Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Первісно до суду звернувся з позовом [PERSON] до Криворізького міського відділення енергозбуту ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», остаточно уточнивши який та зазначивши відповідачами ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та Криворізьке міське відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», в якому просив: стягнути з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 4298 грн. 22 коп. матеріальних збитків, кошти за сплату послуг банку - 42 грн. 98 коп.; 1102 грн.70 коп. матеріальних збитків; кошти за сплату послуги банку - 11 грн. 03 коп.; моральну шкоду - 6000 грн. 00 коп. В обґрунтування позову навів наступне. 05.11.2014р. отримав лист попередження від Криворізького міського відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про припинення постачання електроенергії, що нібито має заборгованість за рішенням суду в розмірі 4298,22 грн. 15.11.2014р. звернувся із заявою до Криворізького міського відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з проханням надати інформацію щодо заборгованості в розмірі 4298,22 грн., оскільки заборгованості не має. 29.12.2014р. отримав лист від начальника Криворізького міського управління енергозбуту [PERSON], з якого йому стало відомо, що у разі відмови від сплати 4298,22 грн. Криворізьке міське відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернеться до суду та має право припинити постачання електроенергії після судового рішення на користь енергопостачальника. 03.02.2015р. Криворізьке міське відділення енергозбуту ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», без рішення суду, відключив постачання електроенергії за його, позивача, будинком, та будинком його сина. 05.02.2015р. зібравши суму грошей, які незаконно вимагав відповідач, у розмірі 4298,22 грн. нібито за несплату заборгованості, а також суму 1102,70 за підключення, був змушений їх сплатити. За два дня у нього та сина пропали всі продукти в холодильниках, онучка зламала ногу і у темряві сидіти його родини не могли. З такими діями відповідачів не згоден, тому змушений звернутись до суду з позовом. Згідно п. 53 «Правил користування послугами постачальника електроенергії для населення», відповідач повинен був звернутись спочатку до суду і лише за рішенням суду мав право припинити постачання електричної енергії. Вважає, що відповідач, порушуючи вищезазначену норму «Правил», безпідставно відключив два будинки з різними господарями від постачання електроенергії. Відповідач, у своєму листі від 05.11.2014р. № 43959/РВЕ107000, наголошував, що він, позивач, нібито, має заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4298,22 грн., яка підтверджується рішенням суду, але начальник Криворізького міського відділення енергозбуту ПАТ «ДТЕК Дніпрооблеиерго» [PERSON] рішення суду йому, позивачу, не надав. 23 січня 2015р. Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу надав відповідь, що матеріали цивільної справи № 2-1440/06 за позовом [PERSON] до ПАТ знищені. 21.04.2015р. у судовому засіданні представник ПАТ надав до Саксаганського районного суду заперечення, з копією рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. Про рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. йому, позивачу, нічого невідомо, оскільки такого суду не було. Вважає, що рішення отримано незаконно з анексованої території Автономної Республіки Крим. Окрім того, Міністерством юстиції України Тернівського відділу державної виконавчої служби, 22.03.2006р. було відкрито виконавче провадження лист № 2 - 1440 , та стягнуто з нього на користь ПАТ 530,93 гривні боргу за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2006 р. Інших рішень Міністерства юстиції України, щодо повторного стягнення з нього коштів нібито за рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. немає. Із запереченням відповідача не згоден, оскільки рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22.03.2006р. за цивільною справою № 2-1440/06 - скасоване, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу 19.10.2006р. За рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19.10.2006р. було зменшено суму відшкодування збитків на користь відповідача з 4460 грн.23 коп. на суму 479 грн. 93 коп. Тернівським відділом державної виконавчої служби Криворізького управління юстиції виконавчим листом № 2-1440 від 22.03.2006р. було стягнуто з [PERSON] на користь відповідача 530 грн. 93 коп. боргу. Вважає, що таким чином, 22 березня 2006 року у [PERSON] не було жодного боргу перед відповідачем. За рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19.10.2006р., яке набрало законної сили, на його користь з відповідача було стягнуто моральну шкоду 500 грн. Відповідачем до теперішнього часу це рішення не викопано, яке є обов'язковим до виконання усіма органами державної влади, органами самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Окрім того, відповідач стягнув з нього додатково 1102,70 грн. за підключення до електроустановки. Сплатив цю суму у зв'язку з тим, що за першим відключенням у 2003 році півтора року родина була без постачання електроенергії. Тому, був змушений сплатити незаконні суми 4298,22 грн., 42,98 грн., 1102,70 грн., 11,03 грн. На протязі семи років ПАТ не зверталось до нього з будь якими претензіями, а також до Міністерства юстиції України, щодо стягнення заборгованості. