Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.02.2011р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 10250.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 24.10.2017 р. її заборгованість становить 19424,44 грн., яка складається з 1762,88 грн. тіло кредиту, 10066,30 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6194,10 грн пеня, 500.00грн. штраф (фіксована частина), 901,16 грн. штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідачка не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором. Сторони в судове засідання не з»явилися, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного договору №б/н від 11.02.2011 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 10250.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачка порушила умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість відповідачки станом на 24.10.2017 р. становить 19424,44 грн., яка складається з 1762,88 грн. тіло кредиту, 10066,30 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6194,10 грн пеня, 500.00грн. штраф (фіксована частина), 901,16 грн. штраф (процентна складова). Стаття 549 ЦК України регламентує, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Тому суд,

Outcome: approved