Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

ПАТ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 липня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений кредитний договір № CNL-ОВВ/040/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 28 500,00 доларів США. 26 липня 2007 року між [PERSON] та «ОТП Фукторинг Україна», що є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» укладений Договір поруки № SR-ОBB/040/2007, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов'язань перед банком. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2014 року затверджена мирова угода, укладена між ПАТ «ОТП Факторинг Україна», [PERSON] та [PERSON] з приводу виконання умов кредитного договору. Оскільки на даний час, відповідачі не виконують зобов'язання по сплаті платежів відповідно до мирової угоди, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини їх неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений кредитний договір № CNL-ОВВ/040/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 28 500,00 доларів США. 26 липня 2007 року між [PERSON] та «ОТП Фукторинг Україна», що є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» укладений Договір поруки № SR-ОBB/040/2007, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов'язань перед банком. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2014 року затверджена мирова угода, укладена між ПАТ «ОТП Факторинг Україна», [PERSON] та [PERSON], за умовами якої сторони погодили, що її підписанням визначений порядок та строки виконання відповідачами взятих на себе зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-ОВВ/040/2007 від 26 липня 2007 року. Відповідачі не виконують зобов'язання по сплаті платежів відповідно до умов мирової угоди. Відповідно до ст. 175 ЦПК України в редакції чинній до 15.12.2017 року, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання. Відповідно до висновку Верховного Суду України по справі № 6-274цс15 від 23.09.2015 року у разі невиконання однією із сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі викладеного,

Outcome: approved