Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

ПАТ «Одесагаз» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 1 931,61грн., три відсотки річних у розмірі 84,78грн., пеню у розмірі 144,47грн.грн., В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що основою діяльністю ПАТ «Одесагаз» є розподілення та торгівля газоподібним паливом через місцеві (локальні) трубопроводи. Представник позивача зазначає, що 01 січня 2010року між ПАТ «Одесагаз» та відповідачем було укладено договір №005447 на постачання, транспортування природного газу та технічне обслуговування газового обладнання госпророзрахункових комунально-побутових об'єктів, предметом якого є умови споживання, транспортування та облік природного газу, технічне обслуговування газового обладнання в пункті споживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов договору, як зазначає представник позивача, ПАТ «Одесагаз» зобов'язалося постачати та транспортувати природний газ, а відповідач - сплачувати вартість отриманого газу. Згідно з пунктом 4.13 Договору, прийом-передача газу у відповідному місяці оформляється актами прийому передачі між ПАТ «Одесагаз» та відповідачем. Акт прийому-передачі є підставою для остаточних розрахунків. Представник позивача вказує на те, що відповідач був зобов'язаний сплачувати за отриманий природний газ за тарифами встановленими для іншої категорії споживачів ніж населення, оскільки газ споживається відповідачем для утримання (використання) нежитлового приміщення. Також представник позивача вказує, що на виконання умов договору ПАТ «Одесагаз» було поставлено Відповідачу в квітні 2012 року: 410 куб.м. газу за ціною 4713,70 грн. за 1000 м3 на суму 1932,61грн., що підтверджується актом прийому - передачі природного газу від 30.04.2012року, а станом на 01.04.2012 року у відповідача існувала заборгованість за минулі періоди у розмірі 3934,00 грн. Як зазначає представник позивача, відповідно до п. 6.1 договору, відповідач повинен був сплатити вартість поставленого йому газу за квітень 2012 року - не пізніше 24.03.2012р., проте зобов'язання щодо сплати вартості поставленого газу було виконано відповідачем не в повному обсязі, лише у розмірі 3935 грн. Таким чином, представник позивача вказує, що заборгованість відповідача перед ПАТ «Одесагаз» складає 1 931,61грн., три відсотки річних у розмірі 84,78грн. та пеня у розмірі 144,47грн. З урахуванням викладеного, ПАТ «Одесагаз» звернулося до суду із відповідним позовом. У судове засідання 26.08.2014року представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачів, за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Одесагаз» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Одесагаз», оформленого протоколом №18 від 12.10.2011 року, яким було змінено назву позивача. Основною діяльністю, яку здійснює ПАТ «Одесагаз» є розподілення та торгівля газоподібним паливом через місцеві (локальні) трубопроводи. Відповідно до наказу Держкомстату від 11 жовтня 2010 року № 457 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи та торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи включає: експлуатацію місцевих (локальних) мереж газопостачання, продаж газу споживачам через систему місцевих (локальних) мереж газопостачання, діяльність посередників або представників, які організовують постачання газу місцевими (локальними) розподільними газопроводами, що експлуатуються іншими особами. 01.01.2010року між ВАТ «Одесагаз» та [PERSON] було укладено договір №005447 на постачання, транспортування природного газу та технічне обслуговування газового обладнання госпророзрахункових комунально-побутових об'єктів, предметом якого є умови споживання, постачання, транспортування та обліку природного газу та технічне обслуговування газового обладнання споживача в пунктах споживання, розташованих за адресами: [ADDRESS]. ПАТ «Одесагаз» зобов'язалося постачати та транспортувати природний газ, а відповідач - сплачувати вартість отриманого газу. Відповідно до п.п. 4.13 договору прийом-передача газу у відповідному місяці оформляється актами прийому-передачі між Облгазом та Споживачем. Акт прийому - передачі є підставою для остаточних розрахунків. Відповідно до п. 1 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою НКРЕ від 09.12.1999року №2246, правила регулюють відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу. Пунктом 2 зазначених Правил встановлено, що побутовий споживач (населення) - фізична особа, яка отримує природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень. Згідно з повноваженнями, наданими НКРЕ постановами Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996року №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів) та від 27 грудня 2001року №1729 «Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом», комісія затверджує роздрібні ціни на газ природний, що використовується населенням на комунально-побутові потреби, та граничні рівні цін, що використовується суб'єктами господарської діяльності. П.п. 5.1. - 5.3. договору передбачено, що вартість природного газу та тарифи на постачання та на послуги по транспортуванню природного газу для споживачів України, що надаються підприємствам НАК «Нафтогаз України» визначені згідно з Постановами НКРЕ, Постановами Кабінету Міністрів України та наказами НАК «Нафтогаз України». Вартість 1000 куб.м. природного газу на момент укладання договору складає 2 663,11грн., у тому числі ПДВ - 20%. Сторони домовились, що ціна на газ, що вказана в даному договорі може змінюватись на підставі нормативних актів уповноважених державних органів, наказів НАК «Нафтогаз України». Таким чином, за спожитий природний газ, що використовується населенням виключно для задоволення комунально-побутових потреб, оплата здійснюється за цінами, встановленими постановами НКРЕ. До комунально-побутових потреб населення належать використання природного газу газовими приладами та пристроями на опалення (газові котли, конвектори та опалювально-варильні печі), підігрів води та приготування їжі (газові водонагрівачі та газові плити), що забезпечує належний рівень проживання громадянина у житловому приміщенні та ведення домашнього господарства у підсобних приміщеннях. Оплата природного газу, спожитого на будь-які інші потреби споживачів, здійснюється виходячи із граничного рівня ціни, встановленого для відповідних категорій споживачів: бюджетні організації та установи; промислові споживачі; підприємства комунальної теплоенергетики, теплові електростанції, електроцентралі та котельні суб'єктів господарювання, в тому числі блочні (модульні) котельні. Таким чином, в залежності від відношення до тієї чи іншої галузі економіки, сфери діяльності та місця провадження діяльності, у разі використання природного газу споживачем не на комунально-побутові потреби оплата за спожитий природний газ повинна здійснюватись виходячи із відповідного граничного рівня ціни. Проте, відповідач не використовував поставлений ПАТ «Одесагаз» природний газ для задоволення комунально-побутових потреб, оскільки газ споживається відповідачем для утримання (використання) нежитлового приміщення, що підтверджується договором купівлі - продажу нерухомого майна від 04.02.2008року. Таким чином, відповідач повинен був сплачувати за отриманий природний газ за тарифами встановленими для іншої категорії споживачів ніж населення. Відповідно до п. 1 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 № 1181, ці правила регулюють відносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення). Тобто, зазначені правила регулюють відносини, які виникли між ПАТ «Одесагаз» та Відповідачем. Згідно з п. 3.14 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 №1181, обсяг споживання /розподілу/ транспортування газу підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі (актом про надані послуги), що оформлюється згідно з даними комерційного обліку природного газу. Акти приймання-передачі газу (акти про надані послуги) є підставою для остаточних розрахунків. Відповідно до Постанови НКРЕ №753 від 27.06.2013р., Постанови НКРЕ №131 від 28.12.2011р., Постанови НКРЕ №949 від 18.07.2013р., Постанови НКРЕ №159 від 28.12.2011р., Податкового кодексу України вартість природного газу складається з: ціни за газ, вартості транспортування природного газу магістральними газопроводами, тарифу на постачання, збору у вигляді цільової надбавки на природний газ, податку на додану вартість. На виконання умов договору, ПАТ «Одесагаз» було поставлено відповідачу в квітні 2012 року - 410 куб.м. газу за ціною 4713,70 грн. за 1000 м3 на суму 1932,61грн., що підтверджується актом прийому - передачі природного газу від 30.04.2012року, який наявний у матеріалах справи (а.с. 11). Пунктом 6.1 договору встановлено, що оплата за споживання природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок ПАТ «Одесагаз» 100% вартості газу, який запланований для поставки у наступному місяці, не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до початку поставки газу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За приписами ч.1 та ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості та розшифровки нарахувань (а.с. 15-18), у відповідача наявна заборгованість за поставлений природний газ, яка дорівнює 2 160,86грн., та складається з: 1 931,61грн. - залишок заборгованості за поставлений природний газ, 84,78грн. - три відсотки річних, 144,47грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Відповідно до п. 7.2. договору, за несвоєчасну оплату послуг по постачанню, транспортуванню природного газу та обслуговуванню газового обладнання у строки, захначенфі в розділі 6 даного договору, споживач сплачує на користь ПАТ «Одесагаз», крім суми заборгованості, пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 1 931,61грн., три відсотки річних у розмірі 84,78грн., пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 144,47грн., заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 11 ЦПК України у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів.

Outcome: approved