Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

ПАТ «Перший Український [PERSON]» (далі [PERSON]) звернувся до суду з цим позовом, де зазначив, що 28.05. 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6343782, згідно якого [PERSON] зобов»язався надати позичальнику кредит в розмірі 500\~000 доларів США, а позичальник зобовязався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та строки, обумовлені договором. Виконання зобовязання за цим кредитним договором забезпечувалося нерухомим майном комплексом будівель і споруд, що розташований по вул. Макарова, 22д в м. Бердянську у відповідності до Іпотечного договору № 6445722 від 28. 05. 2008 року, укладеного між Банком та ПП «Астерікс- 2007». 28. 04. 2010 року Банку стало відомо про те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28. 04. 2010 року за [PERSON] визнано право власності на самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване по вул. Макарова, 22-с3 в м. Бердянську, яке за його технічними характеристиками фізично накладається на частину комплексу будівель і споруд по вул. Макарова, 22д, який був предметом іпотеки Банку. Не дивлячись на те, що спір відносно цього нерухомого майна перебував на розгляді в суді 03. 08. 2010 року [PERSON] продав його за договором купівлі продажу [PERSON], який, у свою чергу, здійснив подальший продаж [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 25. 12. 2014 року договір купівлі продажу індивідуального дачного будинку, який розташований по вул. Макарова, 22-с3 в м. Бердянську, укладений між [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним. Крім того, Бердянською міською радою були скасовані пункти 5. 36, 5.39, 5.40, 5.41 рішення сесії Бердянської міської ради № 17 від 31. 01. 2010 року, якими були незаконно виділені земельні ділянки, у тому числі і по вул. Макарова, 22-с3. На тій підставі, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, позивач просить визнати недійсним і договір купівлі продажу нерухомого майна дачного будинку № 22-с3, що розташований по вул. Макарова в м. Бердянську Запорізької області, посвідчений 26. 11. 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстраційним номером № 2000, який укладений між [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснивши, що право власності на комплекс будівель і споруд по вул. Макарова, 22-д в м. Бердянську визнано за Банком на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 07. 12. 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в особі законного представника - матері [PERSON], [PERSON] до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Банку, виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору 26 листопада 2010 року між [PERSON] Мінєвичем та [PERSON] укладено договір купівлі продажу нерухомого майна дачного будинку № 22-с3, що розташований по вул. Макарова в м. Бердянську Запорізької області, посвідчений 26. 11. 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстраційним номером № 2000. Згідно п. 3 вказаного договору дачний будинок, що відчужується, належить продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна від 03. 08. 2010 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 25 грудня 2014 року вказаний договір купівлі продажу індивідуального дачного будинку по вул. Макарова, 22-с3 в м. Бердянську від 03. 08. 2010 року, укладений між [PERSON], та [PERSON], визнано недійсним. Згідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тобто усі наступні договори, які були укладені після 03. 08. 2010 року відносно цього нерухомого майна, не можуть вважатися законними, а тому є підстави для того, що визнати договір купівлі продажу між [PERSON] та [PERSON] 26. 11. 2010 року недійсним. Суд вважає, що позивач ПАТ «ПУБМ» довів своє право на предявлення цього позову, оскільки з рішення господарського суду Запорізької області від 07. 12. 2010 року вбачається порушення права Банку на отримання у власність шляхом звернення на предмет іпотеки нерухомого майна, яке слугувало забезпечення у кредитному договорі між Банком та [PERSON], і яке належало ПП «Астерікс-2007». Вказане порушення права позивача підтверджено також рішенням Бердянського міськрайонного суду від 25. 12. 2014 року, де досліджувалося порушення [PERSON] прав Банку як власника предмета іпотеки шляхом продажу нерухомого майна, частина якого була власністю Банку. Суд зважає на той факт, що 25. 09. 2012 року згідно свідоцтва про смерть помер [PERSON], спадкоємцем якого став [PERSON] 1999 року в особі його матері [PERSON], а також [PERSON] на підставі рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Відповідачі заперечень проти заявленого Банком позову не надали, тому виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є підстави для задоволення позову і визнання угоди купівлі продажу недійсною.

Outcome: approved