Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2015 року у справі № 569/13264/14ц у звязку з нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року у даній справі, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ «Кредобанк» та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 192-07 від 26 липня 2007 року в розмірі 13477547,69 грн. та судові витрати у справі в загальній сумі 9500,40 грн. В обгрутнування заяви покликається на те, що рішенням Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Кредобанк» до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № 192-07 від 26 липня 2007 року з мотивів пропуску позивачем строку давності. Відмова в позові обґрунтована визнанням поруки відповідача припиненою з підстав зміни строку виконання основного зобовязання, а відтак і строку дії поруки згідно договору поруки № 192-07/4 від 26 липня 2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін з посиланням на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2014 року, яким позов [PERSON] до ПАТ «Кредобанк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим задоволено. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2016 року скасовано рішення Рівненського міського суду від 3 квітня 2014 року та відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання поруки припиненою. У цьому рішенні апеляційний суд встановив, що зміна строку виконання основного зобовязання не відбулася. Вважає, що встановлення судовим рішенням факту відсутності зміни строку виконання основного зобовязання є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для вирішення даної справи та існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома позивачу. Крім того, підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є також скасування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2014 року у справі № 569/7106/13ц, яке стало підставою для постановлення Апеляційним судом Рівненської області ухвали від 10 квітня 2015 року про залишення без змін рішення Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року. В судовому засіданні представник позивача заяву про перегляд рішення підтримав повністю та з аналогічних підстав. Просить скасувати рішення суду та задовольнити позов. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення, позов не визнає. Пояснив, що рішення Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року, яке просить переглянути позивач, не ґрунтується на рішеннях інших судів, а тому не може бути переглянуте з підстави, передбаченої п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України. Вважає, що скасування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2014 року у справі № 569/7106/13ц є нововиявленою обставиною для апеляційного суду, який виніс на підставі вказаного рішення ухвалу про залишення без змін рішення суду першої інстанції. Представник третьої особи просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення, оскільки переглядатися за нововиявленими обставинами має ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року у даній справі, так як саме цей суд покликався на рішення суду, яке надалі було скасоване вищими судами. Крім того, вважає, що встановлення судами відсутності зміни строку виконання основного зобовязання є новими обставинами, а не нововиявленими, а тому не можуть бути підставою перегляду спірного рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами, передбаченими ч.2 ст.361 ЦПК України, і на які покликається позивач, є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, та скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду. 26 липня 2007 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 192-07, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в розмірі 890000 євро зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами із терміном повернення до 25 липня 2022 року. З метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] 26 липня 2007 року був укладений договір поруки, за п.1.1 якого поручитель поручається за виконання боржником зобовязань у повному обсязі. Згідно із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 192-07 від 26 липня 2007 року станом на 3 грудня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 775209,40 євро та складається з 610582,91 євро суми кредиту, 164626,49 євро прострочених відсотків та 2100 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. За положеннями ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], про стягнення боргу з підстав закінчення строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року вказане вище рішення залишено без змін. При цьому, підставою для постановлення апеляційним судом зазначеної ухвали стало рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 7 квітня 2015 року, про задоволення позову [PERSON] до ПАТ «Кредобанк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Рішенням визнано припиненим зобовязання за договором поруки, укладеним між ПАТ «Кредобанк», [PERSON] та [PERSON], та встановлено, що термін виконання основного зобовязання за кредитним договором настав в травні 2008 року. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2016 року скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 3 квітня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Кредобанк» про визнання поруки припиненою відмовлено. Судом було встановлено, що зміна строку виконання основного зобовязання не відбулася. Відповідно до п.4.6 договору поруки № 192-07/4 від 26 липня 2007 року, укладеного між сторонами, договір поруки припиняється зі спливом трьохрічного терміну від дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором. Оскільки строк виконання основного зобовязання не настав, відсутні передбачені ч.4 ст.559 ЦК України підстави для визнання поруки припиненою. Згідно із ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За положеннями ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п.2.5 договору поруки № 192-07/4 від 26 липня 2007 року поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань у повному обсязі ( повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, штрафних санкцій ) за кредитним договором № 192-07 від 26 липня 2007 року ( п.1.1 договору поруки ). З огляду на вказані обставини та наведені норми права, суд дійшов висновку, що рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2012 року необхідно скасувати у звязку з нововиявленими обставинами, передбаченими п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України, та ухвалити нове рішення про задоволення позову ПАТ «Кредобанк» та стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором № 192-07 від 26 липня 2007 року в загальній сумі 13477547,69 грн. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача та представника третьої особи на необхідність перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року, а не рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2012 року, з огляду на таке. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року перегляду у звязку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції ( у тому числі заочне або додаткове рішення ), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення. Ухвалами, які можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами, є, зокрема, ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду. Згідно із п.16 вказаної постанови Пленуму ВССУ у випадку коли після перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку воно було залишено без змін, його перегляд у звязку з нововиявленими обставинами здійснюється судом першої інстанції, який ухвалив це рішення. Враховуючи, що ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, перегляду підлягає саме рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2012 року. Суд вважає неприйнятними також покликання представника третьої особи на те, що обставини, викладені позивачем, є новими, а не нововиявленими. У відповідності до п.7 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Факт відсутності зміни строку виконання основного зобовязання за кредитним договором № 192-07 від 26 липня 2007 року та договору поруки № 192-07/4 від 26 липня 2007 року встановлений рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2016 року після набрання законної сили рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2012 року та впливає на висновок суду про наявність чи відсутність пропуску позивачем строку на звернення до суду. Новими є обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, та можуть бути підставою для предявлення нової вимоги ( п.4 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року ). Обставини, на підставі яких суди апеляційної та вищих інстанції встановили відсутність зміни строку виконання основного зобовязання існували на час ухвалення спірного судового рішення, а тому не можуть вважатися новими. Таким чином, заява ПАТ «Кредобанк» про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню. За правилами ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved