Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач 03.06.2014р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 04.04.2014р., реєстровий № 174, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20010144 від 04.04.2014р. є власником об'єкта житлової нерухомості - ? домоволодіння, за адресою [ADDRESS]. Попередній власник, [PERSON], знялася з реєстрації 18.04.2014р. та звільнила частку домоволодіння, як було встановлено в договорі купівлі-продажу. Окрім неї за даною адресою прописаний її син, [PERSON]. На момент придбання домоволодіння позивач був повідомлений продавцем, що відповідач по справі в найкоротший строк самостійно подасть заяву про зняття з реєстраційного обліку. проте, на сьогодні Відповідач не виписався з належного позивачу домоволодіння. Позивач уточнивши позовні вимого просив суд визнати [PERSON] таким, що позбавлений права користування домоволодінням [ADDRESS]; усунути перешкоди у здійсненні ним прав власності на вищевказане домоволодіння, шляхом зняття з реєстрації відповідача. Позивач надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення [PERSON] з позовом до суду є захист інтересів власника, пов'язаних із реалізацією складової частини змісту права власності - права користування та розпорядження домоволодінням, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 04.04.2014р., реєстровий № 174, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20010144 від 04.04.2014р. є власником об'єкта житлової нерухомості - ? домоволодіння, за адресою [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до домової книги в вищевказаному домоволодінні прописані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Попередній власник, [PERSON], знялася з реєстрації 18.04.2014р. та звільнила частку домоволодіння, як було встановлено в договорі купівлі-продажу (а.с.6), що підтверджується довідкою виданою квартальним комітетом № 29 від 30.05.2014р. Окрім неї за даною адресою прописаний її син, [PERSON] На момент придбання домоволодіння позивач був повідомлений продавцем, що відповідач по справі в найкоротший строк самостійно подасть заяву про зняття з реєстраційного обліку. проте, на сьогодні Відповідач не виписався з належного позивачу домоволодіння. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст.317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що реєстрація [PERSON] у домоволодінні яке розташовано за адресою [ADDRESS] порушує права позивача, як його власника. На підставі викладеного та

Outcome: approved