Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Хортицької філії та [PERSON] 27.12.2007 року був укладений договір про надання кредиту № 316-13-А-07К, згідно з яким [PERSON] було надано у користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 118 700 грн., зі сплатою 13,0% річних, з кінцевим терміном повернення 26.12.2014 року. 27.12.2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 316-13-А-07112, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором № 316-13-А-0 від 27.12.2007 року. 27.12.2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 316-13-А-07111, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо повернення суми кредиту сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором № 316-13-А-07К від 27.12.2007 року. Станом на 25.01.2016 року загальна сума заборгованості відповідача-1 перед позивачем становить 337 784 грн. 36 коп. Посилаючись на вищевказане просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 316-13-А-07К від 27.12.2007 року у сумі 337 784 грн. 36 коп., судовий збір у розмірі 5 066 грн. 77 коп., стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 316-13-А-07К від 27.12.2007 року у сумі 337 784 грн. 36 коп., судовий збір у розмірі 5 066 грн. 77 коп. Представник позивача ПАТ «Украсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Хортицької філії, правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 27.12.2007 року був укладений договір про надання кредиту № 316-13-А-07К. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору [PERSON] було надано у користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 118 700 грн., зі сплатою 13,0% річних, з кінцевим терміном повернення 26.12.2014 року. Згідно п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки CHEVROLET EPICA LA69L 2007 року випуску, чорного кольору. Відповідно до п. 4.1. договору кредиту, у разі прострочення відповідачем строків сплати відсотків визначених п. 1.1.1. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. кредитного договору [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у пері прострочення. Згідно з п. 4.2. договору кредиту у разі порушення відповідачем вимог п.п. 3.3.2.- 3.3.16 кредитного договору, відповідач-1 зобов'язаний сплати позивачу штраф у розмірі 10 % від суми фактичної заборгованості кредитом та нарахованими відсотками за кожний випадок. Однак, всупереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 25.01.2016 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем становить 337 784 грн. 36 коп., з яких заборгованість за кредитом - 107 147 грн. 96 коп., заборгованість за відсотками - 81 794 грн. 41 коп., за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 56 103 грн. 86 коп. за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 27 552 грн. 63 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом - 43 716 грн. 37 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками - 21 469 грн. 13 коп. В якості забезпечення наданого кредиту 27.12.2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 316-13-А-07112, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором № 316-13-А-0 від 27.12.2007 року. В якості забезпечення наданого кредиту 27.12.2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 316-13-А-07111, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо повернення суми кредиту сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором № 316-13-А-07К від 27.12.2007 року. Відповідно до п. 3.1.2 вказаних договорів поруки, поручитель зобов'язаний у випадку невиконання позичальником та поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернене стягнення. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. Тому, є підстави для стягнення із відповідачів на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, та нарахованої пені, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Згідно з п. 35 Постанови № 10 пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved