Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

ПАТ «Яготинський маслозавод» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідача повернути ПАТ «Яготинський маслозавод» холодильне обладнання, стягнути з відповідача на його користь штраф у сумі 23000 грн. та судовий збір у розмірі 1218 грн. Вимоги мотивує тим, що 01.01.2014 року між сторонами було укладено договір позики холодильного обладнання, згідно якого позивач ПАТ «Яготинський маслозавод» передав у користування холодильне обладнання та комплектуючі до нього, яке відповідач [PERSON] прийняв та зобов'язався використовувати на умовах договору. Позивач зазначив, що балансова вартість холодильного обладнання становить 19360 грн. і відповідач відповідно до умов договору зобов'язується повернути те саме обладнання протягом трьох днів з моменту закінчення дії договору або на вимогу ПАТ «Яготинський маслозавод» по акту прийому-передачі, підписаного сторонами, в придатному до використання стані. Відповідачу 21.08.2015 року направлялася вимога, в якій повідомлялося про розірвання договору з 24.08.2015 року та прохання повернути обладнання, на яке відповідач не відреагував. В зв'язку з порушенням умов договору відповідачу нараховано штраф у сумі 1000 грн. за кожен день прострочення повернення холодильного обладнання. Сума штрафу станом на дату подачі позовної заяви становить 23000 грн. Позивач вважає, що холодильне обладнання, отримане відповідачем на підставі договору позики, підлягає поверненню на підставі ст.1212 ЦК України. 25.10.2017 року позивач збільшив позовні вимоги, про що надав суду заяву, в якій просив договір позики холодильного обладнання №80 від 01.01.2014 року, укладений між ПАТ «Яготинський маслозавод» та [PERSON], розірвати та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Яготинський маслозавод» суму сплаченого судового збору та кошти, сплачені за експертизу №761/17-25 в сумі 4952 грн., додатково зазначивши, що ПАТ «Яготинський маслозавод» не співпрацює із [PERSON] з 21.08.2014 року та не отримує молоко-сировину. Станом на 24.10.2017 року [PERSON] спірне майно не повернув. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив розірвати договір позики холодильного обладнання №80 від 01.01.2014 року, укладений між позивачем та відповідачем, повернути позивачу холодильну камеру, стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, витрати на експертизу, зазначивши, що 01.01.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики холодильного обладнання і 01.01.2014 року відповідач прийняв холодильну установку. 01.01.2014 року позивач уклав договір доручення №57 із ТОВ «Фенікс Транс ЛТД», відповідно до якого доручає останньому приймати і купувати від імені позивача молоко у фізичних осіб, охолоджувати, зберігати і завантажувати на транспорт позивача. Відповідачу 21.08.2014 року направлялася вимога про повернення холодильної камери, але до даного часу він її не повернув. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, 03.11.2015 року надав суду заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позову ПАТ «Яготинський маслозавод», зазначивши, що майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за ознаки безпідставності такого виконання. Тобто, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Відповідач також зазначив, що із змісту позовної заяви вбачається, що він нібито набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, однак майно йому не передавалось у власність чи користування. Таким чином у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. Доказів визнання укладеного правочину недійсним або його розірвання не надано, а тому відповідач вважає, що не підлягають до застосування вимоги ст.1212 ЦК України, що є підставою для відмови у позові. Крім того, відповідач зазначив, що не визнає позов, оскільки не підписував договір та акт, майно йому не передавалося, в результаті чого відсутня підстава для задоволення позову. В судовому засіданні відповідач пояснив, що не працював із ПАТ «Яготинський маслозавод». Трудові відносини в нього були із ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» від якого і отримував холодильну установку, але після розірвання трудового договору повернув холодильну установку ТОВ «Фенікс Транс ЛТД». Доказів про повернення суду надати не може. 01 січня 2014 року в м. Яготин не був, перебував у Ємільчине у сестри дружини. Свій паспорт нікому не передавав. Договір позики не міг підписати не читаючи. Холодильну установку вказав, що отримував, але ніяких підписів не здійснював про її отримання. Після отримання підписував якийсь договір, але тільки із ТОВ «Фенікс Транс ЛТД». Свідок [PERSON] у суді показав, що в період із 2012 року по 2014 рік працював заступником директора ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» по технічній частині, яке уклало договір-доручення із ПАТ «Яготинський маслозавод». Відповідно до вказаного доручення ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» купував молоко у населення - фізичних осіб. ПАТ «Яготинський маслозавод» надав свою базу в с. Поромівка Хорошівського району для ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» куди звозилося молоко, а потім відправлялося до м. Яготин. ПАТ «Яготинський маслозавод» також ставив своє холодильне обладнання в осіб, які приймали молоко у фізичних осіб. Представники ПАТ «Яготинський маслозавод» із представником ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» об'їжджали по точках на які вказували представники останнього, підписували договора, постачали холодильне обладнання згідно договорів. Якщо і відбувалося якесь переміщення, то тільки з дозволу ПАТ «Яготинський маслозавод», оскільки в ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» не було жодної холодильної камери. Представник ПАТ «Яготинський маслозавод» об'їжджаючи пункти прийому молока, сам підписував договора, їх спеціаліст приїжджав і встановлював холодильну камеру. При цьому із ним виїжджав представник ТОВ «Фенікс Транс ЛТД», механік [PERSON] Під час зборки молока використовувалося майно тільки ПАТ «Яготинський маслозавод» і база останнього в с. Поромівка. ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» ніякого майна ПАТ «Яготинський маслозавод» не надавалося. В зимовий період молоко збирали тільки в понеділок, середу п'ятницю. У суді свідок [PERSON] пояснив, що працював механіком у ТОВ «Фенікс Транс ЛТД», яке по дорученню ПАТ «Яготинський маслозавод» купувало молоко у населення - фізичних осіб. Пам'ятає, що 28 чи 29 грудня 2013 року до відповідача [PERSON] було доставлено холодильне обладнання, яке він допомагав розгружати. 01 січня 2014 року разом із представником ПАТ «Яготинський маслозавод» приїжджав у с. Миколаївка Ємільчинського району, де представником ПАТ «Яготинський маслозавод» було підключено холодильну камеру, підписано договір позики. Саме 01.01.2014 року було встановлено представником ПАТ «Яготинський маслозавод» холодильну камеру у відповідача та підписано договір позики з ним, оскільки в нього в цей день виникла вдома суперечка з дружиною, яка запитувала: «Чому у вихідний день після Нового року він виходить на роботу?». Холодильне обладнання, автомобілі під час купівлі, зборки молока використовувалися лише ті, які належали ПАТ «Яготинський маслозавод». ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» свого холодильного обладнання, автомобілів немає. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що 01.01.2014 року із чоловіком - відповідачем [PERSON] вранці біля 09 години поїхали до її сестри в смт Ємільчине, де пробули до вечора. 01 січня 2014 року до них ніхто не приїжджав. Під час прийомки відповідачем у жителів с. Миколаївка молока використовувалося холодильне обладнання, але коли і ким було привезене не пам'ятає. Не може повідомити чи приїжджали представники ПАТ «Яготинський маслозавод» і відповідач з ними укладав якісь договори. Свідок [PERSON] пояснила суду, що 01.01.2014 року біля 09 години до неї в гості приїхав відповідач із дружиною та пробули до вечора. Чому запам'яталася ця дата пояснити не може. Свідок [PERSON] пояснив суду, що 31.12.2013 року до них в гості в смт Ємільчине приїхав відповідач із дружиною та дітьми і пробули в них до вечора. 01.01.2014 року вказані особи до них не приїжджали. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є керівником ТОВ «Фенікс Транс ЛТД», яке в період з жовтня 2010 року по листопад 2014 року по дорученню ПАТ «Яготинський маслозавод» працювало з останнім підприємством, а по збиранню молока до травня 2014 року. ПАТ «Яготинський маслозавод» у користування надав базу в с. Поромівка Хорошівського району, а саме приміщення, обладнання, автомобілі. Із 2011 року ПАТ «Яготинський маслозавод» передав ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» 14-15 холодильників. В кінці квітня 2013 року було закрито пункт прийому молока в с. Білокоровичі і холодильне обладнання було перевезено до відповідача [PERSON] Дане холодильне обладнання міг перевозити водій Стогодюк, який розрахувався у 2014 році. 04 вересня 2014 року холодильне обладнання [PERSON] повернув ТОВ «Фенікс Транс ЛТД», яке може знаходитися на базі ПАТ «Яготинський маслозавод» в с. Поромівка та надав суду акт прийому-передачі холодильного обладнання від 04.09.2014 року. В травні 2014 року повернули ПАТ «Яготинський маслозавод» все майно, яке використовувалося ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» для прийомки молока, а в листопаді 2014 року два автомобілі, які відремонтували і претензій у ПАТ «Яготинський маслозавод» до них не було. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Матеріалами справи встановлено, що 01.01.2014 року між ПАТ «Яготинський маслозавод» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики (далі договір) холодильного обладнання №80, згідно п. 1.1 якого позикодавець передає позичальнику в безоплатне користування на термін, передбачений даним договором, позику, яку позичальник зобов'язується повернути позикодавцю на умовах цього договору. Відповідно до п.1.2 договору предметом позики по договору є холодильне обладнання та комплектуючі до нього згідно акту прийому-передачі, який є невід'ємною частиною договору. (Т. 1 а. с. 5-6) Згідно акту прийому-передачі матеріалів №80 від 01.01.2014 року ПАТ «Яготинський маслозавод» передав, а [PERSON] прийняв товарно-матеріальні цінності, а саме холодильну установку CV-800 в кількості 1шт., насос молочний самовсмоктувальний в кількості 1 шт., шланг молочний діаметром 32 мм - 10 м., кабель -10м., АП в кількості 1 шт. (Т.1 а. с. 7) Висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №761/972-973/17-25 від 05.10.2017 року стверджується, що підписи від імені [PERSON], що містяться у графі «Позичальник» на зворотній стороні Договору позики холодильного обладнання №80 від 01.01.2014 року укладеного між ПАТ «Яготинський маслозавод» та [PERSON] та у графі «Позичальник:» у правому нижньому куті Акту прийому-передачі матеріалів №80 від 01.01.2014 року складеному між ПАТ «Яготинський маслозавод» та [PERSON] - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів; підписи від імені [PERSON], що містяться у графі «Позичальник» на зворотній стороні Договору позики холодильного обладнання №80 від 01.01.2014 року укладеного між ПАТ «Яготинський маслозавод» та [PERSON] та у графі «Позичальник:» у правому нижньому куті Акту прийому-передачі матеріалів №80 від 01.01.2014 року складеному між ПАТ «Яготинський маслозавод» та [PERSON] - виконані самим [PERSON]. (Т. 2 а. с. 2-8) Відповідно до довідки холодильна установка CV-800, інвентарний номер 1818, знаходиться на балансі ПАТ «Яготинський маслозавод», балансова вартість якого становить 19360 грн. (Т. 1 а. с. 4) З умов договору слідує, що позичальник зобов'язаний використовувати холодильне обладнання для зберігання та охолодження молока, зібраного для позикодавця. При цьому дане молоко позичальник здає ТОВ «Фенікс Транс ЛТД», який надає послуги по заготівлі молока згідно договору-доручення №57 від 01.01.2014 року. Воно не може бути задіяне в господарському обороті позичальника чи бути переданим третім особам (п.1.3 договору). П.п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що даний договір вступає в силу з дати підписання сторонами акту приймання-передачі холодильного обладнання і діє до 31.12.2014 року з правом пролонгації; даний договір може бути розірваний позикодавцем достроково в разі порушення позичальником зобов'язань цього договору або, в разі виробничої необхідності, про що позикодавець повідомляє позичальника, не пізніше ніж за три календарних дні. З довідки ПАТ «Яготинський маслозавод» від 25.10.2017 року слідує, що ПАТ «Яготинський маслозавод» з 21.08.2014 року не співпрацює із [PERSON] та не отримує молоко-сировину. (Т. 2 а. с. 14) 21.08.2015 року ПАТ «Яготинський маслозавод» надіслано вимогу [PERSON], яка отримана ним 27.08.2015 року, про що свідчить ксерокопія поштового повідомлення, про повернення переданого йому в позику холодильного обладнання, зазначивши, що договір позики холодильного обладнання від 01.01.2014 року за №80, укладений між ПАТ «Яготинський маслозавод» та [PERSON] вважається розірваним із 24.08.2015 року, оскільки договір-доручення №57 від 01.01.2015 року укладений між ПАТ «Яготинський маслозавод» та ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» розірваний і молоко від [PERSON] до ПАТ «Яготинський маслозавод» не надходить. (Т.1 а. с. 8, 9) Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками. П.4.1.2 договору встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцю те саме холодильне обладнання протягом трьох календарних днів з моменту закінчення терміну дії даного договору або на вимогу позикодавця по акту прийому-передачі, підписаного сторонами, в придатному до використання стані. Згідно п.п. 5.1, 5.5 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань по даному договору, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та даним договором; позичальник при простроченні повернення холодильного обладнання, в разі закінчення терміну дії договору або на вимогу позикодавця, а також при створенні перешкод щодо повернення холодильного обладнання сплачує позикодавцеві штраф у розмірі 1000 грн. за кожен день прострочення. (Т. 1 а. с. 5-6) За змістом ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушення зобов'язання є його невиконанням або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В суді було встановлено, що на підставі договору позики холодильного обладнання №80 від 01.01.2014 року, укладеного між ПАТ «Яготинський маслозавод» та [PERSON], останній отримав та за вимогою позивача не повернув ТОВ «Яготинський маслозавод» холодильну установку CV-800, балансова вартість якої становить 19360 грн., чим порушив зобов'язання, передбачене договором позики. З 23 вересня 2015 року - часу звернення позивача до суду за захистом своїх прав, відповідач якому стало відомо про позов зазначав, що холодильне обладнання не отримував. 24.10.2016 року звернувся до Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП із заявою, що невідома особа підробила його підпис у договорі позики №80 від 01.01.2014 року, укладеному між ПАТ «Яготинський маслозавод» та ним, вимогу про визнання договору позики холодильного обладнання №80 недійсним не подавав. З листа ПАТ «Яготинський маслозавод» №3 від 03.01.2018 року слідує, що ПАТ «Яготинський маслозавод» не передавав ніяких товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» протягом 2013 року і будь-яких документів щодо прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей не існує. ПАТ «Яготинський маслозавод» не передавались матеріальні цінності ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» на виконання доручення №57 від 01.01.2014 року. (Т. 2 а. с. 95) Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною третьою даної статті передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. З платіжного доручення №26312 від 18.09.2017 року слідує, що ПАТ «Яготинський маслозавод» сплатив 4952 грн. за проведення почеркознавчої експертизи. Згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2818 грн. судового збору та витрати, пов'язані із проведенням почеркознавчої експертизи в розмірі 4952 грн.

Outcome: partial