Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

ПАТ «Родовід банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. Між позивачем та [PERSON] 23 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № 4Д002/СК- 127.08.1 Відповідно до умов укладеного договору банк надав позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 300000 доларів США терміном по 27.12.2017 року включно з процентною ставкою за кредитом в розмірі 14,5% річних. Згідно п.4.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язується погашати кредит рівними частками в сумі 2\~857,14 доларів США щомісячно в строк до 10 числа включно кожного календарного місяця, починаючи з місяця, наступного за звітним шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у п.1.3 Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №4Д002/СК-127.08.1 від 23 квітня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки відповідно до умов якого, остання передала в іпотеку будівлю готелю «Турист» та земельні ділянки. Банк свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач систематично порушувала умови кредитного договору, внаслідок чого відбулось несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів протягом строку дії кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. АТ «Родовід Банк» звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, а 21.07.2011 року ухвалено рішення у справі №2-1508/11, яким позовні вимоги АТ «Родовід Банк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4Д002/СК- 127.08.1 від 23.04.2008 року в сумі 11694851,66 гривень, звернено стягнення на предмет іпотеки та визначено спосіб реалізації вище зазначеного об`єкту нерухомості шляхом продажу на прилюдних торгах. Вказане судове рішення відповідачем не виконується. У зв`язку чим у Відповідача перед позивачем утворилася заборгованість по нарахованим процентам, за період з 02.04.2011 року по 17.03.2017 року, що становить: -246\~244,49 доларів США сума нарахованих процентів по кредиту за період з 02.04.2011 по 17.03.2017 року -1773727,41\~гривень \~сума трьох\~процентів річних\~від суми\~простроченої заборгованості,\~що складається\~з:\~774551,20\~гривень -\~сума трьох\~процентів річних\~від суми\~простроченого кредиту\~за період\~з 02.04.2011\~по 17.03.2017\~року,\~999176,21гривень - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 02.04.2011 по 17.03.2017. Просили стягнути\~з [PERSON] на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість, яка складається заборгованість по нарахованим процентам, за період з 02.04.2011 року по 17.03.2017 року, що становить:- \~ \~ \~ \~246 244,49 доларів США сума нарахованих процентів по кредиту за період з 02.04.2011 по 17.03.2017 року, 1773727,41 гривень сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості, що складається з: 774551,20 гривень - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту, 999176,21 гривень - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначивши, що позовні вимоги банку ґрунтуються на кредитному договорі та на рішенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.07.2011 року, яке скасоване рішенням Апеляційного суду Донецької області від 17.10.2011 року саме в частині стягнення суми заборгованості. Крім того, в розрахунку заборгованості сума тіла кредиту, яка береться для розрахунку, постійно змінюється, що є неправильним. До позову додано договір іпотеки, відповідно до якого вартість заставного майна встановлена в сумі 1300000 доларів США, що на теперішній час за курсом НБУ складає близько 30000000 гривень. Вказана сума покриває всі зобов`язання боржника перед ПАТ «Родовід Банк». На предмет застави рішенням суду в 2011 році накладено стягнення. В 2017 році позивачем отримано дублікат виконавчого листа, який подано для виконання до ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.07.2011 року скасовано в частині стягнення з [PERSON] грошових коштів, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 17.10.2011 року. Отже, в 2011 році позивач кредитор змінив умови кредитного договору в односторонньому порядку, шляхом дострокового стягнення заборгованості за кредитом в 2011 році. Договору про подальше нарахування відсотків, їх розмір, порядок їх виплати та ін. між позивачем і відповідачем не укладалося. Позовну заяву до [PERSON] позивачем було подано 20.12.2017 року. Отже, з 17.10.2011 року з моменту припинення дії кредитного договору до 20.12.2017 року пройшло більше 6 років. Просив застосувати позовну давність до заявлених вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, досдідивши, матеріалм справи, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступнне. Судом встановлено наступні обставини. Між ТОВ «Родовід Банк» та [PERSON] 23 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № 4Д002/СК- 127.08.1 Відповідно до умов укладеного договору банк надав позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 300000 доларів США терміном по 27.12.2017 року включно з процентною ставкою за кредитом в розмірі 14,5% річних, а 18.09.2008 року укладено додаткову угоду, згідно якої процентна ставка за кредитом за цим Договором встановлюється в розмірі 15,00 відсотків річних. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору при непогашенні заборгованості перед Банком у строк, передбачений п.1.1 цього Договору, Банк звертає стягнення на передану в іпотеку нерухомість. При недостатності суми, вирученої від продажу переданої в іпотеку нерухомості, для повного задоволення вимог Банку він має право одержати суму, якої недостатньо для повного задоволення вимог, за рахунок іншого майна Позичальника відповідно до чинного законодавства України. Згідно п.4.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язується погашати кредит рівними частками в сумі 2 857,14 доларів США щомісячно в строк до 10 числа включно кожного календарного місяця, починаючи з місяця, наступного за звітним шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у п.1.2 цього договору. Відповідно до п.5.1 Кредитного договору у разі недотримання Позичальником умов цього Договору банк має право вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки №Д002/СК-127/2.07.01 від 23.04.2008 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №4Д002/СК-127.08.1 від 23 квітня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки відповідно до умов якого, остання передала в іпотеку будівлю готелю «Турист» та земельні ділянки. За результатами апеляційного перегляду рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2011 року, залишеним без змін в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід банк» до [PERSON] щодо: 1.стягнення: -заборгованості за кредитом 2206646, 84 гривні; -заборгованості по сплаті процентів 717673,20 гривні, -пені, нарахованої згідно умов Кредитного договору пеня за прострочку виконання грошових зобов`язань 8770531, 62 гривень, 2.звернення стягнення на нерухоме майно, яке було передано в іпотеку АТ «Родовід банк» у відповідності до умов Договору іпотеки №Д002/СК-127 від 23 квітня 2008 та належить на праві власності [PERSON] , а саме будівлю готелю «Турист», розташована на земельній ділянці, що знаходиться у власності [PERSON] , земельну ділянку загальною площею 0,5185 га, кадастровий номер 1414100000:01:0131. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318цс18 звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Таким чином, ПАТ «Родовід Банк» використало право вимагати сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Родовід банк» до [PERSON] . Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У такому разі положення абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Таким чином вимоги позивача про стягнення процентів по кредиту (за період з 02.04.2011р по 03.10.2017р) у розмірі 246244,49 доларів США доларів США, не підлягають задоволенню. У зв`язку з цим не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за період з 02.04.2011р по 03.10.2017р) у розмірі 999176,21 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення відповідно до ст.625 ЦК України суми трьох процентів річних від суми простроченої основної заборгованості за кредитом, суд зазначає таке. Як було зазначено вище позивач відповідно до ст.625 ЦК України\~дійсно має право вимагати від відповідача сплатити йому три проценти річних від простроченої суми, але в межах строку позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України.загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч.3,4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.4.2. Кредитного договору відповідач зобов`язався повернути одержаний кредит не пізніше 27 грудня 2017 року. Але,\~звернення позивача\~ до\~суду з\~позовом про\~дострокове стягнення\~кредиту шляхом\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки змінило\~строк \~виконання зобов`язання за кредитним договором та зумовило перебіг позовної давності. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму трьох процентів річних від суми простроченої основної заборгованості за Кредитним договором №Д002/СК-127.08.1 від 23 квітня 2008 року в межах строку позовної давності, а саме? за період з 20 грудня 2014 року по 17 березня 2017 року, у сумі 395904,70 гривень = 14674,55 доларів США х 26, 97901 (курс долара станом на 17.03.2017 ). Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути: з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 5\~938,58 гривень, з позивача на користь держави судовий збір в сумі 120\~318,78 гривень .

Outcome: partial