Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач 02.03.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про надання дозволу на виготовлення дитячого проїзного документу та тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. В обґрунтування позову, зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 квітня 2000 року. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач про оздоровлення доньки та її всебічний розвиток не піклується, матеріально не забезпечує. Зловживаючи своїми правами, безпідставно відмовляється від надання згоди на виїзд доньки за межі України. На підставі вищевикладеного, позивач просить дозволити виїзд за межі території України неповнолітньої [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] до досягнення нею 16-річного віку у супроводі матері [PERSON], або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без супроводу та нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]; дозволити [PERSON] оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за межі території України неповнолітньої громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], без супроводу та нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. 28.09.2015 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. . В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. В судове засідання представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] Н,М. з 21 квітня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]./а.с.9/. 30 січня 2007 року за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська їх шлюб було розірвано. /а.с.12/ Під час шлюбу у них народилися донька: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], про що свідчить\~\~свідоцтво про народження /а.с.10/. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №199935 [PERSON] змінила прізвище на «Анісімова»/а.с.19/ Сімейні відносини між сторонами припинені, [PERSON], [INFO]\~залишилися проживати з позивачкою, та знаходяться на повному її утриманні. Позивачка [PERSON], має намір та можливість виїхати з донькою за кордон. Для виїзду за кордон\~\~необхідна згода батька, заяву яку він повинен надати нотаріусу для її нотаріального посвідчення. Однак на теперішній час\~\~відповідач відмовляється надати нотаріальну згоду на виїзд неповнолітньої доньки за межі України. Статтею\~33 Конституцією України від 28 червня 1996 року\~передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею\~313 Цивільного Кодексу України\~визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено\~Законом\~України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою\~КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231\~визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування\~\~ у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон;2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном;3)у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій:свідоцтва; про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України;час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття\~155 СК України\~визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Конвенцією про права дитини (ратифіковані\~Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.91р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити . Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд дійшов висновку, що слід стягнути [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved