Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» 29.06.2016 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] перебуває у договірних відносинах з ПАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання в будинок № 11Б по вул. Панянка в м. Полтава, згідно з чим на даного абонента було відкрито особовий рахунок № 100222 та видано абонентську книжку для оплати послуг газопостачальної організації; співвідповідач [PERSON] є власником вищезазначеного домоволодіння. У звязку з тим, що відповідачі не здійснюють своєчасну оплату за надані послуги газопостачання, просять стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Полтавагаз» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 1920,13 грн. та судовий збір в розмірі 789 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явився, попередньо надавши письмові заперечення, де зазначив, що власником будинку по вул. Панянка, 11б в м. Полтава з 19.04.2007 року є [PERSON], а він зареєстрований та проживає у будинку по вул. Набережна,23 с. Терентіївка Полтавського району та області, тому просив позовні вимоги стосовно нього залишити без задоволення; розгляд справи просив провести без його участі. Співвідповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі не надавав, про причини не явки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~Відповідно ст.ст.13,14 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV послуги з газопостачання віднесено до комунальних. Перелік житлово- комунальних послуг, що надаються споживачу, відповідно до ч.2 ст.16 Закону , залежить від рівня благоустрою відповідного будинку. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону передбачено обовязок споживачів оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені законом. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до п. 17. Правил надання населенню послуг з газопостачання , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти, здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначену за результатами розрахункового періоду, тобто попереднього місяця. Встановлено, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 31.03.2016 року скасовано судовий наказ від 26.11.2015 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ (а.с.7). Згідно з повідомленням Новоселівської сільської ради Полтавського району № 02-20/204 від 02.07.2016 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с.21). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно № 53165648 від 12.02.2016 року, власником житлового будинку по вул. Панянка, 11б, м.Полтави є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2007 року (а.с.12). Як вбачається з доданого до позову розрахунку, предметом спору є заборгованість по сплаті за спожитий природний газ за період з липня 2012 року по червень 2015 року(а.с.4). Судом встановлено, що власником спірного житлового будинку з 19.04.2007 року є [PERSON], а співвідповідач [PERSON] з 2007 року зареєстрований та проживає за іншою адресою. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що належним відповідачем за позовом є [PERSON], який є фактичнем споживачем послуг з газопостачання, проте не сплачував за спожитий природний газ за період з липня 2012 року по червень 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з Рекомендаціями відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладеними у листі Верховного суду України від 03.04.1997 року за №62-97, розмір інфляційних втрат становить 30\~616,49 грн.; 3% річних складає 17437,58 грн. Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1920,13 грн., яка складається з: основного боргу - 1015,52 грн., втрат від інфляцій - 777,98 грн., 3% річних 126,63 грн. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial