Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач 05.01.2017 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 15.09.2010 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» зі встановленим кредитним лімітом. 16.10.2012 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «GOLD» та встановлено згідно тарифів кредитний ліміт 25\~000 гривень. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 31.10.2016 року в сумі 102\~346,50 гривень, яка складається з наступного : 22350,00 гривень-заборгованість за кредитом, 72\~246,67 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом, 2400,00 гривень- заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень- штраф (фіксована частина), 4849,83 гривень - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 102\~346,50 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача позов не визнала в повному обсязі, з тих підстав, що позивач не надав суду належних доказів, первинних бухгалтерських документів на підтвердження наявної заборгованості, наданий розрахунок заборгованості є суперечливим, позивачем невірно застосовано розмір відсоткової ставки за договором, стягнення штрафних санкцій є неправомірним , оскільки в даному випадку застосовується подвійне притягнення до відповідальності. Також представник відповідача просила суд застосувати строк позовної давності до заявлених вимог , вказавши з урахуванням здійсненого нею розрахунку заборгованість за тілом кредиту не може бути більше 89,06 гривень, а за відсотками 985,81 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.09.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15.09.2010 року (а. с.14 т.1). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти підтверджено, що 16.10.2012 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок та надано кредитну картку «GOLD» зі встановленим кредитним лімітом, який в період з 16.10.2012 року по 04.09.2014 року змінювався від 15\~000 гривень до 25\~000 гривень, а станом на 04.09.2014 року був встановлений в межах суми 22\~010 гривень (а.с.30 т.2). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15.09.2010 та Довідки про зміну умов кредитування з використання кредитки «GOLD» , сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів. Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зі змісту Довідки про умови кредитування з використання кредитки «GOLD» , що діяли на момент укладення договору, базова процентна ставка в місяць становить 2,5%, тобто 30% річних, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с.17). Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 , підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.19-28 ). Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку , в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів , які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов»язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору У відповідності до п. 5.12 Умов та правил, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Також вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і [PERSON] нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку , з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.6. Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано розрахунок заборгованості станом на 31.10.2016 року, згідно якого за відповідачем рахується заборгованість в сумі 102\~346,50 гривень, яка складається з наступного : 22350,00 гривень-заборгованість за кредитом, 72\~246,67 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом, 2400,00 гривень- заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень- штраф (фіксована частина), 4849,83 гривень - штраф (процентна складова) (а.с.11-13 т.1 ) .Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості [PERSON] на картковий рахунок внесено загальну суму 42\~835,21 гривень . Крім того, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суду надано виписку по картковому рахунку [PERSON] за період з 16.10.2012 року по 31.10.2016 року, згідно якої загальна сума надходжень за карткою склала 42\~843, 69 гривень, всього витрати складають 139\~840,36 гривень, баланс на кінець періоду - - 96 996,67 гривень , сума комісії 668,89 гривень (а.с.199-220 т.1) За загальними вимогами процесуального права, передбаченими\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст. ст.\~57-60,\~131-132,\~137,\~177,\~179,\~185,\~194,\~212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення справи обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, що стосується, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявність доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Тобто, встановлені обставини дійсно дають суду підстави дійти до висновку про наявність між сторонами кредитних правовідносин та порушення [PERSON] покладених на неї обов»язків щодо сплати щомісячних платежів та процентів. Разом з тим, в наданих позивачем розрахунку та виписці по рахунку наявні розбіжності щодо надходжень коштів на картковий рахунок , а саме загальна оплата за розрахунком заборгованості складає 42\~835,21 гривень, а у випісці по рахунку 42\~843,69 гривень . Представник позивача , незважаючи на неодноразові виклики , до суду не з»явився, не скористався своїм правом усунути наявні розбіжності. За таких обставин у суду виникають обгрунторвані сумніви щодо правильності здійснення розрахунку , інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів . Крім того, суд вважає, що проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, а також процентна ставка, за якою позивач нараховував проценти за користування кредитом, не відповідають умовам укладеного сторонами договору, як визнано позивачем, були ним змінені в односторонньому порядку. Так, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним окремо проводилось нарахування відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом та на залишок простроченої заборгованості за кредитом. Крім того, дослідженням долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості встановлено, що позивачем нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки: до 01.04.2013 - 30,00 % річних, з 01.04.2013 по 01.09.2014 - 27,6% річних , з 01.09.2014 по 31.03.2015 включно 32,4 % річних, з 01.04.2015 по 31.10.2016 включно 42 ,00 % річних (а.с.11-13). Таке нарахування, вочевидь, не відповідає зазначеній в позовній заяві процентній ставці 30,00% річних. Крім того, судом встановлено, що згідно розрахунку відсотки нараховуються як на тіло кредиту так і на нараховані відсотки та санкції в попередньому періоді ( що значно, в рази, змінює нараховані відсотки), що є порушенням п.2.1.1.12.6.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого відсотки за користування Кредитом (кредитним лімітом) та/або [PERSON] нараховуються на дату їх сплати, передбачену п.2.1.1.12.4 та п.2.1.1.12.5, при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту та/або [PERSON] кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або Офердрафт стає простроченим кредитом. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим на підставі цих доказів обставинам справи, суд приходить до висновку, що у позивача не було підстав для збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, оскільки це суперечить вимогами ст.1056-1 ЦК України. Так, за змістом ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до вимог ч.3 вказаної статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з вимогами ч.4 вказаної статті, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Частиною 5 та 6 ст.1056-1 ЦК України передбаченого, що індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Суд також звертає увагу, що ч.2 ст.634 ЦК України передбачає, що договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Отже підстави для зміни договору в частині розміру відсотків, а тим більше, в сторону збільшення відсотків, шляхом односторонньої зміни умов договору, вищевказана норма закону не допускає. Твердження позивача, що саме на відповідача як на позичальнику лежить обов»язок отримувати інформації про зміну відсоткової ставки, суперечать ст.1056-1 ЦПК України. Крім того, встановлено, що укладеним між сторонами договором, в тому числі вищезазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, не передбачено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору, не передбачено формули визначення змінюваної процентної ставки, а також максимального розміру збільшення процентної ставки За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в межах заявлених позовних вимог, визначена при укладенні договору процентна ставка 30,00% річних є фіксованою та не може змінюватись протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком, оскільки без дотриманням вищенаведених вимог ст.1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною. Зазначені обставини, дають суду можливість дійти до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає фактичним обставинам справи, порушує права відповідача , оскільки містить суперечливу інформацію щодо внесених [PERSON] коштів на картковий рахунок, нарахування процентів здійснено в порушення умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства. Суд також звертає увагу , що доводи представника відповідача щодо неправомірності нарахування одночасно штрафу та пені заслуговують на увагу , виходячи з наступного. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені та комісії як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, умовами цього договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором більш ніж на 30 днів (п. 2.1.1.7.6 Умов). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). Разом з тим, суд не приймає у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України визнання відповідачем суми боргу за тілом кредиту 89,06 гривень та за відсотками 985,81 гривень, відповідно до зробленого відповідачем розрахунку, оскільки таке часткове визнання відповідачем позову суперечить закону , оскільки надий представником [PERSON] розрахунок суми боргу не є належним та допустимим доказом в розумінні вимог ст. ст. 58,59 ЦПК України . Приймаючи до уваги вищевикладене , невідповідність наданого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості фактичним обставинам справи , неможлиості встановлення точної суми заборгоаності за тілом кредиту , а як наслідок суми нарахованих відсотків, пені тощо, суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed