Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Перший заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Тетіївської районної ради Київської області, комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON] в розмірі 5107,20 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Володарського районного суду Київської області від 22.01.2019 року у кримінальному провадженні № 12018110300000280 від 18.07.2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими, кримінальне провадження закрите. В результаті вчинення злочину потерпілі [PERSON] та [PERSON] отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, у зв`язку з чим перебували на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії Тетіївської центральної районної лікарні в період з 17.07.2018 року по 30.07.2018 року. Вартість лікування склала 5107 гривень 20 копійок, які відповідно до ст.1206 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати як витрати на лікування потерпілих від злочину. Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Данилюк В.М. в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Тетіївської районної ради Київської області Жубер Н.В. в підготовче засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Представник комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради Медведчук О.В. в підготовче засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи на стороні позивача Фінансового управління Тетіївської районної державної адміністрації Затишний В.В. в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, розгляд справи покладає на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В підготовчому засіданні встановлено, ухвалою Володарського районного суду Київської області від 22.01.2019 року у кримінальному провадженні № 12018110300000280 від 18.07.2018 року [PERSON] , [INFO] , звільнено від відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потеріплими та кримінальне провадження закрите. Дії [PERSON] кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Потерпілими у вказаному кримінальному провадженні є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Матеріалами справи підтверджено, що потерпілий від злочину [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії Тетіївської центральної районної лікарні, правонаступником якої є комунальне підприємство «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради, в період з 17.07.2018 року по 30.07.2018 року. Згідно довідки КП «КНП Тетіївська ЦРЛ» № 291 від 05.05.2020 року витрати на його лікування склали 4149,60 гривень. Потерпілий від злочину [PERSON] також перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії Тетіївської центральної районної лікарні, правонаступником якої є комунальне підприємство «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради, в період з 17.07.2018 року по 20.07.2018 року. Згідно довідки КП «КНП Тетіївська ЦРЛ» № 290 від 05.05.2020 року витрати на його лікування склали 957,60 гривень. Стаття 1206 ЦК України регулює порядок відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого та покладає вказаний обов`язок на особу, яка вчинила злочинні дії, причинно-наслідковим зв`язком яких стало перебування потерпілого на такому лікуванні. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров?я саме внаслідок неправомірних дій відповідача підтверджений належними доказами та не викликає у суду сумніву, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази витрат на лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON] , тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 840 грн. 80 коп. судового збору, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Outcome: approved