Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідачки, про стягнення заборгованості за договором №б/н від 18.03.2009 року в сумі 13438 грн. 39 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 18.03.2009 року відповідачка [PERSON] отримала від банку кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобовязання за Договором, а відповідач в порушення Договору не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом. Таким чином, сума заборгованості за Договором станом на 06.12.2015 року складає 13438 грн. 39 коп., зокрема: заборгованість за кредитом 1244 грн. 80 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 8277 грн. 48 коп.; 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 616 грн. 11 коп. - штраф (процентна складова). Позивач вказує, що відповідач добровільно розрахуватись не бажає. Представник позивача у судове засідання не зявився до суду надіслав заяву із клопотанням про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не зявилася. Відповідно до довідки адресно-довідкового бюро РВ УДМС України в Миколаївській області від 22.12.2016 року відповідач зареєстрований [INFO]. Судові повістки відповідно до вимог абз. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися відповідачу за адресою його місцем проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином. Однак відповідач свідомо ухилявся від явки до суду, адже йому відомо про розгляд даної справи в суді. Крім того, відповідно до ст. 77 ЦПК України відповідач, як учасник процесу, несе обовязок повідомляти суд про причини своїх неявок. Однак відповідач причини своїх неявок суду не повідомляв, тому наявні підстави вважати, що він не зявлявся в судові засідання без поважних причин. Заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. Дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до договору б/н від 18.03.2009 року [PERSON] отримала 500 грн. Відповідач станом на день постановлення рішення в наданій справі із банком не розрахувався. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 06.12.2015 року складає 13438 грн. 39 коп., зокрема: заборгованість за кредитом 1244 грн. 80 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 8277 грн. 48 коп.; 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 616 грн. 11 коп. - штраф (процентна складова). Таким чином встановлено, що між сторонами був дійсно укладено кредитний договір, однак відповідач не виконує умови цього договору, а саме не повертає отримані у позивача грошові кошти та відсотки, а тому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 525, 526, 530, 549-551, 1048-1050, 1054 ЦК України, як такі, що знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 13438 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід також стягнути, понесені позивачем і документально підтверджені всі судові витрати. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачів, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved