Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Судом встановлено, що 14.06.2012 р. ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір страхування № АТК 214866 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER]. 29.12.2012 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті якої було пошкоджено автомобіль страхувальника. Винуватцем ДТП було визнано [PERSON] Зазначена подія була страховою, про що 15.02.2013 р. було складено Страховий акт № 8295, відповідно до якого страхове відшкодування складає 22600,70 грн., яке було виплачено 26.02.2013 р. Також судом досліджені інші докази: · Копія договору № 214866 серії АТК від 14.06.2012 р.; · Копія посвідчення водія; · Копія повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку; · Копія довідки ГУ МВС України в Донецькій області Управління державтоінспекції про отримані автомобілем «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER] механічні ушкодження; · Копія довідки про дорожньо-транспортну пригоду; · Копія постанови про притягненн до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП [PERSON]; · Копія звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, що завдана власнику транспортного засобу; · Копія акту огляду транспортного засобу; · Копія рахунку; · Копія заяви на виплату страхового відшкодування; · Копія страхового акту; · Копія Розпорядження до страхового акту; · Копія платіжного доручення; · Копія претензії. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України №1961-IV від 01.07.2004 р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі -Закон № 1961-IV), із змінами, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Пунктом 2.1 ст.2 Закону № 1961-IV встановлено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Як зазначено в Постанові № 6 від 27.03.1992 р. Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно до ст..ст.440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом,- тільки умислу потерпілого. Згідно зі ст.27 ЗУ «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, про що надано належні та допустимі докази підтвердження виплати страхового відшкодування та зворотнього права вимоги, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved