Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові зазначається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.02.2006 року відповідач [PERSON] 15.02.2006 р. отримала кредит у розмірі 4500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, зобовязання за вказаним договором у розмірі 1000,00 гривень були забезпечені укладеним позивачем та відповідачем [PERSON] договором поруки. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконала у звязку з чим має заборгованість перед банком у розмірі 13720,24 грн. Зазначену вище суму заборгованості а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь, а з відповідача [PERSON] 1000 гривень. Оскільки відповідачі не надали суду інформації щодо їх адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судові повістки разом із розписками та копіями відповідних документів були надіслані відповідачам поштою рекомендованими листами із повідомленнями за адресою їх місць проживання, зареєстрованими у встановленому законом порядку. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, на підставі заяви, доданої до позовної заяви, просить згідно з ч.2 ст. 158 ЦПК України розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі заяв та клопотань до матеріалів справи не надали, про причини своєї неявки суд не повідомили. В зв'язку із чим, причина неявки відповідачів визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224, ч.1 ст. 225 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, постановляє ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.02.2006 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] 15.02.2006 р. отримала кредит у розмірі 4500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У\~ звязку з\~ невиконанням умов вказаного договору у відповідача [PERSON] станом на 31.08.2015 року перед позивачем утворилась заборгованість в загальній сумі 13720,24 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1754,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10836,32 грн.,\~ штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 629,54 грн. Такий розмір заборгованості підтверджено наданим позивачем розрахунком, на спростування якого сторона відповідачів доказів не надала. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобовязання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до договору поруки № 01/AZ, укладеного 02.07.2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON], останній виступив перед банком поручителем відповідача [PERSON], зобовязався нести відповідальність за укладеним кредитним договором за виконання названим позичальником своїх обовязків у розмірі 1000,00 грн., за що відповідачі виступають перед позивачем як солідарні боржники (п. 4 договору). Отже, заявлений позов підлягає частковому задоволенню щодо відповідача [PERSON] за вирахування суми заборгованості, тягар якої несе відповідач [PERSON] (1000,00 грн.) та про стягнення якої в солідарному порядку позивач і не заявляв за поданою ним заявою. Крім того, суд у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів порівну понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у обсязі сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: partial