overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач 09.01.2014 р. звернувся до суду зі вказаним позовом. При цьому посилався на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10.07.2009р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 69. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. Дитина залишиться проживати з відповідачем. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 10.07.2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач 09.01.2014 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18.08.2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 148. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. Дитина залишиться проживати з позивачем, прізвище позивач просила залишити шлюбне та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 18.08.2005 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач 09.01.2014 року звернулася до суду з даним позовом покликаючись на те, що з 1995 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. Зазначає, протягом спільного проживання відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, в присутності доньки ображав її та погрожував фізичною розправою, наносив побої. З 2008 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися. На даний час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примирення між ними не можливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини, тому вона змушена звернутися в суд, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, в якій зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення від 28.01.2014 р. з невiдомих причин не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечила проти такого вирішення справи. З»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 серпня 1995 р. у Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 12 . Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька, [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яка на час розгляду справи проживає разом з позивачкою. Факт неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність бажання зберегти шлюб. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Встановлені в судовому засіданні обставини унеможливлюють перебування у шлюбі позивача та відповідача, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому шлюб необхідно розірвати . Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач 09.01.2015 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він навчається у Бердянському державному педагогічному університеті на денній формі навчання. Відповідач є його батьком. На теперішній час добровільно допомоги батько йому не надає, тому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно починаючи з дня подання заяви і до кінця його навчання. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, та просив справу слухати без його участі. Відповідач,належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, та просив слухати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 25.02.1997 року Курахівською селищною радою м.Селидове Донецької області, актовий запис № 05. Відповідно довідки № 014235 виданої 10.12.2014 року секретарем факультету фізико - математичної і технологічної освіти Бердянського державного педагогічного університету, [PERSON] є студентом першого курсу Бердянського державного педагогічного університету, денної форми навчання з 01.09.2014 року. Термін закінчення університету 30.06.2018 рік. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач 09.01.2015 року звернувся до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 09.01.2015 р. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Суд вважає необхідним згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач 09.01.2018 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.09.2012 року між нею і відповідачем укладений шлюб, від якого дітей не мають. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки припинено у березні 2017 року, подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим. Між ними втрачено взаємопорозуміння та повага, просила розірвати шлюб. Спору про майно немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 422 (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Статтею113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - «[PERSON]». Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач 09.01.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 09.11.2013 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1681. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.11.2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1681 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач 09.02.2015 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що за рішенням Селидівського міського суду від 07.11.2013 р. на користь [PERSON] з нього стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів до повноліття дитини. Влітку 2014 р. мати дитини - [PERSON] поїхала в Російську Федерацію та на теперішній час дитина проживає з його батьками та знаходиться на його утриманні. Просить суд припинити стягнення аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилась. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Української міської ради м.Селидове [INFO] року народився [PERSON] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 07.11.2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20.10.2024 року. Згідно довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м.Селидового від 05.01.2015 р. [PERSON] навчається в Селидівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 м. Селидове з 19.09.2014 р. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.10.2014 р. та Акту про проживання від 17.10.2014 р. [PERSON] проживає разом з батьками позивача за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.4 ст. 223 ЦК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів задовольнити, оскільки після набрання рішенням суду законної сили, яким з [PERSON] присуджені періодичні платежі, змінились обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість та припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач, 09.02.2015 року, звернувся в суд з позовом до відповідачки, про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 03 листопада 2004 року в Великоперевізькій сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 07, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися, з 2005 року вони не проживають як подружжя, в даний час кожний з них має іншу сім'ю, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача з підстав, викладених ним у позовній заяві, просила суд розірвати шлюб позивача з відповідачкою. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації та проживання, про причини неявки суду не повідомляла, з клопотаннями про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, тому суд приходить до висновку про винесення заочного рішення по справі на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України проти чого не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки і з 2005 року не проживають разом та не ведуть спільного господарства, на даний час кожний з них має іншу сім'ю, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач 09.02.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 26.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила. Таким чином станом на 30.11.2015 року створилась заборгованість в сумі 13432,39 грн. них: - 7425,10 грн. заборгованість за кредитом; - 4291,46 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частка); - 615,83 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /8-13/. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином станом на 30.11.2015 року створилась заборгованість в сумі 13432,39 грн. них: 7425,10 грн. заборгованість за кредитом; 4291,46 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частка); 615,83 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобовязання і станом на 30.11.2015 року створилась заборгованість в сумі 13432,39 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved