Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

ПАТ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.12.2007р. за № CS22GA00000011, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] в розмірі 70000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, та 17010 доларів США на сплату страхових платежів, з кінцевим терміном повернення 23.12.2027р. Додатковим договором №1 було внесено зміни до п. 7.1 кредитного договору від 26.12.2007р. Однак, відповідач [PERSON] не в повному обсязі виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача просить суд стягнути з нього і станом на 18.09.2015р., заборгованість за кредитним договором від 26.12.2007р. за № CS22GA00000011 становить 71213,75 доларів США., що складається з: заборгованості за кредитом 60187,04 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 5222,73 доларів США, 1361,46 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 1040,36 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 11,58 доларів США штрафу (фіксована частина) та 3390,58 доларів США штрафу (процентна складова). Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог банку наполягав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] жодного разу в судові засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлена вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у зв'язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України, згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору від 26.12.2007р. за № CS22GA00000011 укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], відповідач отримав кредит в розмірі 70000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, та 17010 доларів США на сплату страхових платежів, з кінцевим терміном повернення 23.12.2027р. /а.с.10-12/ Факт передання коштів боржнику за кредитним договором від 26.12.2007р. за № CS22GA00000011 підтверджується видатковим касовим ордером №1 /а.с.14/. Додатковим договором №1 було внесено зміни до п. 7.1 кредитного договору від 26.12.2007р. /а.с.13/. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не в повному обсязі виконував умови кредитного договору, тому, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача, просить суд стягнути з відповідача, і станом на на 18.09.2015р., заборгованість за кредитним договором від 26.12.2007р. за № CS22GA00000011 становить 71213,75 доларів США., що складається з: заборгованості за кредитом 60187,04 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 5222,73 доларів США, 1361,46 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 1040,36 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 11,58 доларів США штрафу (фіксована частина) та 3390,58 доларів США штрафу (процентна складова) /а.с.3-8/. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Крім того, суд вважає що вимога банку про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача в доларах США, є законною та обґрунтованою, оскільки відповідно ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом, та підтверджується позицією викладеною в п. 12 постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно якого,у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», в редакції чинній на дату подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору для юридичних осіб становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше одного розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Як вбачається з платіжного доручення №ВО902ВОWRH від 22.09.2015р. про сплату судового збору за подання позовної заяви, сума сплаченого судового збору, становить 23062,57 грн., тобто сплачена сума значно перевищує максимальну ставку судового збору визначену Законом України «Про судовий збір», яка становить 5 розмірів мінімальної заробітної плати тобто 6090 грн. яка й підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved