умовами якого позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 11500,00 грн. терміном на 24 місяці з 01.06.2007 року по 31.05.2009 року, зі сплатою 45 % річних за користування кредитом. У забезпечення виконання вищевказаного договору між\~\~позивачем та [PERSON], згідно з умов договору кредиту-поруки № 191/1 від 01.06.2007 року [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обовязку за договором. Згідно з п. 5.1 договору кредиту-поруки № 191/1 від 01.06.2007 року поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обовязків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобовязань у повному обсязі солідарно терміном на десять років з дня укладення договору але не раніше виконання всіх зобовязань за ним. За змістом п. 8.1 договору кредиту-поруки № 191/1 від 01.06.2007 року сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. У порушення умов договору кредиту-поруки № 191/1 від 01.06.2007 року взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані проценти [PERSON] належним чином не виконав, у звязку з чим згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 22.02.2017 року сума його заборгованості становить 27298,61 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5453,94 грн.; заборгованість за відсотками 21844,67 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України регламентовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON], як позичальник за договором, належним чином не виконував свої зобовязання відповідно до умов договору, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті кредиту та інших платежів згідно з договором, суд вважає, що позов є підставним та з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Перечинської районної кредитної спілки «Туря» слід солідарно стягнути 27298,61 грн. заборгованості за договором кредиту-поруки № 191/1 від 01.06.2007 року. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2017 року у даній справі постановлено відстрочити Перечинській районній кредитній спілці «Туря» сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Як розяснено в абз. 2 п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було,\~\~а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. З огляду на викладене та в силу приписів ст. ст.\~79,\~88 ЦПК України, оскільки до ухвалення рішення у справі судовий збір сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, на користь держави з відповідачів підлягає стягненню судовий збір окремо з кожного по 533,33 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved