Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

ПАТ «КРЕДОБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2723 грн. 29 коп. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03.03.2016 р. між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5669630, згідно якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 1999,97 грн., в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. За користування кредитом відповідач сплачує відсотки у розмірі 30% річних, відповідно до п.1.16 договору. Відповідно до п.1.30 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 11.05.2017 р. становить 2723 грн. 29 коп., з яких: 1999 грн. 97 коп. неповернута сума кредиту; 354 грн. 01 коп. прострочені відсотки; 59 грн. 64 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 66 грн. 67 коп. нараховані відсотки; 243 грн. - пеня. 28.02.2017 р. на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка була відповідачем проігнорована. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без участі його представника та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що виклав у письмовій заяві (а.с.19). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.03.2016 р. між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5669630, згідно якого [PERSON] було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 1999,97 грн., в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. За користування кредитом відповідач сплачує відсотки у розмірі 30% річних, відповідно до п.1.16 договору. Відповідно до п.1.30 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.16 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідач не виконував свої зобовязання за договором, що призвело до утворення заборгованості, яка, згідно розрахунку заборгованості, станом на 11.05.2017 р. становить 2723 грн. 29 коп., з яких: 1999 грн. 97 коп. неповернута сума кредиту; 354 грн. 01 коп. прострочені відсотки; 59 грн. 64 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 66 грн. 67 коп. нараховані відсотки; 243 грн. пеня, розрахована за період з 01.08.2016 по 31.03.2017 (а.с.9-10). В звязку з порушенням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором позивачем на адресу відповідача була направлена повідомлення-вимога про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, які не були задоволені (а.с.15,16). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.18). Суд розподіляє судові витрати згідно положень до ч. 1 ст. 141 ЦПК, та стягує на користь позивача з відповідача суму судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved