Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся у суд із позовом до [PERSON], яким просив стягнути із останнього заборгованість за кредитним договором, мотивуючи тим, що 02.11.2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір №IFSWAN0000935, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 6337,32 Євро на термін до 01.11.2012 р., а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору щомісяця, в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі 6337,32 Євро. [PERSON] свої зобовязання за даним договором не виконав, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, [PERSON] станом на 22.02.2016 р. має заборгованість у розмірі 12193,58 Євро, яка складається з: 2886,32 Євро - заборгованість за кредитом; 458,45 Євро - заборгованість по процентам за користування, 199,92 Євро заборгованість по комісії за користування кредитом, 8648,89 Євро пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач вказує, що рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 21.01.2012 р. було задоволено до стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 3676,22 Євро, а тому відповідно заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 8517,36 Євро. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 8517,36 Євро, що за курсом 29,79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.02.2016 р. складає 253732,15 грн., за кредитним договором №IFSWAN0000935 від 02.11.2007 року та стягнути з Відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, а справу розглядати у відсутності представника позивача, та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає, що можливо провести заочне судове засідання у відсутності відповідача згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: Розрахунок заборгованості за кредитним договором №IFSWAN0000935 від 02.11.2007р.; Кредитний договір №IFSWAN0000935 від 02.11.2007р.; Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 21.01.2012р.; Розпорядження НБУ суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором, а в силу ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищенаведеного суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №IFSWAN0000935 від 02.11.2007 року, у розмірі 8517,36 Євро, що за курсом 29,79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.02.2016 р. складає 253732,15 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому із відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 3807,32 грн. На підставі викладеного та ст. ст. 526, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved