Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені. В судовому засіданні 23.10.2014 року представник позивача уточнив свої позовні вимоги та підтримав їх з підстав, наведених в заяві. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» -24829 грн.31 коп., заборгованості згідно кредитного договору № 11395165000 від 18.09.2008 року, а також судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги банку визнав, не заперечує щодо задоволення позову банку. Зобов'язується вжити всіх заходів для погашення існуючої заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлений позов не визнали. Суду пояснили, що позичальник [PERSON] має можливість сплатити заборгованість за кредитним договором самостійно. Він займається підприємницькою діяльністю, має доходи. Крім того, він є власником нерухомого майна-квартири, яка може бути реалізована для погашення боргу за кредитним договором. Заробіток [PERSON] є невеликий, крім того у неї на утриманні перебуває неповнолітня дитина. Просять суд постановити рішення, яким відмовити ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості з [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], її представника, дослідивши докази, надані ними на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №11395165000. Відповідно до змісту даного кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит в іноземній валюті в розмірі 11000 дол. США зі строком повернення до 17.09.2015 року, згідно з графіком погашення, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 16,0 % на місяць. З'ясовано також, що поручителем [PERSON], відповідно до згаданого договору, є відповідачка [PERSON], про що свідчать договори поруки, копії якого є в матеріалах цивільної справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доведено в судовому засіданні також те, що в порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідачі не сплачують щомісячних внесків на погашення заборгованості, крім того не платять відсотки за користування кредитом. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідачі порушили вимоги кредитного договору та договору поруки, а саме не проводять погашення заборгованості по кредитному договору, процентах пені, що свідчить про ухилення [PERSON], [PERSON] від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника (позичальником) за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором. Що стосується вимог ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з [PERSON], [PERSON] 421 грн.29 коп. сплаченого банком за подання позову судового збору, то в цій частині позивачу слід відмовити, оскільки як вбачається з долученої відповідачем [PERSON] квитанції №39 22.08.2014 року вказана сума ним сплачена добровільно. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved