Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач 03 листопада 2021 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про припинення стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 14 листопада 2011 року Любашівським районним судом Одеської області було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Він сплачував аліменти, однак з лютого 2021 року донька проживає в його сім`ї та знаходиться на його утриманні. Враховуючи, що підстави для стягнення з нього аліментів на користь відповідача відпали, просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] . Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про день, час та місце слухання справи, відповідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахування клопотання представника позивача та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. 14 листопада 2011 року Любашівським районним судом Одеської області, було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 листопада 2011 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 26.06.2024 року., за котрим Любашівським РВ ДВС в Одеській області було відкрито виконавче провадження серії ВП № 36286566. З довідок Любашівської селищної ради подільського району Одеської області від 23 березня 2021 року №№ 157, 158, акту обстеження житлово-побутових умов від 04 жовтня 2021 року видно, що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] з 01.03.2021 року в будинку [ADDRESS] (а.с. 11-14). У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги, що з 01.03.2021 року [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] , який є її батьком, знаходиться на його утриманні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в частині припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання доньки - [PERSON] , а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved