Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 22.10.2007 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір № 153/2-197, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 83\~796, 30 грн. на придбання автомобілю марки Fiat Doblo 2007 року випуску зі сплатою 11,4 % річних. 22.10.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 153/5-207, згідно з умовами якого відповідач зобовязався солідарно відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення суми кредиту. 20.10.2008 р. між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 153/2 від 22.10.2007 р. на підставі якої було збільшено відсоткову ставку з 11, 4 % річних до 13, 4 річних. [PERSON] заборгованість за кредитним договором не погашає, станом на 01.06.2016 року сума боргу склала 5\~740 грн. 39 коп., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не явився, просить розглядати справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені, причини неявки не повідомили, і суд розглядає справу зі згоди позивача у заочному порядку на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Як вбачається з копії кредитного договору 22.10.2007 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 153/2-197, згідно якому відповідач отримав кредит в розмірі 93 107 грн. на придбання автомобілю марки Fiat Doblo 2007 року випуску зі сплатою 11,4 % річних. Банк свої зобовязання виконав повністю, що підтверджено випискою по рахунку № 22033153288701. 22.10.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно з умовами якого відповідач зобовязався солідарно відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій. [PERSON] зобовязання перед банком порушив, станом на 01.06.2016 року має прострочену заборгованість на загальну суму 5740, 39 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 2\~991, 00 грн., суми заборгованості за відсотками 636, 70 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 1462, 43 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 171,40 грн., інфляційних витрат за кредитом 427, 71 грн., інфляційних витрат за відсотками 51,15 грн. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором від 22.10.2007 р. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Враховуючи, що відповідачі зареєстровані та постійно мешкають у м. Шахтарську Донецької області, тобто у зоні АТО, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з них пені за несвоєчасне виконання зобовязання, а стягнути на користь Банку 4106, 56 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з положень п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, який передбачає, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. За вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач надав рахунок № 13001 від 29.09. 2016 року про сплату за оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» про виклик до суду [PERSON], [PERSON] в розмірі 630 грн., суд стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial