Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові зазначається, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP89961168 від 27.07.2006 року відповідач [PERSON] 27.07.2006 року отримав кредит в розмірі 2070 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення умов договору та норм закону, відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 23.09.2015 року виникла заборгованість в розмірі 47224,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1652,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12165,77 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 30681,37 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина), штрафу 2224,98 грн. (процентна складова). Зазначену вище суму заборгованості а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з нього вже стягувались грошові кошти на погашення зазначеного кредиту на підставі рішення апеляційної інстанції за такими ж вимогами позивача. З цих підстав просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.07.2006 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № DNH4KP89961168 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 2070 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, судом встановлено, що позивач вже звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за вказаним кредитним договором та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.03.2014 року (а.с.26-30) позов банку було задоволено частково та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитом у сумі 1652,49 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9858, 89 грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобовязань у сумі 1000,00 грн.; штраф у сумі 500, 00 грн.(фіксована частина), штраф у сумі 1533, 34 грн. процентна складова, а всього 14544, 72 грн., а також судові витрати у сумі 490, 50 грн. Представником позивача суду не надано доказів про невиконання вказаного рішення суду апеляційної інстанції, а також не надано розрахунку з врахуванням вже стягнутих сум заборгованості. За таких обставин суд не має можливості зробити висновок щодо правильності нарахованих сум, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, які вже були предметом розгляду в суді. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не розглядає питання про розподіл судових витрат, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed