Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач 02.06.2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2010 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з квітня 2015 року, проживають окремо. Діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вона потребує матеріальної допомоги відповідача, її доходів не вистачає на нормальне утримання її та дітей. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років. Позивач своєю заявою від 03.07.2015 року уточнила позовні вимоги, остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно та до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років. У судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно та до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років. Суду пояснила, що відповідач офіційно не працює. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів на утриманння малолітніх дітей до їх повнолітя. Вважає, що відповідач спроможний надавати їй матеріальну допомогу, однак добровільно це не бажає робити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, суду пояснив, що на даний час не працює і не має можливості матеріально допомагати позивачу. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.\~79,80,84 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24.11.2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.2-4). Сторони проживають окремо. Шлюб між ними не розірваний. Діти проживають з позивачем, перебувають на її утриманні (а.с.5). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO] до досягнення ним трирічного віку. Позивач отримує державну соціальну допомогу на утримання сина [PERSON] П, до досягнення ним трьох років, інших доходів не має (а.с.6). \~У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] При цьому визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], суд враховує вимоги ст. 182 СК України згідно якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи матеріальне положення сторін, стан здоровя відповідача, який є працездатним, те, що у [PERSON] вже є аліментні зобовязання у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, те що [PERSON] офіційно не працює та має мінливий заробіток,

Outcome: approved