Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач 10 листопада 2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 29.09.2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від даного шлюбу мають сина [INFO] . Сімейне життя не склалося і в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Хоча офіційно шлюб не розірвано, однак з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, що спонукало звернутись до суду. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення сином повноліття. Також зазначила, що на даний час дохід позивача із сином становить 860 грн. соціальної допомоги, що не відповідає прожитковому мінімуму, встановленому законом. Ухвалою від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2018 виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 2019 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Святовасилівської сільської ради позивач зареєстрована та проживає разом з батьком - [PERSON] та сином - [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.10.2020 року, дитина проживає разом з позивачем. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.09.2020 позивач за два кварталу 2020 року доходу не мала. Згідно довідки управління соціального захисту населення Солонянської райдержадміністрації №637 від 30.09.2020 позивач з березня по серпень 2020 року отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в сумі 860 грн. на місяць, всього за період з березня 2020 року по серпень 2020 року отримала 5160 грн. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України,

Outcome: approved