Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач 05 липня 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11233187000, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 46 740,00 доларів США, строком користування до 17.10.2017 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 13,90% річних. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором, 12 жовтня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №11233187000/3, згідно умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Позивач зазначає, що зі своєї сторони виконав умови кредитного договору, кредит позичальнику надав. Але, позичальник, попри взяті на себе зобов`язання у терміни, визначені умовами договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом своєчасно не повернула, допустив прострочення позики, тим самим порушив умови укладеного кредитного договору, у зв`язку із чим, станом на 17.05.2016 року його заборгованість перед банком складає сумі 13 613,62 доларів США, із якої: заборгованість за кредитом - 11 685,00 доларів США; заборгованість по процентам - 1 928,62 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 25 526,73 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 7 811,66 грн. Оскільки відповідачі добровільно не бажають виконувати взяті на себе зобов`язання, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом, у якому просить суд стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 11233187000 від 12.10.2008 року в сумі 13 613,62 доларів США та пеню в сумі 33 338,39 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 13 червня 2016 року відкрито провадження у справі, яку ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року залишено без змін (а.с.92-93). У період з 17 липня 2017 року по 11 травня 2018 року провадження у справі було зупинено (а.с.191,193). Учасник справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України. В судове засідання позивач в особі свого представника за довіреністю - Третяк В.Ю., до суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.228). Відповідач - [PERSON] в особі свого представника за довіреністю - Барліт К.О., в судове засідання не з`явився. Представник надав суду письмову заяву, надіслану засобами електронного зв`язку, в якій просить відкласти розгляд справи (а.с.243). Співвідповідач - [PERSON] , в судове засідання не з`явилась. Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі та відзиву на позов не надавала. У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв`язку із порушенням його виконання. Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 12 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11233187000, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 46 740,00 доларів США, що в еквіваленті становить 236 037,00 грн., строком користування до 11.10.2017 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 13,9% річних (а.с.5-11). 12 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір поруки №11233187000/3, відповідно до умов якого, остання зобов`язалась перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань за кредитним договором № 11233187000 від 12.10.2008 року перед кредитором, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.15-16). За змістом ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Позивач умови кредитного договору виконав - кредит надав, але позичальник в порушення умов кредитного договору допустив прострочення повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим, станом на 17.05.2016 року його заборгованість перед банком складає сумі 13 613,62 доларів США, із якої: заборгованість за кредитом - 11 685,00 доларів США; заборгованість по процентам - 1 928,62 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 25 526,73 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 7 811,66 грн. (а.с.22-34). Про наявність заборгованості за кредитним договором відповідачі повідомлялись шляхом направлення поштою вимог про повернення коштів від 12.02.2016 року (а.с.17-18,19-20). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи щодо судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, його вимоги задоволено, тому із співвідповідачів у рівних частках належать до стягнення документально підтверджені судові витрати у сумі 326,57 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved