Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач 03.11.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Білгород - Дністровської райдержадміністрації, виконавчий комітет Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, Білгород - Дністровський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав, просить суд: позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], вказуючи на те, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], яка з дня народження дитини проживала разом із сином у [PERSON]. За цей період мати - [PERSON] неодноразово покидала свого сина на декілька днів, інколи майже на неділю. Життям, здоров'ям дитини не цікавилася, вихованням дитини не займалася і не займається, догляд за нею не здійснює. На засіданні виконавчого комітету Мологівської сільської ради була розглянута заява [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина - [PERSON], [INFO]. Сама ж [PERSON] написала заяву, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина. Згідно рішення Ради опіки та піклування Мологівської сільської ради від 19.10.2017 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав» [PERSON] вважається такою, що ухиляється від обов'язків по вихованню свого сина, вона не проявляла і не проявляє турботи до нього. Мати свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання сина. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити . Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Представник виконавчого комітету Мологівської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник Служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації та Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Білгород-Дністровської райдержадміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Прокурор Білгород-Дністровська місцевої прокуратури в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /л.с.6/. Позивач у своєму позові зазначає, що з народження дитини відповідач разом із своїм сином проживали за адресою позивача. За цей час мати [PERSON] неодноразово покидала свого сина, життям, здоров'ям його не цікавилася, вихованням не займалась. На засіданні виконавчого комітету Мологівської сільської ради була розглянута заява [PERSON], мешканки [ADDRESS] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенні до сина - [PERSON], [INFO], так як дитина залишається з нею, а мати невідомо де знаходиться. Матеріали справи містять засвідчену сільським головою Мологівської сільської ради заяву [PERSON] про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до свого сина, оскільки вона не має можливості його доглядати, виховувати та матеріально забезпечувати. /л.с.8/. 19.10.2017 року на засіданні Ради опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON], [INFO] по теперішній час проживає разом із тіткою [PERSON] Мати [PERSON] покидає свого сина на декілька днів, життям, здоров'ям його не цікавиться, вихованням дитини не займається, догляд за нею не здійснює, матеріально не забезпечує. Таким чином, мати свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання сина. На підставі вищевикладеного Радою опіки та піклування Мологівської сільської ради винесено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON], [INFO]» /л.с.7/. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками у відношенні до її сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає спілкуватися зі своїм сином, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, а також прийнявши до уваги пояснення надані відповідачем по справі, згідно яких вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки не має можливості його доглядати, виховувати та матеріально забезпечувати, що свідчить про те, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Білгород - Дністровської райдержадміністрації, виконавчий комітет Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, Білгород - Дністровський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved