overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач 02.12.2016 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні, а відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча працює, інших дітей немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі по 900 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не працює, отримує допомогу на дитину до 3 років в розмірі 860 грн., відповідач коштів на дитину майже не дає. Відповідач позов визнав частково, оскільки він працює офіційно, отримує заробітну плату, в середньому до 2000 грн., крім того, отримує пенсію як сирота та переселенець в розмірі 1200 грн., тому згідний сплачувати аліменти, але не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку в розмірі не більше 1/4 частини, інші аліменти з нього не стягуються, на його утриманні більше ніхто не перебуває, він є працездатним. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, і яка проживає разом з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Згідно ст.ст.180, 181, 183, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини, є працездатним, працює, отримує заробітну плату, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню, однак стягнення слід проводити в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини його доходів, а не в твердій грошовій сумі, як просить позивач, враховуючи, що відповідач працює офіційно, отримує стабільно заробітну плату, і вказаний розмір не позбавить відповідача на прожитковий мінімум та можливість забезпечувати себе матеріально для задоволення фізіологічних потреб. Визначений розмір 1/4 від заробітної плати відповідача, а також доходи позивача дозволять забезпечити необхідний прожитковий мінімум на дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач 02 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2012 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №835 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «Зільберман» на «Буряк» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з січня 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач 02 березня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2010 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року. Шлюб зареєстрований Чаплинською селищною радою Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис за №23 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з червня 2010 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач 02 березня 2017 року звернувся до суду з вимогами до відповідача. В судове засідання позивач не зявився, в заяві , яку направив до суду позов підтримав повністю, просить розглянути справу без його участі. Зазначив, що 28 січня 2015 року помер його батько [PERSON] Позивач мав намір після смерті батька прийняти спадщину, однак не зміг цього зробити, оскільки він навчається та в період коли необхідно було прийняття спадщину перебував на екзаменаційній сесії , а також не зміг вчасно звернутися до нотаріуса у звязку з хворобою. Інших спадкоємців на майно померлого [PERSON] не має . Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування », особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом 28 січня 2015 року помер [PERSON], який був батьком позивача по справі. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] та копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 4,7) Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки знаходився на навчанні, а також хворів, а тому не мав можливості вчасно подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Довідкою Київського національного університету будівництва та архітектури підтверджується , що [PERSON] в період з 15 червня 2015 року по 03 липня 2015 року знаходився на літній сесії в університеті. ( а.с. 20). Довідками Малинського міськрайоного центру первинної медико соціальної допомоги підтверджується, що в період часу з 16 лютого 2015 року по 22 квітня 2015 року [PERSON] знаходився на лікуванні. ( а.с. 21,22). З копії спадкової справи на майно померлого [PERSON] встановлено, що [PERSON] 01 лютого 2017 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, останньому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 02 вересня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON] 18 серпня 2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Новоолександріївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №51. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18 серпня 2012 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Новоолександріївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №51. (а.с.9). Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON] [INFO].(а.с.8). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач 02 вересня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року. Від сумісного подружнього мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 728 /а.с.9/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Так, ухвалою від 01 жовтня 2014 року сторонам був наданий строк на примирення два місяці. Однак, встановлено, що сторони не примирилися та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач 02 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1988 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1447 (а.с.4). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач 02 вересня 2015 року звернувся до суду з указаним позовом, зазначивши, що сторони 20 листопада 2012 року зареєстрували шлюб. До укладення шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], який на цей час проживає разом із відповідачем. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, різні характери та протилежні погляди на шлюб та сім?ю, що призводило до сварок, непорозумінь, більшість яких відбувались з ініціативи відповідачки. З цих причин близько двох років позивач та відповідач проживають окремо. Позивач вказав, що збереження шлюбу є неможливим і на цей час він має намір створити нову сім?ю. Позивач також зазначив, що майновий спір між сторонами відсутній, за домовленістю із відповідачем після розірвання шлюбу їх син залишиться проживати з нею. Посилаючись на указані обставини, позивач просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 листопада 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 172. Сторони у попереднє судове засідання не з'явилися, надали до суду письмові заяви, у яких просили справу розглянути у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленомуст.174 ЦПК України\~(ч.4\~ст.130 ЦПК України). Відповідно до\~статті 174 ЦПК України, суд у разі визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 листопада 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 172, (а.с.4). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). В силу\~статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки установлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, збереження сім'ї\~\~сторін\~є неможливим, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, а тому шлюб необхідно розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач 02 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції актовий запис за № 1129 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з липня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved