Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15.05.2012 року між [PERSON]В та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, її заборгованість за кредитом станом на 31.12.2016 року становить 20262,72 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON]В на його користь заборгованість за кредитним договором від 15.05.2012 року в розмірі 20262,72 грн.. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надала. Таким чином, з огляду на положення ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, зважаючи на положення ч.3 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якого, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, та з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд дійшов висновку про необхідність заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступного. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що 15.05.2012 року між [PERSON]В та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку. [PERSON]В ознайомилась та погодилась з Умовами надання банківських послуг та тарифами банку. Своїм підписом на анкеті-заяві вона підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування в Приватбанку. Умовами та правилами надання банківських послуг визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін. П.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правила надання банківських послуг визначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити(збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком. Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобовязаний: погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору; у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. У звязку з порушенням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.12.2016 року становить 20262,72 грн. та складається: - заборгованість за кредитом 643,58 грн.; - заборгованість по процентам 14584,14 грн.; - комісія 3593,92 грн.; - штраф (фіксована частина) становить 500 грн. та штраф (процентна складова) 941,08 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором від 15.05.2012 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідач не надала суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконала своїх зобовязань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в звязку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 15.05.2012 року в розмірі 20262,72 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved