Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, стягнення судових витрат вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідач зобов'язався на підставі Умов та правил надання банківських послуг погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 31.03.2018 року має заборгованість - 60 308,70 грн., в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено. Може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання заяви до суду. Ст.261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис, а тому заперечення відповідача являються необґрунтованими і задоволенню не мають підлягати. Відповідач погашав заборгованість по кредиту. Але вказані погашення були невеликими сумами та з порушенням строків. При цьому після часткової сплати кредиту відповідач знову користувався кредитними коштами, а тому коштів, які вніс відповідач на погашення боргу недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі. Стосовно зазначення відповідачем що сума штрафних санкцій є непомірно великими, то відповідач був вільний як у виборі фінансових установ для отримання кредиту, так і у виборі форми кредитування. Відповідач, укладаючи договір, підтвердив згоду з усіма умовами договору та вважав їх справедливими по відношенню до себе. Щодо строків позовної давності, то позивач же звернувся до суду з позовом 23.04.2018 року - до спливу строку позовної давності. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала, суду пояснила, що [PERSON] 27.01.2012 року брав кредит в сумі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік. [PERSON] фактично погасив кредит. Крім того, позивач звернувся до суду 15.05.2018 року, пропустивши трирічний строк позовної давності. Посилання позивача на те, що Умовами та правилами надання банківських послуг збільшено строк позовної давності до 50 років, є безпідставними, оскільки немає заяви відповідача про згоду на це. Договір про збільшення строків позовної давності укладається у письмовій формі, але такого договору у позивача немає, отже збільшення строків позовної давності було проведено позивачем в односторонньому порядку, незаконно. Крім того не може сума боргу у 120 разів перевищувати суму банківського кредиту. Банк в односторонньому порядку змінив тарифи процентної ставки в сторону збільшення, що є не допустимим та не відповідає вимогам ст. 1056 ЦК України. Також порушені строки позовної давності до вимоги про стягнення пені яка відповідно до вимог ст. 258 ЦК України становить один рік. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог через пропуск позивачем строку позовної давності. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк 15.05.2018р. звернувся до суду та просить стягнути на свою користь заборгованість в сумі 60 308,70 грн. станом на 31.03.2018р., яка складається з наступного: - 473,52 грн. - заборгованість за кредитом; - 51 538,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4948,42 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 2848,03 грн. - штраф (процентна складова). В письмових поясненнях до позову позивач зазначає, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 3,0 в місяць або 36,0 % на рік, далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Відносно строків позовної давності позивач вказує, що відповідно до Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. З матеріалів позову вбачається, що кредитний договір між сторонами складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку та збільшення строку позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) до 50 років. Однак Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про зміну тарифів та збільшення позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність - три роки. Статтею 258 ч. 2 п. 1 передбачено, що до вимоги про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність - один рік. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.(ч.1 ст.261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). З виписки по платіжній карткі [PERSON], вбачається, що остання банківська операція відповідачем здійснена 10.02.2014 року, з цього часу у позивача виникло право на подачу позову щодо стягнення загального розміру заборгованості за кредитним договором. Строк давності за такими вимогами сплив у лютому 2017 року. З позовом до суду позивач звернувся у травні 2018 року, отже право позивача на повернення суми кредитної заборгованості втрачено у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed