Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач 03 серпня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2004 року. Сімейне життя не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, перестали бути пов'язані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності відповідача, який надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Також просив звільнити його від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 серпня 2004 року, актовий запис №1204. Сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з червня 2018 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Законом України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав. Цивільна справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу не пов'язана з порушенням прав відповідача [PERSON] як учасника бойових дій, а тому відповідач не звільняється від обов'язку відшкодувати судові витрати. При цьому, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved