Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач 09.11.2015р. звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 18398 грн. 86 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.11.2010р. [PERSON] було надано кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, то згідно п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.2.4 вказаних Умов та Правил, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Проте відповідач зобовязання по погашенню кредиту та сплаті визначених відсотків за користування кредитними коштами не виконує, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 10.11.2010р., що станом на 30.09.2015р. становить 18398 грн. 86коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав письмове клопотання, в якому позов підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечив та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив та зазначив, що дійсно 10.11.2010р. йому було надано кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак у звязку зі скрутним матеріальним становищем виникла заборгованість у розмірі 18398 грн. 86 коп., яку він має намір погашати по мірі фінансових можливостей. Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено судом, 10.11.2010р. [PERSON] в ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК було надано кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, то згідно п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.2.4 вказаних Умов та Правил, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк, про що сторони уклали заяву від 10.11.2010р. /а.с.8/ та Умови та правила надання банківських послуг /а.с.10 -33/. Однак [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема з 26.02.2013р. припинив погашати заборгованість по тілу кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6-7/. Оскільки відповідач односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 10.11.2010р., то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов даного договору, позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості по кредиту та виплати належних за цим договором платежів, в тому числі пені та комісії на умовах, передбачених договором /п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг/ та штрафу, який при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову /п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг/. Станом на 30.09.2015р. заборгованість становить 18398 грн. 86 коп., в тому числі 2870 грн. 71 коп. заборгованості по кредиту, 11475 грн. 82 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 2700 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 852 грн. 33 коп. процентної складової штрафу. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі і стягнути з [PERSON] в користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК 18398 грн. 86 коп. заборгованості за кредитним договором від 10.11.2010р. та 1218 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved