Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось в суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 28.08.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11205163000, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 39000,00доларів США, а позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 27.06.2028року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 10,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентна ставка, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь якої з обставин, передбачених договором. Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтет них платежів в розмірі 385,00доларів США, 28- го числа кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №136914 від 28.08.2007 року. Відповідно до умов договору поруки поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання позичальника усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Відповідно до п. 5.6 постанови Правління НБУ від 18.06.2003 року №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій. Всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 19.05.2016року відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 03.11.2016 року вимоги банку залишені без задоволення. Згідно п. 8.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Таким чином, станом на 03.11.2016 року, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів складає 20\~956,56грн., з яких: 6617,38грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 14\~339,18грн. пеня за прострочення сплати процентів. Просять стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №11205163000 від 28.08.2007року в розмірі 36184,50 доларів США та 20956,56грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів та 141786,77грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явився з не відомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників судового процесу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.08.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11205163000, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 39000,00доларів США, а позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 27.06.2028року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 10,5% річних (а.с.6-12). По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентна ставка, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь якої з обставин, передбачених договором. Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтет них платежів в розмірі 385,00доларів США, 28- го числа кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №136914 від 28.08.2007 року (а.с.13-14). Відповідно до умов договору поруки поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання позичальника усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Згідно п. 8.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 03.11.2016р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 36184,50доларів США, з яких: 32459,12 долара США кредитна заборгованість, 3725,38 долара США заборгованість по процентам, та 20\~956,56 грн. пеня, з яких: 6617,38грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 14\~339,18грн. пеня за прострочення сплати процентів (а.с.24-33). Норми ст.ст. 509, 623625 ЦК України зазначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпечуваного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором к солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету. Згідно ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті, а не в еквівалентному виражені гривні до долара США на час вирішення справи. Відповідно до п. 12 постанови ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. В матеріалах справи наявна копія банківської ліцензії №75 видана АКІБ «УкрСиббанк»24.12.2001, зареєстрована НБУ 28.10.1991 року №57, на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та копія дозволу видана АКІБ «УкрСиббанк» 19.11.2002, зареєстрована НБУ 28.10.1991 року за №57 який має банківську ліцензію №75 видану НБУ 24.12.2001 року на право здійснення операцій визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» (а.с.37, 38-39, 40). Враховуючи викладене, суд вважає що право позивача порушено невиконанням відповідачами взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу, процентів нарахованих за договором про надання споживчого кредиту №11205163000 від 28.08.2007 року в розмірі 36184,50доларів США, з яких: 32459,12 долара США кредитна заборгованість, 3725,38 долара США заборгованість по процентам, та 20\~956,56 грн. пеня, з яких: 6617,38грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 14\~339,18грн. пеня за прострочення сплати процентів. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 14 186,77гривень в рівних частках.

Outcome: approved