Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач 08.04.2019 року звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , яка діє також як законний представник малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , предметом якої є визнання її та малолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Як на підставу позову позивач посилається на те, що він є власником вищезазначеної квартири. Відповідачі є його родичами і зареєстровані у квартирі, але не проживають з червня 2014 року, комунальні послуги не сплачують, не слідкують за станом будинку, не поліпшують умови проживання. На даний час їх фактичне місце перебування позивачу не відомо. Через їх реєстрацію порушуються майнові права позивача та погіршується матеріальне становище. У судове засідання позивач та його представник викликались, але не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача заявила клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали. Третя особа у судове засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Представники третіх осіб у судове засідання викликались, але не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, представник Виконкому Інгулецької районної у місті ради надав клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без участі представника виконкому і під час ухвалення рішення просить враховувати положення діючого законодавства в частині захисту особистих майнових та житлових прав дітей. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились у судове засідання, про причини неявки не повідомили, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Крім того, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] а.с.9,10,11/. Відповідно до акту від 12.03.2019 року, відповідачі зареєстровані за вищезазначеною адресою, але з червня 2014 року не проживають /а.с.8,12/. Таким чином, спір між сторонами стосується реєстрації місця проживання відповідачів в житловому приміщенні, яке належить позивачу на праві власності. За встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України. Відповідачі, залишаючись зареєстрованими у квартирі позивача, створюють йому перешкоди у користуванні власністю, чим об`єктивно порушуються його права. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою житлового приміщення, яке належить позивачу, не проживають більше одного року, їх місце перебування невідомо. З урахуванням вищевикладеного суд знаходить, що вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо зняття з реєстраційного обліку малолітніх дітей, суд прийшов до висновку про можливість задоволення даної вимоги, оскільки вони фактично проживають за іншою адресою і їх зняття з реєстраційного обліку жодним чином не порушить їх прав, оскільки ніяких майнових прав відносно спірної квартири вони не мають. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону УкВідповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 768,40 грн. /а.с.2/. На підставі викладеного,

Outcome: approved