Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї 19624,67 грн. кредитної заборгованості, в тому числі: 9313,29 грн. - боргу за кредитом, 8064,88 грн. - боргу по процентах за користування кредитом, 835,80 грн. - боргу по пені за користування кредитом, 1410,70 грн. - штрафів (500 грн. - фіксована частина, 910,70 грн. - процентна складова), посилаючись на те, що відповідачка, отримавши згідно договору №б/н від 06 липня 2010 року кредит в сумі 12400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, свої кредитні зобов'язання виконує неналежним чином, що спричинило до виникнення вказаного боргу станом на 30.09.2016р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника; не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам'ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, що в сукупності з Заявою свідчило б про укладений у належній формі договір про надання банківських послуг; також не надано доказів того, що відповідна Картка, передбачена умовами Заяви, була видана відповідачці, відомостей про строк дії Картки, зарахування на неї кредитних коштів. Додана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», приклади використання кредитних коштів на цій кредитці не містять відомостей про отримання вказаних документів з боку відповідачки та її ознайомлення з ними. Вважає, що до спірних правовідносин має бути застосована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України №6-16цс15 від 11.03.2015р. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку), укладеного 06 липня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON]), банк надав відповідачці кредит на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 12400 грн. базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 30,00% річних (2,5% в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка повинна була щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов'язання виконувала неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно (останній платіж здійснено 01 березня 2016 року), в зв'язку з чим, їй установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 30 вересня 2016 року складає 19624,67 грн., в тому числі: 9313,29 грн. - борг за кредитом, 8064,88 грн. - борг по процентах за користування кредитом, 835,80 грн. - борг по пені за користування кредитом, 1410,70 грн. - штрафи (500 грн. - фіксована частина, 910,70 грн. - процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами (виписка з особового рахунку, розрахунок заборгованості), які є належними та допустимими доказами по справі. [PERSON], як і її представником, всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов'язань. Суд вважає безпідставними доводи відповідачки, викладені в письмових запереченнях, та аналогічні твердження її представника в судовому засіданні, оскільки, власноручно підписавши анкету-заяву від 06.07.2010р. [PERSON] ознайомилась та добровільно погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010р. (чинні на момент укладення кредитного договору), Тарифами Банку, викладеними на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Укладений між сторонами кредитний договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання; якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг). При цьому, суд зважує і на ту обставину, що ні відповідачка, ні її представник не оспорювали самого факту отримання та користування [PERSON] кредитними коштами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», часткового внесення коштів на погашення кредитної заборгованості, неподання установі банку заяви про припинення дії кредитного договору. Не може суд погодитися й з доводами представника відповідачки про поширення на спірні правовідносини висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. по справі №6-16цс15, оскільки в них йдеться мова про правильність застосування різних норм права (зокрема, позовної давності) та нетотожні Умови надання кредиту. Про дану обставину свідчать й прийняті на підставі вказаної постанови Верховного Суду України ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015р. та рішення апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015р. (відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за спливом строку позовної давності). Також, суд звертає увагу відповідачки та її представника, що ними заява про застосування позовної давності, як то передбачено приписами ч.3 ст.267 ЦК України, не подавалася. Водночас, згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003цс15, відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, Довідка про умови кредитування), в ньому в порушення вимог ст.61 Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення штрафів в сумі1410,70 грн. (500,00 грн. - фіксована частина, 910,70 грн. - процентна складова) слід відмовити. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 18213,97 грн., з яких: 9313,29 грн. - борг за кредитом, 8064,88 грн. - борг по процентах за користування кредитом, 835,80 грн. - борг по пені. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1278,94 грн. (18213,97 : 19624,67 х 1378,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial