Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач 05.06.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований відповідач, який є колишнім власником квартири. При укладенні договору купівлі-продажу квартири вони досягли згоди щодо добровільного зняття відповідача з місця реєстрації до 26.06.2017 р., однак, відповідач вказаного обов`язку не виконав, внаслідок чого змушена звернутись до суду. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/10377/18. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 05.02.2019\~року справу\~прийнято до\~провадження судді\~Ус О.В.\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відстуності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідив матеріали справи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] , що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 22.06.2017 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90317510 від 22.06.2017 р. (арк. справи 5-8). Відповідно до п. 3.1 договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., зареєстрованого у реєстрі за №1584, [PERSON] зобов`язався в строк до 26.06.2017 року знятись з реєстраційного обліку, однак станом на день звернення позивача до суду вказаного не виконав (арк. справи 5-7). Згідно довідки №12 від 18.04.2018 р. виданої ОСББ №19 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (арк. справи 9). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач є колишнім власником спірного житлового приміщення, його майно та речі в квартирі відсутні, відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки у червні 2017 року, розпорядився своїм правом власності стосовно спірного житла та відповідно втратив складові частини цього права (володіння, користування та розпорядження). Відсутність відповідача за місцем реєстрації, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та колишнім власником, підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 17 травня 2019 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved