Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ними та [PERSON] 19.07.2007 року було укладено кредитний договір № CVVPGK00000012, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 180000,00 доларів США на термін до 15.07.2027 року та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. [PERSON]свої зобов'язання за даним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.12.2015 року у нього виникла заборгованість в розмірі 110401,06 доларів США. Просить суд стягнути з відповідача на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 10.05.2016 року відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву в якій просив визнати недійним кредитний договір № CVVPGK00000012 від 19.07.2007 року. 27.12.2017 року представник відповідача подав заяву про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, і відповідно ухвалою суду віж 27.12.2017 року зустрічну позовні заяву [PERSON] залишено без розгляду. В судове засiдання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак в матеріалах справи є клопотання, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути його у відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак його представник [PERSON] подала до суду клопотання, згідно якого просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки в матеріалах цивільної справи № 209/1805/16 -ц міститься виконавчий напис нотаріуса № 3095 за яким з відповідача стягнуто заборгованість за спірним кредитним договором № CVVPGK00000012 від 19.07.2007 року, таким чином позивач використав своє право на звернення стягнення заборгованості та звернувся до виконавчої служби для виконання, що свідчить про позасудове врегулювання спору, яким скористався позивач, та справ упросила розглядати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Так, судом встановлено, що 19.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVVPGK00000012, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 180000,00 доларів США на термін до 15.07.2027 року та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 180000,00 доларів США. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 17.12.2015 року становить 110401,06 доларів США (що згідно курсом 23.51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2015 року складає 2595528,92 гривень), яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 104505,08 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4055,31 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 1440,00 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 400,67 доларів США. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, судом також встановлено, що в зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань [PERSON], 18.04.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3095, згідно якого запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 2 924 317, 31 гривень з [PERSON], які є його боргом за кредитним договором № CVVPGK00000012 від 19.07.2007 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ « Приватбанк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом - 104 505,08 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 5 452,87 доларів США; комісія - 2 160,00 доларів США, пеня - 843,24 долари США, що всього становить 112 961,19 долари США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2016 року становить 2922 617,31 гривень. Витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 гривень. Всього в гривневому еквіваленті - 2 924 317, 31 гривень. Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції [PERSON] від 04.05.2016 року відкрито виконавче провадження на підставі зазначеного нотаріального напису. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки наявність виконавчого напису нотаріуса щодо стягнення заборгованості за кредитним договором свідчить про обрання банком способу захисту цивільних прав нотаріусом, договірні зобов'язання між сторонами припинились, порушене цивільне право позивача було захищене в обраний ним спосіб і підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку відсутні. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що право позивача була захищено, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed