Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

ПАТ «Мегабанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення залишку неповернутих кредитних коштів, стягнення процентів і неустойки за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 23 грудня 2013 року було укладено кредитний договір №36-22П/2013-А, згідно з яким відповідачу було надано кредит в розмірі 20000,00 грн., строком з 23 грудня 2013 року до 22 грудня 2016 року, зі сплатою 15 % річних. Відповідно до п. 1.7. кредитного договору цей договір є договором приєднання до Правил користування клієнтів в ПАТ «Мегабанк». Відповідно до п. 6.4.1. Правил позичальник зобов'язується своєчасно та в повній сумі повернути наданий кредит та сплатити проценти та інші платежі у порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 6.7.1. Правил банк має право достроково розірвати кредитний договір та вимагати погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії у випадку порушення позичальником умов кредитного договору. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання перед відповідачем, надавши за умовами кредитного договору кредитні кошти в користування на період, обумовлений цим договором. Водночас відповідачем свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем виконуються не належним чином. Згідно пункту 6.3. кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та іншої винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Відповідно до п. 4.9. кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 4.7. кредитного договору, а за прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього договору. Із розрахунку заборгованості слідує, що позичальник повністю сплатив черговий платіж по кредиту 31 березня 2015 року, однак наступний платіж, який він мав сплатити не пізніше 30 квітня 2015 року, не сплатив. В подальшому відповідач не сплачував заборгованість. Тобто, платежі були прострочені більше ніж на 90 календарних днів. Оскільки відповідач прострочив внесення платежів, передбачених графіком погашення кредиту додатком №1 до кредитного договору, за період з 01 травня 2015 року по 02 серпня 2015 року в розмірі 2989,68 грн., то в ПАТ «Мегабанк» виникло право дострокового повернення частини кредитних коштів, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Станом на 04 січня 2016 року відповідач за умовами кредитного договору зобов'язаний сплатити на користь позивача 25733,40 грн., з яких: 14472,61 грн. заборгованість за кредитом; 760,79 грн. - сума прострочених і не сплачених процентів за період з 1 квітня 2015 року по 04 січня 2016 року; 1500,00 грн. - сума нарахованої та несплаченої комісії; 9000,00 грн. - штраф. Позивач просить розірвати кредитний договір №36-22П/2013-А (з ануїтетними платежами) від 23 грудня 2013 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №36-22П/2013-А (з ануїтетними платежами) від 23 грудня 2013 року в розмірі 25 733,40 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень на позов не подала, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір №36-22П/2013-А (з ануїтетними платежами), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 20000,00 грн., на строк з 23 грудня 2013 року по 22 грудня 2016 року, зі сплатою 15 % річних. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору цей договір є договором приєднання до Правил користування клієнтів в ПАТ «Мегабанк». Відповідно до п. 6.4.1. Правил позичальник зобов'язується своєчасно та в повній сумі повернути наданий кредит та сплатити проценти та інші платежі у порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 4.9. кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 4.7. кредитного договору, а за прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього договору. Згідно із п. 4.7 кредитного договору за користування кредитом понад строк, вказаний у п. 1.2 договору, кредитодавець нараховує, а позичальник сплачує проценти в розмірі 0,1 % річних. Із розрахунку заборгованості слідує, що позичальник повністю сплатив черговий платіж по кредиту 31 березня 2015 року, однак наступний платіж, який він мав сплатити не пізніше 30 квітня 2015 року, не сплатив. В подальшому відповідач не сплачував заборгованість. Тобто, платежі були прострочені більше ніж на 90 календарних днів. Станом на 04 січня 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитом у сумі 14472,61 грн.; сума прострочених і не сплачених процентів за період з 1 квітня 2015 року по 04 січня 2016 року становить 760,79 грн. Згідно пункту 6.3. кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та іншої винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Станом на 04 січня 2016 року [PERSON] нараховано штраф у сумі 9000,00 грн. Відповідно до п. 4.3, 4.4 кредитного договору за розрахунково-касове обслуговування позичальник сплачує в день надання кредиту комісійну винагороду в розмірі 5 % від суми кредиту; за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує комісійну винагороду у розмірі 1,5 % від суми кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 6.7.1. Правил банк має право достроково розірвати кредитний договір та вимагати погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії у випадку порушення позичальником умов кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід розірвати кредитний договір №36-22П/2013-А (з ануїтетними платежами) від 23 грудня 2013 року, укладений між [PERSON] і ПАТ «Мегабанк» та стягнути на користь банку з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №36-22П/2013-А (з ануїтетними платежами) від 23 грудня 2013 року у сумі 25733,40 грн.

Outcome: approved