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, вважає всі дії відповідача у 2014р., щодо стягнення 4298,22 грн. незаконними. Від неправомірних дій зазнав додаткової моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 6000, 00 грн. У зв'язку зі смертю позивача, ухвалою суду від 12 липня 2016 року до участі в справі була залучена дружина [PERSON] - [PERSON] в якості правонаступника померлого позивача [PERSON] - в частині позовних вимог про стягнення збитків. Під час розгляду справи [PERSON] подала до суду уточнений позов, в якому, зазначивши відповідачем ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі за текстом «ПАТ»). Просить стягнути з ПАТ на свою користь: 4298 грн. 22 коп. матеріальних збитків; 1102 грн.70 коп. матеріальних збитків; моральну шкоду - 6000 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі 343 грн. 60 коп. В обґрунтування позову вказала наступне. Її, [PERSON], родина 05.11.2014р. отримала лист попередження від Криворізького міського відділення енергозбут ПАТ, про припинення постачання електроенергії, що нібито мається заборгованість в розмірі 4298,22 грн. 15.11.2014р. її чоловік звернувся із заявою до Криворізького міського відділення енергозбуту ПАТ, з проханням надати інформацію, щодо заборгованості в розмірі 4298,22 грн., оскільки заборгованості не було. 29.12.2014р. на заяву від 15.11.2014р. отримали лист від начальника Криворізького міського управління енергозбуту [PERSON], з якого стало відомо, що у разі відмови від сплати 4298,22 грн. ПАТ звернеться до суду та має право припинити постачання електроенергії. 03.02.2015р. ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», без рішення суду відключив постачання електроенергії їхнього будинку по вул. Верещинського, 2. 05.02.2015р. зібравши суму грошей, які незаконно вимагав відповідач у розмірі 4298,22 нібито за несплату заборгованості, а також суму 1102,70 за підключення, були змушені їх сплатити, оскільки за два дня у них пропали всі продукти в холодильнику, онучка зламала ногу і у темряві сидіти родина не могла. З такими діями відповідача родина була не згодна, тому змушені були звернутись до Саксаганського районного суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди. 24 липня 2015р. від постійних переживань, з приводу судового розгляду, помер [PERSON] Згідно п. 53 «Правил користування послугами постачальника електроенергії для населення», відповідач повинен був звернутись спочатку до суду і лише за рішенням суду мав право припинити постачання електричної енергії. 15 листопада 2014 року [PERSON] в своєму листі просив надати рішення суду, відповідно до якого було припинено електропостачання. 29 грудня 2014 року начальник Криворізького міського відділення енергозбуту рішення суду не надав. 21.04.2015р. у судовому засіданні представник ПАТ надав до Саксаганського районного суду заперечення з копією рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. Про рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. їм нічого не було відомо, оскільки такого суду не було. Вважає, що рішення отримано незаконно з анексованої території Автономної Республіки Крим. Окрім того, Міністерством юстиції України Тернівського відділу державної виконавчої служби, 22.03.2006р. було відкрито виконавче провадження лист № 2 - 1440 , та стягнуто з зарплати чоловіка на користь ПАТ 530,93 гривні боргу за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2006 р. Інших рішень Міністерства юстиції України, щодо повторного стягнення коштів нібито за рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. відповідач не надав. На протязі семи років ПАТ не зверталось до них з будь якими претензіями, а також до Міністерства юстиції України, щодо стягнення будь - якої заборгованості. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому вважає, всі дії відповідача у 2014р. , щодо стягнення 4298,22 грн., а також 1102,70 грн. є незаконними. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та підтвердив зміст позову. Також пояснив, що моральна шкода полягає в тому, що було відключено електропостачання, онука зламала ногу, зіпсувалися продукти. Доказів про перелом ноги, про те, що зіпсувалися продути, надавати не бажає. З положеннями ст. 53 «Правил» згоден, якщо б ПАТ зверталося до суду, то дії відповідача були б правильними. До апеляційного суду АР Крим про те, чи виносилося рішення 18 квітня 2008 року, не зверталися. Копію зазначеного рішення суду позивач отримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що збитків позивачу не наносили, моральну шкоду не завдавали. Відключили позивача тому, що було рішення суду про стягнення боргу. Термін для відключення від електропостачання, після того, як судом встановлена заборгованість споживача, не встановлений. Крім того, подала письмові заперечення (а.с.36-37), згідно яких відповідно до ч.1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи. Статтею 80 ЦК України чітко визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом поряду. Криворізьке міське відділення енергозбуту є окремим підрозділом ПАТ без права юридичної особи Таким чином, Криворізьке міське відділення енергозбуту ПАТ не може бути відповідачем по справі. Вважає невірним твердження позивача стосовно відсутності заборгованості. На підтвердження своїх доказів позивач долучив до позовної заяви копію рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року, відповідно до якого, зменшено стягнення з [PERSON] на користь ВАТ Енергопостачальної організації «Дніпрообленерго» відшкодування збитків з 4460 грн. 23 коп. до 479 грн. 93 коп. Вважає, що позивач залишає поза увагою рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 18 квітня 2008 року, відповідно до якого рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року скасовано повністю, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2006 року в частині задоволення позову [PERSON] до ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» про стягнення моральної шкоди скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2006 року залишено без змін. Відповідно до 349 ЦПК України рішення і ухвала касаційного суду набирають законної сили з моменту їх оголошення. Згідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Аналогічні положення містяться у ст. 14 ЦПК України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Таким чином, відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 р. (далі за текстом «ПКЕЕН») у разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника. Оскільки позивач так і не сплатив заборгованість, 03.02.2015р. енергопостачальником було припинено постачання електричної енергії до помешкання позивача. Відповідно до п. 36 ПККЕН відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Тому відновлення постачання електричної енергії і було поновлено після оплати позивачем заборгованості по акту про порушення ПКЕЕН та витрат на повторне підключення. Вважає, що неправомірними є вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не надано ніяких доказів спричинення йому будь-яких моральних страждань, хоча згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. 23 ЦК України повинно бути зазначено, в чому виражається моральна шкода. Наполягає, що кожне твердження, викладене у позовній заяві, повинно бути підтверджено документально. У матеріалах справи відсутній жоден документ, який би доказував наявність завдання моральної шкоди. Жодного висновку спеціаліста в галузі психології, яким би було чітко встановлено наявність завдання моральної шкоди та причину її завдання через дії енергопостачальника, в матеріалах справи відсутній. Основною підставою притягнення особи до цивільної відповідальності у вигляді стягнення з неї моральної шкоди є наявність фізичного болю та страждання, душевного страждання, приниження честі та гідності (ст. 23 ЦК України), що також не вбачається в даному випадку. Позивачем взагалі не надано доказів завдання моральної шкоди. В позовній заяві повинно бути зазначено, чим завдано моральної шкоди, з яких міркувань виходив позивач, обчислюючи її розмір, та якими доказами це підтверджується. У судовому засіданні також безпосередньо досліджені наступні письмові докази: лист-попередження (а.с.4), заява [PERSON] від 15 листопада 2014 року (а.с.5), відповідь ПАТ від 29 грудня 2014 року на звернення позивача від 1 грудня 2014 року (а.с.6), акт про відключення (а.с.7), протест від 21 травня 2014 року (а.с.8), рішення суду від 19 жовтня 2006 року (а.с.9-13), повідомлення ВДВС [PERSON] від 12 лютого 2015 року (а.с.14), квитанції, рахунки (а.с.15), повідомлення (а.с.32), розрахунковий листок (а.с.33-34), повідомлення про злочин (а.с.35), рішення суду від 22 березня 2016 року (а.с.38-41), рішення суду від 18 квітня 2008 року (а.с.42-44, 62-63, 68-69), повідомлення позивачу від Саксаганського районного суду від 21 січня 2015 року (а.с.50), заява позивача до суду від 22 листопада 2014 року (а.с.70), повідомлення ВДВС (а.с.93), відомості по особовому рахунку (а.с.103-107), паспорт [PERSON] (а.с.64), свідоцтво про смерть (а.с.125). Суд,

Outcome: dismissed