Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № ZPООNR108470044 від 10.08.2012 року [PERSON] 10.08.2012 року отримав кредит у розмірі 4124,52 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, у нього станом на 12.04.2016 року утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 11783,88 грн., яку він добровільно не виплачує. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його присутності, на позові наполягає, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11783,88 грн., судовий збір у розмірі 1378 грн. та витрати за подання оголошення до газети про виклик відповідача у судове засідання в розмірі 420 грн., проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки за отриманням повісток, направлених судом рекомендованими листами за зазначеною адресою, відповідач не з'являється, відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 ЦПК України щодо своєї адреси інформації суду не надав, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ZPООNR108470044 від 10.08.2012 року, банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 4124,52 грн. на строк 9 місяців - з 10.08.2012 року по 09.05.2013 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,12 % річних, на суму залишку заборгованості по кредиту, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 464,70 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «8» по «12» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 458,51 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно з умовами. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань, у нього станом на 12.04.2016 року утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 11783,88 грн., яка складається з: -3826,68 грн. - заборгованість за кредитом; -6919,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов ат правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) - 537,33 грн. - штраф (процентна складова). Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов'язків. Зобов'язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved