Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просять, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSR0GА01160129 від 25.12.2007 року, в розмірі 8769,66 дол. США., звернути стягнення на будинок [ADDRESS]. До початку розгляду справи по суті, позивач доповнив позовні вимоги, просить також виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із вказаного будинку із зняттям з реєстраційного обліку. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідачі повторно не з'явилися на виклики до суду, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчить поштові повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 112-115, 119-122). Зі згоди представника позивача, викладеному в письмовому клопотанні, суд ухва-лює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторо-на (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа, зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, позивач має право достроково вимагати повернення всієї суми позики. Як підтверджено наявними у справі доказами, 25.12.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № CSR0GА01160129, відповідно до умов якого, банк надав [PERSON] кредит в розмірі 10000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами Договору, погашення заборгованості за кредитом, повинно здійснюва-тися з 21 по 26 число кожного місяця в сумі 158,85 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди та комісії. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 04.02.2014 року має заборгованість у розмірі 8769,66 дол. США (що, відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.02.2014 року, за курсом 7,99, складає 70069,60 грн.), яка складається із: 6603,25 дол. США - заборгованості за кредитом, 950,32 дол. США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 200,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 568,69 дол. США - пеня, 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина), 416,11 дол. США - штраф (процентна складова). Також, судом встановлено, що у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 25.12.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким, останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок, загальною площею 94,10 кв. м., що розташований по [ADDRESS] Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основ-ного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині звернення стягнення на житловий будинок загальною площею 94,10 кв. м., за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 39, ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР та враховуючи роз'яснення п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця, з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно будинкової книги, у зазначеному домоволодінні зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підлягають виселенню зі зняттям з реєстраційного обліку при зверненні стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судові витрати.

Outcome: approved