Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) суму завданої майнової шкоди в розмірі 92000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 24.10.2018 року о 14-15 год. по вул. Сумській, 74 в м. Харкові сталась ДТП за участю автомобіля «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.12.2018 року (справа № 640/21034/18) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Між позивачем та відповідачем 16.03.2018 року укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5859893. Потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем виплачено потерпілій особі 92000,00 грн. Оскільки відповідач всупереч вимог п.п. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав позивачу повідомлення про настання ДТП встановленого зразка, позивач у відповідності до п.п. «г» п.п. 38.1.1. вказаного закону звернувся до суду з регресним позовом до відповідача. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.12.2018 року (справа № 640/21034/18) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що відповідач 24.10.2018 року приблизно о 14-15 год., керуючи автомобілем «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Харкові по вул. Сумській в районі будинку № 74 на перехресті з проспектом Незалежності, перед початком руху не впевнився в безпечності, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по вул. Сумській. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями відповідач порушив п. 10.1 ПДР України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 25.10.2018 року [PERSON] звернувся до позивача із повідомлення про ДТП. Відповідач із повідомленням про ДТП звернувся до позивача 03.12.2018 року. Відповідно до Звіту № SOS-181114-1870369 від 13.12.2018 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість збитків, заподіяних пошкодженням автомобілю «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак [NUMBER] , становить 210913,64 грн. Позивачем складений страховий акт № UA2018110500021/L01/02 від 09.01.2019 року, згідно якого вирішено провести виплату потерпілій [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 92000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 24702 від 10.01.2019 року, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 92000,00 грн. Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно п.п. «г» п. 38.1.1. ст. 38 вказаного закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року в справі № 760/5736/15-ц, встановлений обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Апеляційним судом установлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Доводи касаційної скарги про те, що не повідомивши протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП страховика про настання страхового випадку, [PERSON] порушив вимоги закону, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки сам по собі факт такого неповідомлення водієм забезпеченого транспортного засобу за умови здійснення повідомлення страховика іншим учасником ДТП, не свідчить про не інформованість страховика щодо настання ДТП та неможливість встановлення ним обставин пригоди. Аналогічний правовий висновок викладений також у 17 інших постановах КЦС у складі Верховного Суду, перелік яких наведений у п. 2.2. «Дайджесту судової практики Верховного Суду у справах, пов`язаних зі страховими правовідносинами» (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/Dajdjest.pdf). Суд враховує, що в даній цивільній справі водій автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» [PERSON] своєчасно, а саме 25.10.2018 року, звернувся до позивача з повідомленням про ДТП. Вказане повідомлення отримано позивачем 31.10.2018 року, що підтверджується штампом позивача із зазначенням вхідного номеру та дати надходження вказаного повідомлення. Факт настання страхового випадку підтверджений постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.12.2018 року (справа № 640/21034/18), згідно якої встановлено обставини виникнення ДТП та відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідач із повідомленням про ДТП звернувся до позивача 03.12.2018 року, тобто ще до того, як був складений Звіт № SOS-181114-1870369 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (звіт складений 13.12.2018 року, отриманий позивачем 23.01.2019 року), оформлений страховий акт № UA2018110500021/L01/02 (09.01.2019 року) та виплачене страхове відшкодування (10.01.2019 року). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що несвоєчасне повідомлення [PERSON] позивача про настання ДТП не свідчить про не інформованість страховика щодо настання ДТП та неможливість встановлення ним обставин пригоди. За таких обставин сам по собі факт несвоєчасного повідомлення відповідачем страховика (позивача) про настання ДТП, з урахуванням вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, не може бути підставою для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування. Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed