Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулось в суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 20.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15/04/598-К-07. Відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи ВАТ «Банк Універсальний» змінено на ПАТ «Універсал Банк». Згідно п. 1.6 Статуту ПАТ «Універсал банк» банк є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний». Згідно умов кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти у тимчасове платне користування на наступних умовах: основна сума кредиту 14000грн., процентна ставка -33% річних (пункт 1.1 кредитного договору). Для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №15/04/598-К-07 від 20.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] 20.07.2007 року був укладений договір поруки. Відповідно до п. 5.1.2 кредитного договору позивач зобов'язаний видати позичальнику кредит на умовах передбачених даним договором. В свою чергу позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти, комісію за користування кредитом, повернути кредит у визначений кредитним договором термін, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору (п. 6.1.1 кредитного договору). Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: відповідно до п.3.2 кредитного договору відкрив позичальнику позичковий рахунок [NUMBER], надав кредит в готівковій формі. Відповідно до п. 3.7 кредитного договору погашення позичальником заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в термін до 10- го числа кожного місяця. Пунктом 3.5 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 10- го числа наступного за звітним місяцем. Згідно п. 3.8 кредитного договору платежі вважаються здійсненими в обумовлений термін, якщо сума платежу в повному розмірі поступила на рахунок банку відповідно до п. 3.6 кредитного договору. Якщо цей день є неробочим, то платежі мають бути здійснені не пізніше наступного робочого дня. Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів, комісії за користування кредитними коштами, позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі 0,5% від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Станом на 03.06.2014 року позичальнику нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 33492,65грн. Станом на 03.06.2014 року заборгованість позичальника становить: 39976,38 грн., з яких: 6483,73грн. - відсотки, 33492,65грн. - пеня. Згідно п.п. 1, 5 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором по зобов'язаннях позичальника, що випливають з кредитного договору №15/04/598-К-07 від 20.07.2007 року в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Відповідно до п. 3 договору поруки, відповідальність поручителів настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежно виконує свої грошові зобов'язання. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (п.4 договору поруки). Просять стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача 39976,38грн., з яких: 6483,73грн. - відсотки, 33492,65грн. - пеня. 26.05.2013 року представник позивача надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 21844,70грн., з яких: 7643,99грн. - відсотки, 14200,71грн. - пеня. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в ньому, росила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечили щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Враховуючи думку учасників судового процесу, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, що не з'явився в судове засідання. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15/04/598-К-07(а.с.6-7). Відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи ВАТ «Банк Універсальний» змінено на ПАТ «Універсал Банк». Згідно п. 1.6 Статуту ПАТ «Універсал банк» банк є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний». Згідно умов кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти у тимчасове платне користування на наступних умовах: основна сума кредиту 14000грн., процентна ставка -33% річних (пункт 1.1 кредитного договору). Для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №15/04/598-К-07 від 20.07.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] 20.07.2007 року був укладений договір поруки (а.с.8). Відповідно до п. 5.1.2 кредитного договору позивач зобов'язаний видати позичальнику кредит на умовах передбачених даним договором. В свою чергу позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти, комісію за користування кредитом, повернути кредит у визначений кредитним договором термін, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору (п. 6.1.1 кредитного договору). Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: відповідно до п.3.2 кредитного договору відкрив позичальнику позичковий рахунок [NUMBER], надав кредит в готівковій формі(а.с.9). Відповідно до п. 3.7 кредитного договору погашення позичальником заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в термін до 10- го числа кожного місяця. Пунктом 3.5 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 10- го числа наступного за звітним місяцем. Згідно п. 3.8 кредитного договору платежі вважаються здійсненими в обумовлений термін, якщо сума платежу в повному розмірі поступила на рахунок банку відповідно до п. 3.6 кредитного договору. Якщо цей день є неробочим, то платежі мають бути здійснені не пізніше наступного робочого дня. Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів, комісії за користування кредитними коштами, позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі 0,5% від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. На підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.03.2011 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 15/04/598-К-07 в розмірі 20 240, 90 грн. (а.с.13-14). Згідно копії постанови державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ про закінчення виконавчого провадження від 17.10.2013 року виконавче провадження про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №15/04/598-к-07 в розмірі 20 240,90грн. закрито в зв'язку з виконанням рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.03.2011року в повному обсязі (а.с.15). Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, заявлена сума до стягнення розрахована за період з 16.10.2010 року по 15.03.2015 року. Однак, згідно п. 3.7 договору встановлено, що погашення заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно в термін до 10- го числа кожного місяця, а пунктом 10.1 договору визначено, що договір діє з дня його підписання і до повного виконання сторонами зобов'язань по договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначають різні поняття як «строк дії договору» так і «строк виконання зобов'язання» (ст. ст. 530, 631 ЦК України). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року №6-11цс13, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно абзаців 1, 2 п. 17 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до правової позиції викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 року строк договору закінчується в результаті дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 7643,99грн. та пені в розмірі 14200,71грн. в розумінні ст. 625 ЦК України не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підстав викладеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530, 599, 610, 611, 631, 625, 1048, 1050ЦК України,

Outcome: dismissed