Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 січня 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклало з [PERSON] кредитний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» видало [PERSON] кредит у розмірі 8.000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік. Однак, [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 30 листопада 2013 року у неї виникла заборгованість в сумі 20.674 гривні 45 копійок, з яких: - заборгованість по кредиту - 5.692 гривні 48 копійок; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 11.123 гривні 47 копійок; - заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2.397 гривень 81 копійка; - штраф по фіксованій частині - 500 гривень; - штраф по процентній складовій - 960 гривень 69 копійок. У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 20.674 гривні 45 копійок в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору від 14 січня 2008 року. Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору. З матеріалів справи вбачається, що у 2009 році Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» видало [PERSON] кредит у розмірі 8.000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед банком по кредитному договору від 14 січня 2008 року належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30 листопада 2013 року у неї виникла заборгованість по кредитному договору, яка на думку суду складає 20.674 гривні 45 копійок, з яких: 5.692 гривні 48 копійок - заборгованість по кредиту; 11.123 гривні 47 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2.397 гривень 81 копійка - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500 гривень - штраф по фіксованій частині; 960 гривень 69 копійок - штраф по процентній складовій. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дійсна наявність цих грошових зобов'язань [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та їх розмір підтверджується кредитним договором від 14 січня 2008 року та відповідним розрахунком, наданого представником ПАТ КБ «ПриватБанк». Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 20.674 гривні 45 копійок. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Крім того, суд вважає, що з [PERSON] також слід стягнути 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 20.674 гривні 45 копійок в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору та грошових коштів у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору, а всього 20.918 гривень 05 копійок.

Outcome: approved