Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 16 травня 2006 року [PERSON] звернулась до Акціонерного Поштово-Пенсійного банку «Аваль» (АППБ «Аваль»), правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», із заявою-анкетою на отримання кредиту в розмірі 25 000, 00 (двадцять п'ять тисяч) доларів США. 23 травня 2006 року між [PERSON] (надалі - Відповідач 1) та Акціонерним Поштово-Пенсійним банком «Аваль» було підписано Генеральну кредитну угоду № 014/02-07/7-8809 терміном дії до 20 травня 2011 року. 24 травня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань, що виникають з Генеральної кредитної угоди, між Відповідачем 1 та АППБ «Аваль» було укладено Договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2911, згідно якого банку передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за [ADDRESS], житловою площею 28,6 кв.м. та загальною площею 54,1 кв.м. За цим Договором іпотеки [PERSON] та [PERSON] являються майновими поручителями [PERSON] перед банком. 23 травня 2006 року між Відповідачем 1 та Позивачем був укладений Кредитний договір № 014/02-07/7-8810 (надалі - Кредитний договір) про надання кредиту на споживчі цілі в сумі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, строком на 60 місяців та сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами. Уклавши Кредитний договір, Позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних платежів (до 27 числа) у строки та розмірах згідно Графіка повернення кредиту та сплати відсотків, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 9.1. Кредитного договору). Крім цього, позичальник зобов'язався на вимогу Кредитора достроково повернути всю суму кредиту, відсотки за використання кредиту та сплатити неустойку у випадку неналежного виконання своїх обов'язків за Кредитним договором (пункт 5.5 Кредитного договору). Додатковою угодою № 014/02-07/7-8810/2 від 16.12.2009 р. до Кредитного договору відсоткову ставку було збільшено до 15% річних за користування кредитними коштами, а Додатковою угодою № 014/02-07/7-8810/3 від 22.12.2010 р. термін дії Кредитного договору продовжено до 20 листопада 2014 року. 20.11.2007 р. між Відповідачем 1 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено Додаткову угоду № 1 до Генеральної кредитної угоди № 014/02-07/7-8809 від 23.06.2006 р., в якій було зазначено, що загальний розмір позичкової заборгованості Позичальника за наданими в рамках даної Угоди кредитами не повинен перевищувати суми, еквівалентної 239 000,00 (дві тридцять дев'ять тисяч) гривень за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту. Такі ж зміни були внесені і до Договору іпотеки № 2911 від 24.05.2006 р. шляхом укладення між Відповідачем 1, Відповідачем 2, Відповідачем 3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Додаткового договору до договору іпотеки № 7551 від 20.11.2007 р., в якому зазначалось, що Позичальник (Відповідач 1) зобов'язується перед Іпотекодержателем (Позивачем) повернути кредит, розмір якого не повинен перевищувати суми, еквівалентної 239 000,00 (дві тридцять дев'ять тисяч) гривень. Таким чином Графіки повернення кредиту та сплати відсотків (Графіки погашення) також було викладено в новій редакції у зв'язку з укладенням вищевказаних Додаткових угод до Кредитного договору. Однак з 25.12.2010 року Позичальник не дотримується умов Кредитного договору щомісячно, відповідно до Графіку погашення, не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування ним, в результаті чого станом на 14.11.2013 р. заборгованість Позичальника перед кредитором становить 49 154,13 доларів США, з яких: 8 646,38 доларів США, що еквівалентно 69 110,52 грн., - заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена заборгованість - 5 201,28 доларів США); 3 058,54 доларів США, що еквівалентно 24 446,91 грн., - заборгованість за відсотками; 3 404,47 доларів США, що еквівалентно 27 211,96 грн., - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків; 34 044,74 доларів США, що еквівалентно 272 119,59 грн., - штраф за прострочення сплати кредиту та відсотків. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/02-07/7-8810 від 23.05.2006 р. в сумі 49 154,13 доларів США, що еквівалентно 392 888,98 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], житловою площею 28,6 кв.м. та загальною площею 54,1 кв.м., яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому 11.01.1997 року, згідно з розпорядженням № 15955 від 11.01.1997 року, зареєстрованого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 14760715 - на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції, шляхом його продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, стягнути з [PERSON] Вікторівни на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/02-07/7-8810 від 23.05.2006 р. в сумі 49 154,13 доларів США, що еквівалентно 392 888,98 грн., з якої: 8 646,38 доларів США, що еквівалентно 69 110,52 грн., - заборгованість за кредитом; 3 058,54 доларів США, що еквівалентно 24 446,91 грн., - заборгованість за відсотками; 3 404,47 доларів США, що еквівалентно 27 211,96 грн., - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків; 34 044,74 доларів США, що еквівалентно 272 119,59 грн., - штраф за прострочення сплати кредиту та відсотків, та стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача 3 441,00 грн. судового збору. В судове засідання представник ПАТ «Райффайзкен Банк Аваль» подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Кредитного договору та тарифів Кредитора, та виконати всі інші зобов'язання, визначенні договором. Згідно з п. 4.1. Кредитного договору Банк надав кредитні кошти Позичальнику шляхом відкриття позичкового рахунку та перерахування безготівкових коштів шляхом оплати за письмовою заявою Позичальника наданих останнім платіжних документів, що підтверджують цільове використання кредитних коштів, чим виконав свої зобов'язання перед Відповідачем 1 за Кредитним договором повністю. Згідно п. 6.5. Кредитного договору Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки та штрафні санкції у випадку невиконання Позичальником умов кредитного договору. Відповідно до п. 3.1.4. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, в тому числі заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, який зазначено в Кредитному договорі, у випадку якщо в момент настання строку виконання зобов'язань за договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку», коли рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Згідно з частиною 2 статті 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. ст. 1049; 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по укладеному договору з банком, оскільки не повертає кредит та відсотки за його користування в строки, визначені договором. Відповідно до вимог ст. 575 ч. 1 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно вимог ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 589 ч. 1 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до вимог ст. 589 ч. 2 ЦК України, за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків завданих порушенням зобов'язання, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що 23 травня 2006 року між Відповідачем 1 та Позивачем був укладений Кредитний договір № 014/02-07/7-8810 (надалі - Кредитний договір) про надання кредиту на споживчі цілі в сумі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, строком на 60 місяців та сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами. Це підтверджується в судовому засіданні копіями договорів та додаткових угод до них які наявні в матеріалах справи та не оспорюється сторонами. Крім цього, судом встановлено, що 24 травня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань, що виникають з Генеральної кредитної угоди, між Відповідачем 1 та АППБ «Аваль» було укладено Договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2911, згідно якого банку передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за [ADDRESS], житловою площею 28,6 кв.м. та загальною площею 54,1 кв.м. За цим Договором іпотеки [PERSON] та [PERSON] являються майновими поручителями [PERSON] перед банком. Це підтверджується копією договору іпотеки, який наявний в матеріалах справи. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави є правомірними і такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Outcome: approved