Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Перший заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади м. Бровари звернувся з позовом до Броварської міської ради Київської області, [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначав, що Броварською місцевою прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факт порушення вимог земельного законодавства та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при відведенні земельних ділянок у приватну власність. Встановлено, що п.п. 7.86,7.87, 7.88 рішення сесії Броварської міської ради від 29.12.2009 р. №1377-77-05 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , площею 0,5 га, 2,0 га, 2,0 га кожному відповідно для ведення особистого селянського господарства в районі [ADDRESS] . На підставі п.п. 3.10, 3.11, 3.12 рішення сесії Броварської міської ради від 18.03.2010 р. №1451-80-05 затверджено проекти землеустрою та надано у власність земельні ділянки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] площею 0,5 га, 2,0 га, 2,0 га кожному відповідно для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . На підставі вказаних вище рішень міської ради громадянам видано державні акти на право власності на землю, зокрема: - державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га серії ЯЛ №849439 від 23.04.2010 р., виданий на ім`я [PERSON] (кадастровий номер: 3210600000:00:042:0071); - державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га серії ЯЛ №849438 від 23.04.2010 р., виданий на ім`я [PERSON] (кадастровий номер: 3210600000:00:042:0072); - державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га серії ЯЛ №849437 від 23.04.2010 р., виданий на ім`я [PERSON] (кадастровий номер: 3210600000:00:042:0073). В подальшому, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 2007713 від 26.04.2013 р., зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:042:0071, власником якої є [PERSON] . Крім того, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 2011907 від 26.04.2013 р., право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:042:0072 належить [PERSON] . Разом з тим, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 2008645 від 26.04.2013 р., зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:042:0073, власником якої є [PERSON] . Як зазначено в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності [PERSON] на вказані земельні ділянки є державні акти на право власності на земельні ділянки: - державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га серії ЯЛ №334786 від 20.07.2010 р., кадастровий номер ділянки: 3210600000:00:042:0071; - державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га серії ЯЛ №334787 від 20.07.2010 р., кадастровий номер ділянки: 3210600000:00:042:0072; - державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га серії ЯЛ №334788 від 20.07.2010 р., кадастровий номер ділянки: 3210600000:00:042:0073. Разом з тим, вказане рішення Броварської міської ради в частині затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами 3210600000:00:042:0071, 3210600000:00:042:0072, 3210600000:00:042:0073 для ведення особистого селянського господарства прийнято всупереч вимог закону та підлягає визнанню недійним. Згідно генерального плану міста Бровари, затвердженого рішенням Броварської міської ради від 26.08.1999 р. №150-11-23, оспорюваним рішенням затверджено проектну документацію із землеустрою та передано у приватну власність земельні ділянки за рахунок земель, які віднесені містобудівною документацією до земель загального користування населених пунктів - зелені насадження загального користування та за рахунок земель, які віднесені містобудівною документацією до територій спортивних площинних споруд. Вказаний факт підтверджується витягом із генерального плану м. Бровари та висновками про обмеження та обтяження користування земельною ділянкою, які містяться в проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, вищевикладене підтверджується листом Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради №149 від 24.05.2019 р., в якому йдеться, що відповідно до генерального плану м. Бровари, затвердженого рішенням Броварської міської ради від 26.08.1999 р. №150-11-23, вказані земельні ділянки по [ADDRESS] , розташовані на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих установ, зелених насаджень загального користування. Тобто, враховуючи невідповідність цільового призначення земельних ділянок щодо відведення яких звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] цільовому призначенню, визначеному генеральним планом, визначених законом підстав для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження у органу місцевого самоврядування не було. Таким чином, оспорюване рішення прийнято Броварською міською радою в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 20, 52, 83, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 17, 21 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 2, 10, 12 Закону України «Про планування і забудову територій», оскільки оспорюваним рішенням передано у приватну власність громадян земельні ділянки зі зміною цільового призначення, яка не відповідає змісту містобудівної документації та передано земельні ділянки комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність. Посилаючись на викладене, просив суд визнати недійсним рішення сесії Броварської міської ради від 18.03.2010 р. №1451-80-05 в частині п.п. 3.10, 3.11, 3.12, якими затверджено проекти землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:042:0071, площею 0,50 га; [PERSON] - земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:042:0072, площею 2,0 га; [PERSON] - земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:042:0073, площею 2,00 га, витребувати їх на користь територіальної громади м. Бровари з незаконного володіння [PERSON] та стягнути з відповідача фактично понесені судові витрати на користь прокуратури Київської області. В судовому засіданні прокурори Броварської окружної прокуратури Київської області Новицька Н.В. та Нечипоренко В.В. позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Броварської міської ради Броварського району Київської області Сенько О.В. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. У відзиві на позовну заяву зазначали, що позов є необґрунтованим, тому задоволенню не підлягає. Крім того, зазначали, що позов подано до суду зі спливом строку позовної давності, оскільки прокуратура була обізнана про прийняття оскаржуваних рішень починаючи з 25.08.2010 р., так як ще в 2010 році зверталась з позовом до суду щодо їх скасування. Позов прокуратури було залишено без розгляду. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Стеценко О.С. проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. У відзиві на позовну заяву зазначала, що позов є необґрунтованим та поданий зі спливом строку позовної давності. В судове засідання треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. Судом встановлено, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 29.12.2009 р. №1377-77-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права власності та користування...» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (п.п. 7.88, 7.87, 7.86 відповідно) (а.с.34,49,67).? Рішенням Броварської міської ради Київської області від 18.03.2010 р. №1451-80-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права власності та користування...» затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передані у власність земельні ділянки громадянам: [PERSON] , проживаючому по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в районі [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючому по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства в районі [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючому по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в районі [ADDRESS] (а.с.45,63,80). Як вбачається з матеріалів справи проекти землеустрою погоджені відділом Держкомзему у місті Броварах Київської області, управлінням містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області, Держаним закладом «Київська обласна санітарно-епідеміологічна станція Міністерства охорони здоров`я України», Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області, Управлінням культури і туризму, відповідно до вимог законодавства. У висновках про обмеження та обтяження земельною ділянкою управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області, якими погоджувались проекти землеустрою, місцезнаходження земельної ділянки відповідно до генерального плану міста, затвердженого рішенням сесії Броварської міської ради від 26.08.1999 р. №150-11-23, територія спортивних площинних споруд. За даними відділу Держкомзему у місті Броварах Київської області, згідно державної статистичної звітності з кількісного обліку земель в межах Броварської міської ради (форма 6-зем) земельні ділянки, зазначені в п.п. 3.10, 3.11, 3.12 рішення Броварської міської ради від 18.03.2010 р. №1451-80-05, рахувались в землях сільськогосподарського призначення (землі під господарськими будівлями і дворами). Із матеріалів справи вбачається, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджено у встановленому законодавством порядку відповідно до вимог ст. 20 Земельного кодексу України. Будь-яких доказів на підтвердження доводів, що проект землеустрою не відповідає містобудівним вимогам та будь-яких доказів на порушення містобудівних вимог прокурором не надано. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Статтею 10 даного закону визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого врядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Броварська міська рада Київської області є представницьким органом територіальної громади м. Бровари, тобто всіх громадян, які мешкають на території м. Бровари. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Підставами для визнання акта органу місцевого самоврядування недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. При ухваленні оскаржуваного рішення дії міської ради не були спрямовані на порушення прав, свобод та законних інтересів територіальної громади. Представник позивача не навів в обґрунтування позовних вимог конкретних прав та законних інтересів територіальної громади, які були порушені оскаржуваними рішеннями Броварської міської ради. Ні в оскаржуваному рішенні, ні в зібраних матеріалах справи, не вбачається, в чому саме виразилось порушення прав та законних інтересів територіальної громади. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З приводу заяв відповідачів про застосування строків позовної давності до даних вимог судом враховується наступне. Згідно з положенням статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. За змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, про які повідомив позивач. Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16. Враховуючи наведене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed