Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач 10.03.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 10.03.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року шлюбні відносини і ведення спільного господарства між ними було припинено через те, що відповідач постійно безпідставно ревнував її, згодом його претензії перейшли на нецензурну лайку, відповідач ображав її, принижував людську честь та гідність, а потім почав застосовувати до неї фізичну силу. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливими. Зазначила, що відповідач вже звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак потім просив закрити провадження. Відповідач свого ставлення до сімї не змінив. Примирення між ними неможливе. Майновий спір вирішили добровільно. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Щербак та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 18.04.2016 року за заявою відповідача подружжю був наданий строк для примирення два місяці (а.с.15). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.26). Вказала, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Щербак. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.25). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 10.03.2012 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року через безпідставні ревнощі відповідача, нецензурну лайку з боку відповідача, образи та приниження честі та гідності позивача, застосовування до неї фізичної сили. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Примирення між ними не досягнуто. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Як вбачається з довідки № б/н від 09.03.2016 року, позивачем було витрачено на правову допомогу 930 грн. 15 коп. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою при зверненні до суду з даним позовом (а.с.2), а також витрати на правову допомогу у розмірі 930 грн. 15 коп. (а.с.8).

Outcome: approved