Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивувало тим, що 13.05.2008 року між сторонами укладено кредитний договір №VIW3A800000363 на умовах якого відповідачу надано кредит в сумі 15115,12 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості строком до 10.05.2013 року. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому станом на 20.05.2014 року виникла заборгованість у розмірі 78307,13 доларів США, з яких: 14958,46 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 7352,04 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5343,60 доларів США - заборгованість по комісії, 50653,03 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання договірних зобов'язань. За викладених обставин позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгулу справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 13.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIW3A800000363, відповідно до якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит в термін до 10.05.2013 року в загальному розмірі 15115,12 доларів США, з яких: 14668,05 доларів США - на придбання позичальником нового автомобіля марки BMW 520, 1998 року випуску (предмета застави за даним договором відповідно до п.п. 7.1), 440,04 доларів США - сплату позичальником винагороди банку за надання кредиту, 7,05 доларів США - сплата реєстраційного збору за договір застави автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 16,92% річних та комісійної винагороди. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно п. 13.2 договору за несвоєчасність виконання умов договору позичальником передбачена неустойка у вигляді пені, що складає 0,15% розміру від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Як вбачається з виписки по рахунку відповідач лише 01.07.2008 року вніс платіж в розмірі 156,68 доларів США. В зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань, відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 20.05.2014 року складає 78307,13 доларів США, з яких: 14958,46 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 7352,04 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5343,60 доларів США - заборгованість по комісії, 50653,03 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання договірних зобов'язань. Вказана сума заборгованості встановлена в судовому засіданні на підставі наявних доказів. Разом з тим, визначаючись з розміром заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Тому, зважаючи на значне перевищення суми пені, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до розміру збитків, тобто до 27 654,10 доларів США. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої договірні зобов'язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов'язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості в розмірі 55308,20 доларів США, з яких: 14958,46 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 7352,04 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5343,60 доларів США - заборгованість по комісії, 27 654,10 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання договірних зобов'язань. При цьому суд вважає за можливе, враховуючи прохання позивача про стягнення заборгованості у валюті, задовольнити вказану вимогу. До такого висновку суд прийшов з урахуванням положень ст.533 ЦК України та роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (п.12). Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial