Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач 07.04.2017 року звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що 29.05.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, 03.11.2015 року в них народилась донька [PERSON]. Їх сімя розпалась, вони не проживають однією сімєю з 01.03.2017 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги добровільно на утримання доньки не надає, не цікавиться життям дитини та її потребами. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трьохрічного віку, інших джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною вона не має, тому вона з дитиною знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Відповідач молода, фізично здорова людина, аліменти на утримання інших осіб не сплачує, працює, отримує заробітну плату і має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки та коштів на її особисте утримання. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог відповідно до яких позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини та утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, на утриманні інших осіб не має. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, не працює, відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має проти стягнення з нього аліментів на дитину не заперечує. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7), відповідач добровільно дружину не утримує, проти стягнення з нього коштів на особисте утримання дружини не заперечує. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьох річного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved