Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач 07.06.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності та ганьбить честь, гідність [PERSON], інформацію, публічно поширену [PERSON] на засіданні постійної комісії Первомайської міської ради з питань законності, самоврядування, депутатської діяльності, регламенту, звязків ради, засобів масової інформації, регуляторної політики, запобігання і протидії корупції та захисту прав споживачів, яке відбулось 24 травня 2016 року в приміщенні Первомайської міської ради, а саме: «[PERSON] вкрав Первомайську швейну фабрику у громади»; зобов'язати [PERSON] спростувати зазначену недостовірну інформацію у такий же самий спосіб, яким вона була поширена, а саме на засіданні постійної комісії Первомайської міської ради з питань законності, самоврядування, депутатської діяльності, регламенту, звязків ради, засобів масової інформації, регуляторної політики, запобігання і протидії корупції та захисту прав споживачів в приміщенні Первомайської міської ради, яке буде заплановане найближче з дня набрання рішення законної сили з таким текстом: «Мною, [PERSON], 24 травня 2016 року розповсюджено недостовірну та неправдиву інформацію про те, що [PERSON] вкрав Первомайську швейну фабрику у громади»; зобовязати громадську організацію «Орлик Миколаївщини» спростувати інформацію про [PERSON], поширену її керівником - [PERSON] 24 травня 2016 року на засіданні постійної комісії Первомайської міської ради з питань законності, самоврядування, депутатської діяльності, регламенту, звязків ради, засобів масової інформації, регуляторної політики, запобігання і протидії корупції та захисту прав споживачів в приміщенні Первомайської міської ради протягом 7 днів з дня набрання рішення законної сили, шляхом публікування рішення суду у місцевій газеті м. Первомайська Миколаївської області «Вісник Первомайська» та на сторінках газети Миколаївської обласної ради «Рідне Прибужжя»; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди; стягнути з громадської організації «Орлик Миколаївщини» на користь [PERSON] 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди; судові витрати покласти на [PERSON] та громадську організацію «Орлик Миколаївщини». Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 травня 2016 року в приміщенні Первомайської міської ради під головуванням депутата [PERSON], голови постійної комісії Первомайської міської ради з питань законності, самоврядування, депутатської діяльності, регламенту, звязків ради, засобів масової інформації, регуляторної політики, запобігання і протидії корупції та захисту прав споживачів проводилось засідання вказаної комісії з поточних питань. На засіданні були присутні депутати, члени цієї постійної комісії, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також в цей день на цій постійній комісії Первомайської міської ради був присутній керівник Громадської організації «Орлик Миколаївщини» [PERSON], так як розглядалось звернення цієї організації щодо винесення на сесію Первомайської міської ради питання позбавлення [PERSON] звання «почесного громадянина м. Первомайська». Вказане засідання постійної комісії Первомайської міської ради супроводжувалось відео зйомкою, як представником Громадської організації «Орлик Миколаївщини», так і членом постійної комісії [PERSON] Як потім позивачу стало відомо, зі слів депутата Первомайської міської ради [PERSON] та наданого ним відеозапису засідання цієї комісії, то [PERSON], керівник Громадської організації «Орлик Миколаївщини» на вказаному засіданні комісії, публічно заявив, що [PERSON] вкрав швейну фабрику у громади. Це чітко видно та чути на 20 хв. та 29 хв. наданого відеозапису. На відео запису зафіксована розмова [PERSON] щодо способу крадіжки [PERSON] швейної фабрики м. Первомайська у громади під час роздержавлення майна. Таким чином, зі змісту усієї інформації, яка розповсюджена 24 травня 2016 року [PERSON] на засіданні комісії Первомайської міської ради під головуванням депутата [PERSON] у присутності депутатів міської ради цієї комісії та зафіксовано на відеозапис вбачається, що [PERSON] - є злодієм, який вкрав Первомайську швейну фабрику у громади. Твердження [PERSON] спростовується наступним. Первомайська швейна фабрика перетворилась в акціонере товариство «[PERSON] Україна» правовими діями, які визначались законодавством на час перетворення та підтверджується таким документами: - Свідоцтво №11 про державну реєстрацію Орендного підприємства «Первомайська швейна фабрика» від 02 січня 1992 року, видане виконавчим комітетом Первомайської міської ради Народних депутатів; - Державний акт про викуп майна державного підприємства від 31 січня 1992 року; - Наказ Державної корпорації виробників товарів легкої промисловості «Про викуп державного майна підприємствами» від 07 лютого 1992 року №41-а; - Свідоцтво «Про державну реєстрацію Акціонерного товариства «Первомайська швейна фабрика» №79 від 28 лютого 1992 року, видане виконавчим комітетом Первомайської міської ради Народних депутатів; - Свідоцтво [PERSON] державного майна України від 01 червня 1993 року №П-22, яке засвідчує, що колективу Первомайської швейної фабрики було передано у власність це підприємство; - [PERSON] державного майна України від 15 лютого 1997 року №10-22-1510 про те, що приватизація державного майна переданого в оренду здійснювалось шляхом викупу, на умовах, зазначених в договорі оренди; - Виписка № 9104 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, видана 04.11.1997 року Миколаївським обласним управління статистики, в якій вказано, що форма власності колективна; - Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, видане виконкомом Первомайської міської ради від 02 грудня 1998 року. Окрім того, позивач повернувся в Україну разом зі своєю родиною в червні 1992 року після довготривалого відрядження з [PERSON], яке тривало з грудня 1989 року по червень 1992 року, тоді як роздержавлення підприємств в Україні розпочалось після проголошення Україною своєї незалежності від СРСР, яке відбулось 24 серпня 1991 року. Більш того, Первомайська швейна фабрика ніколи не належала громаді міста Первомайська, а була майном держави Україна. Позивач вважає зазначену інформацію недостовірною і такою, що порушує його честь, гідність, а також такою, що завдала моральної шкоди діями [PERSON] та Громадською організацією «Орлик Миколаївщини», а тому поширена [PERSON] інформація підлягає спростуванню та відповідно відшкодуванню моральної шкоди з відповідачів. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали повністю та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідачі та їх представник [PERSON] позов не визнали і просили відмовити в його задоволенні, пояснивши, що по-перше [PERSON] був спровокований однопартійцем позивача депутатом [PERSON], крім того [PERSON] виказав свою особисту думку і громадська організація «Орлик Миколаївщини» ніякого відношення до висловлювань [PERSON] на засіданні постійної депутатської комісії 24.05.2016 року не має. А також із досліджених в судовому засіданні доказів видно, що були допущені порушення при приватизації швейної фабрики. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Однак ч.1 ст.68 Конституції України застерігає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ч. 4 ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з ч. 1 ст.270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Згідно з ч.1 ст.275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Згідно ч.ч.1, 4, 7 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі і у приниженні честі та гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших ЗМ1; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Суд знаходить, що в судовому засіданні поясненнями сторін та дослідженим відеозаписом підтверджено те, що керівник Громадської організації «Орлик Миколаївщини» [PERSON] 24.05.2016 року в приміщенні Первомайської міської ради на засіданні постійної комісії Первомайської міської ради з питань законності, самоврядування, депутатської діяльності, регламенту, звязків ради, засобів масової інформації, регуляторної політики, запобігання і протидії корупції та захисту прав споживачів у присутності депутатів - члени цієї комісії, під час розгляду звернення Громадської організації «Орлик Миколаївщини» щодо законності рішення Первомайської міської ради від 16.09.2015 року про присвоєння звання «почесного громадянина м. Первомайська» [PERSON] та [PERSON], заявив, що [PERSON] вкрав швейну фабрику у громади міста (29 хвилина відеозапису вказаного засідання). Отже, спірна інформація була доведена [PERSON] до відому необмеженого кола осіб. Поширена [PERSON] інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності. Як зазначено у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені), а згідно з пунктом 19 вказаної постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до викладеного, а також практики Європейського Суду по справах «[PERSON] та інші проти України» та «Брюне-Лекомт та інші проти Франції», в яких вказано, що висловлювання відносно дій які є караними за кримінальним законом, хоча не встановлено факту таких злочинів за рішеннями суду, є твердженнями, а не оцінюючими судженнями і є неприйнятними та недостовірними. В судовому засіданні не добуто ніяких доказів того, що [PERSON] скоїв будь-яку крадіжку, в тому числі швейної фабрики. Більш того, із копії свідоцтва №11 видно, що державна реєстрація орендного підприємства «Первомайська швейна фабрика» відбулося 02.01.1992 року (а.с.20), а [PERSON] став працювати на вказаному підприємстві 17.08.1992 року, що підтверджено копією його трудової книжки ( а.с.29). На підставі викладеного, суд знаходить доведеним те, що [PERSON] поширив недостовірну інформацію, чим завдав шкоди особистим немайновим правам [PERSON], а відповідно повинен спростувати поширену інформацію, а також відшкодувати завдану моральну шкоду. Суд вважає, що позовні вимоги про визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності та ганьбить честь, гідність [PERSON], інформація, публічно поширена [PERSON] на засіданні постійної комісії Первомайської міської ради з питань законності, самоврядування, депутатської діяльності, регламенту, звязків ради, засобів масової інформації, регуляторної політики, запобігання і протидії корупції та захисту прав споживачів, яке відбулось 24 травня 2016 року в приміщенні Первомайської міської ради, а саме: «[PERSON] вкрав швейну фабрику у громади», а також про зобов'язання [PERSON] спростувати зазначену недостовірну інформацію у такий же самий спосіб, яким вона була поширена, а саме на засіданні постійної комісії Первомайської міської ради з питань законності, самоврядування, депутатської діяльності, регламенту, звязків ради, засобів масової інформації, регуляторної політики, запобігання і протидії корупції та захисту прав споживачів в приміщенні Первомайської міської ради, яке буде заплановане найближче з дня набрання рішення законної сили з таким текстом: «Мною, [PERSON], 24 травня 2016 року розповсюджено недостовірну та неправдиву інформацію про те, що [PERSON] вкрав Первомайську швейну фабрику у громади» доведені і підлягають задоволенню. Суд вважає, що позовна вимога про стягнення з [PERSON] відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково та вважає її доведеною на суму 1500 грн., враховуючи також вимоги розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає недоведеними позовні вимоги до Громадської організації «Орлик Миколаївщини», а тому в їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial