Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом в суд про стягнення з відповідача заборгованості. В судове засідання Представник позивача не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити. З позовної заяви вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.10.2014 року, [PERSON] 13 жовтня 2014 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити(зменшити або збільшити)кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 30.09.2017 року [PERSON] має заборгованість 11\~675,83 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11\~675,83 грн. за кредитним договором № б/н від 13.10.2014 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді. Причини його неявки суду не відомі. Оскільки, відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань. 13.10.2014 року року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 13.10.2014 року, згідно якого [PERSON] 13 жовтня 2014 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 30.09.2017 року [PERSON] має заборгованість 11\~675,83 гривень, яка складається з наступного: -221,08 грн. заборгованість за кредитом; -7522,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. штраф (фіксована частина). -532,18 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 549 ЦК України(штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. З метою недопущення застосування накладення на [PERSON] подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, враховуючи позицію банку з цього приводу, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» штрафу, нарахованого у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 532,18 грн. (процентна складова) слід відмовити. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] неналежно виконувались зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати основного боргу та процентів за користування кредитом. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобовязань та сплати відсотків за користування позикою, як це передбачено умовами кредитного договору.

Outcome: approved