Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач 06 березня 2019 року звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 12.11.2018 року Зарічним районним судом м.Суми винесено рішення за позовом [PERSON] до ПАТ «СМНВО», згідно з яким вирішено стягнути з ПАТ «СМНВО» заборгованість по заробітній платі в сумі 23443,71 грн., вихідна допомога при звільнення в розмірі 11721,85 грн. Рішення набрало законної сили. До цього часу рішення суду не виконано, розрахунок не проведено. Просить стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку станом на 27.02.2019 р. - 54850,53 грн. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28.05.2019 року позовні вимоги були задоволені, стягнуто з публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 02.07.2018 року по 27.02.2019 року в сумі 54850 грн. 53 коп. та судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. За заявою відповідача заочне рішення було скасовано ухвалою суду від 08.10.2019 року, права призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В письмовій заяві від 14.05.2020 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, до суду не з`явився, відзив до суду не подавав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.11.2018 року Зарічним районним судом м.Суми винесено рішення за позовом [PERSON] до ПАТ «СМНВО», згідно з яким вирішено стягнути з ПАТ «СМНВО» заборгованість по заробітній платі в сумі 23443,71 грн., вихідна допомога при звільнення в розмірі 11721,85 грн. Рішення набрало законної сили (а.с.8) Рішення звернуто до примусового виконання, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2018 року, станом на 27.02.2019 року заборгованість не погашена (а.с.10-11). Згідно розрахунку, наданого позивачем середньоденна заробітна плата склала 235 грн. 41 копійка. Відповідач разом із заявою про перегляд заочного рішення надав суду довідку про середньоденну заробітну плату позивача, з якої вбачається, що вона становить 226 грн. 29 коп.(а.с.42). Крім того, суду надано доказ на підтвердження того, що на підприємстві у спірний період продовжує діяти режим неповного робочого тижня (понеділок, вівторок, середа) (а.с.43). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання всіх сум, що належать йому при звільненні, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. П. 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Судом встановлено, що часом затримки розрахунку є період з 02 липня 2018 року по 27.02.2019 року, що згідно з урахуванням режиму неповного робочого тижня на підприємстві, становить 100 робочих днів. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 22629 грн. 00 коп. (226 грн. 29 коп. х 100 днів). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку з 02.07.2018 року по 27.02.2019 р. в сумі 22629 грн. 00 коп., з подальшим з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір.

Outcome: partial