Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір б/н про надання кредиту. 20.09.2012 року йому було переоформлено кредитну карту відповідно до якої [PERSON] отримав кредит на суму 18000 грн. з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 31.07.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 31 893 грн. 91 коп. Просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість в розмірі 31 893 грн. 91 коп., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З поданої до суду позовної заяви вбачається, що 28 жовтня 2010 року [PERSON] ставі клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк». Власне, як клієнта банку, йому було ознайомлено з Умовами та Правилами надання банківських послуг, він підписав Анкету-заяву про приєднання до даних Умов та Правил і отримав кредитну картку «Універсальна». Згідно Анкети-заяви дійсно було ідентифіковано відповідача та зазначено про надання кредиту в розмірі 3\~900 грн. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 1055 ЦК України передбачає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В частині 1 ст. 207 ЦК України зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно Анкети-заяви [PERSON] від 28.10.2010 року, йому надано кредитний ліміт за пластиковою карткою «Універсальна» в розмірі 3\~900 грн. Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту та проценти за його користування. Зважаючи на те, що форма кредитного договору є письмовою, то відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України зміст його повинен бути підписаний сторонами. Ні анкета-заява, ні Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника про сплату процентів за користування кредитом. Сторонами також не зазначено строку дії договору. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено укладення кредитного договору з відповідачем, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed