Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] в якому зазначив, що 15.04.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3700,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, представник позивача просить стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 21718,03 грн., що складається із: 3575,88 грн. - заборгованість за кредитом; 14731,77 грн. - заборгованість за відсотками; 1900,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1010,38 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.04.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 3700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно Умов надання банківських послуг, в обовязки відповідача входить погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевищенню витрат платіжного ліміту, а також повинен оплачувати комісію на умовах передбачених чинним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 21718,03 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з тіла кредиту 3575,88 грн., заборгованості по відсоткам 14731,77грн. та заборгованості за пенею та комісією - 1900,00 грн. Не зважаючи на повне визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд вважає, що стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань в порядку п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Враховуючи, що в порядку ч.2 ст. 549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 1010,38 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1378 грн..

Outcome: partial