Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] 26064,17 дол. США та 52503,73 грн., заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 26.05.2005 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №600/07-076, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 30000 дол. США зі строком повернення до 26.05.2012 року та щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12%. У зв'язку із підвищенням облікової ставки НБ України, зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України позичальнику з 20.10.2008 року піднято відсоткову ставку до 15% річних. Відповідач отримав кредит в зазначеній сумі, але станом на 08.09.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 26064,17 дол. США, з яких 14999,66 дол. США - заборгованість за сумою кредиту, 11064,51 дол. США - відсотки за користування кредитом, а також пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту, нараховану з 08.09.2013 року по 07.09.2014 року у розмірі 31798,34 грн. та пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по відсотках, нараховану з 08.09.2013 року по 07.09.2014 року у розмірі 20705,39 грн. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується розпискою про повідомлення /а.с.20/, в судове засідання не з'явився, причин неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, що 26.05.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №600/07-076, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 30000 дол. США зі строком повернення до 26.05.2012 року та щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12%. У зв'язку із підвищенням облікової ставки НБ України, зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України позичальнику з 20.10.2008 року піднято відсоткову ставку до 15% річних. /а.с.3-5/. Згідно п.п.3.3.8, 3.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями /а.с.4/. На підставі п.4.5 кредитного договору, у разі невиконання (неналежного) виконання позичальником обов'язків, визначених в п.п.3.3.8, 3.3.9 договору протягом більш, ніж 60 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції /а.с.4/ У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 3 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у сумі 30000 дол. США, що стверджується розрахунком заборгованості та не заперечується сторонами. Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6-8/, що [PERSON] отримавши кредит, в зазначеній вище сумі, однак, порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 08.09.2014 року заборгованість становить 26064,17 дол. США, з яких 14999,66 дол. США - заборгованість за сумою кредиту, 11064,51 дол. США - відсотки за користування кредитом, а також пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту, нараховану з 08.09.2013 року по 07.09.2014 року у розмірі 31798,34 грн. та пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по відсотках, нараховану з 08.09.2013 року по 07.09.2014 року у розмірі 20705,39 грн. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укрсоцбанк» 01.10.2014 року звернулося до [PERSON] з вимогою № 88.206-297/25813 від 01.10.2014 року з вимогою про повернення суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та сплати пені в 30-денний строк з дня отримання вимоги /а.с.11/. Зазначена вимога була отримана [PERSON], що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /а.с.11/, однак залишилася без належного реагування. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 26.05.2005 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 26.05.2005 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 3654 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.12/.

Outcome: approved