Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач 11.04.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини. Він 20.07.2013 року уклав шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Вони перестали розуміти один одного, часто сварились, в результаті чого 21.11.2017 року дружина змінивши замок на вхідних дверях не впустила його в квартиру, де вони проживали родиною. З того дня шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства ними припинені, проживають окремо. Він проживає в будинку своїх батьків у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, відповідач з дитиною - в квартирі своєї матері в м. Нікополь. Зазначив, що збереження шлюбу за обставин, що склалися є неможливим та суперечить його інтересам, унеможливлює примирення між ними. Сімя остаточно розпалась, вони не підтримують ніяких стосунків, втратили будь-який інтерес один до одного. Спору щодо визначення місця проживання доньки не виникає, питання стосовно утримання дитини вирішується в іншому провадженні. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя існує, вони намагалися вирішити його у добровільному порядку, однак, на його думку, спір остаточно не вирішений, при недосягненні згоди він буде звертатися до суду з окремим позовом. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 08.05.2018 року вказану цивільну справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 25.06.2018 року о 09.30 год. Ухвалою судді від 08.05.2018 року у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування у [PERSON] оригіналу свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії І-СР №092226, виданого 20.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області відмовлено. 14.06.2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому просить врахувати викладені нею обставини. Зазначила, що ствердження позивача щодо наявності між ними спору про поділ спільного майна подружжя є недостовірними, оскільки 21.11.2017 року між ними у присутності свідків був укладений договір про поділ майна подружжя. Підписавши цей договір позивач погодився з розподілом майна та власноруч зазначив в ньому, що інших претензій майнового характеру він не має. За домовленістю між ними донька залишається проживати разом з нею. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що позивач на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду є платником аліментів, але в повному обсязі їх не сплачує, фактично спільну дитину утримує вона одна. В звязку з цим, просила позов задовольнити частково, шлюб між ними розірвати, судові витрати поділити порівну ( а.с.22,23). До відзиву додала копію договору про поділ майна подружжя від 21.11.2017 року та копію ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 20.02.2018 року по справі № 182/287/18 про відкриття провадження за позовною заявою [PERSON] о.Ю. до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.10). Позов підтримав в повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.27). Зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, шлюбні відносини припинені з листопада місяця 2017 року, майновий спір існує, дитина залишається проживати з нею. Просила врахувати відзив на позовну заяву та залишити прізвище «Гончаренко». Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 20.07.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.9). Шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада місяця 2017 року, через відсутність взаєморозуміння, часті сварки із-за цього. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем. Питання стосовно утримання доньки вирішується в іншому провадженні (а.с.26). У матеріалах справи наявна копія договору про поділ майна подружжя від 21.11.2017 року (а.с.24,25), однак з позову та заяви відповідача вбачається, що між ними продовжує існувати майновий спір. Суд вважає, що за таких обставин зберегти сімю неможливо. Враховуючи викладе, беручі до уваги обставини справи, відзив на позовну заяву відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову, шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., сплачений останнім під час звернення до суду з даним позовом (а.с.4). Поділ між сторонами судових витрат у разі задоволення позову нормами ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved