Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

подано позов, в якому позивач, просить розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,250га (кадастровий номер 1223281000:02:019:0047), укладений 17 грудня 2007 року між [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» (код ЄДРПОУ 30195842), зареєстрований 02 липня 2008 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-08-126-02767. В обґрунтування позову зазначає, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041573 виданим Василівською сільською радою 05 липня 2001 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,250 га (кадастровий номер 1223281000:02:019:0047), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 17 грудня 2007 року між [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02767. У відповідності до п. 1, 2.1., 2.3 Договору оренди, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,250 га терміном до 31 грудня 2022 року. Початок дії Договору: з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 655,64 грн., а також проводити безкоштовну поставку соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га, відшкодовувати витрати на поховання та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Договором оренди у п. 2.2. абз. 3, передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Також Орендар за договором гарантував продаж Орендодавцю зерна різного та іншої сільськогосподарської продукції по цінам реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше). Згідно абз. 6 п. 2.2. Договору оренди, орендна плата вноситься у такі строки: до 30 грудня кожного календарного року. В п. 1.1. Договору, сторонами погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 32782,00 грн. На виконання п. 3 Договору позивач в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі, відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Відповідачем в 2008 році на виконання Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» було видано наказ, відповідно до якого розмір орендної плати у грошовому виразі був збільшений до 3% від грошової оцінки землі. А починаючи з 2013 року розмір орендної плати було збільшено до 4% від грошової оцінки землі. В період з 2012 по 2015 рік за оренду земельної ділянки позивачу виплачено орендну плату в грошовій формі. Розмір нарахованої відповідачем орендної плати позивач вважає невірним, оскільки в зв`язку зі збільшенням нормативної правової оцінки землі, в період дії спірного Договору оренди з 2012 по 2015 роки розмір орендної плати в грошовому виразі, який підлягав сплаті позивачеві повинен був складати 12271,44 грн., з яких: за 2012 рік 2888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4%); за 2013 рік 2888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4%); за 2014 рік 2888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4%); за 2015 рік 3607,20 грн. (90180,00 грн. : 100% х 4%). Означене 10 824 грн. 84 коп., з яких: за 2013 рік 2889,00 грн. (72202,00 грн. : 100% х 4%); за 2014 рік 3607,20 грн. (90180,00 грн. : 100% х 4%); за 2015 рік 4328,64 грн. (108216,00 грн. : 100% х 4%). Таким чином на момент звернення до суду за Відповідачем рахується системна прострочена заборгованість по виплаті орендної плати в грошовому виразі з урахуванням індексації земельної ділянки за період з 2012 по 2015 рік. Крім того, Відповідачем у період з 2012 по 2016 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобовязання щодо безкоштовної поставка 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби Орендодавця, а також не надаються послуги по обробітку присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га (оранка та культивація). Невиплата орендної плати у вигляді безкоштовної поставки соломи та послуг по обробітку присадибної ділянки Орендодавця для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач проживає в сільській місцевості, має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. Саме за рахунок ведення підсобного сільськогосподарського виробництва позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Невиконання відповідачем свого обовязку щодо поставки соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для позивача, а саме позивач був вимушений нести додаткові витрати на обробіток землі та придбання соломи. Означені факти позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить договір, укладений між ним та відповідачем розірвати. Представник позивача згідно з поданою суду заявою підтримав вимоги позову та просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити. Подав суду письмові заперечення, згідно з якими просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що за Договором оренди позивачу нарахована орендна плата: за 2013 рік в розмірі 4,7 %, що складає 3397,78 грн., утримано ПДФО 15% - 509,67 грн., до виплати 2888,11 грн.; за 2014 рік в розмірі 4,7 %, що складає 3397,78 грн., утримано ПДФО 15% - 509,67 грн., до виплати 2888,11 грн.; за 2015 рік в розмірі 4,7 %, що складає 4243,83 грн., утримано ПДФО 15% - 636,57 грн., військовий збір 1,5% - 63,66 грн., до виплати 3543,60 грн.; за 2016 рік в розмірі 5,5 %, що складає 5 951,83 грн., утримано ПДФО 15% - 1071,33 грн., військовий збір 1,5% - 89,28 грн., до виплати 4791,22 грн. За період 2013-2016 років позивачем фактично отримано орендної плати: 30 вересня 2013 року - 1776,50 грн. в натуральній формі (пшениця); 21 листопада 2013 року - 1128,00 грн. в грошовій формі; 10 лютого 2014 року - 988,00 грн. в грошовій формі; 28 серпня 2014 року -1900,00 грн. в натуральній формі (пшениця); 31 липня 2015 року - 3066,00,00 грн. в натуральній формі (пшениця); 02 лютого 2016 року - 478,00 грн. в грошовій формі; 14 липня 2016 року - 4791,00 грн. в грошовій формі. Всього виплачено 14 127,50 грн. Тобто доводи позивача щодо виниклої у відповідача перед ним заборгованості з орендної плати не відповідають дійсності, так як позивачем невірно розрахований розмір орендної плати, яка підлягає виплаті, а саме без утримання податку. Таким чином, розрахунки з позивачем за користування його земельною ділянкою проводилися відповідачем в грошовій та натуральній формах, орендна плата виплачена у повному обсязі повністю. Позивач отримав орендну плату, яка є не меншою розміру, передбаченого Договором. Підставою для розірвання договору позивач також вказує - невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором щодо оранки та культивації присадибної земельної ділянки позивача. Однак, за думкою представника відповідача, ці послуги, а також ритуальні послуги є безкоштовними та надаються відповідачем на підставі заяв орендодавців, підтверджених довідкою із сільської ради про наявність та місцезнаходження присадибної земельної ділянки. Відповідно до таких заяв складаються списки пайщиків, які потребують оранки та культивації, та наряди-завдання для трактористів ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», після чого ці роботи виконуються. Процедура завезення соломи до домоволодіння орендодавця аналогічна. Позивач не надав відповідачу будь-яких відомостей про наявність у нього присадибної земельної ділянки, не звертався до відповідача щодо проведення її оранки та культивації, необхідності доставки соломи. З метою компенсації вартості проведення оранки, культивації присадибної ділянки позивача та доставки йому соломи, тобто додаткових послуг, відповідачем нараховується та виплачується більший розмір орендної плати, ніж передбачений Договором. Відповідач належним чином виконує свої обов'язки за договором, жодним чином не порушуючи права позивача. Розмір орендної плати збільшився більш ніж у два рази порівняно із тим, який обумовлений в Договорі. Позивачем не надано доказів щодо ухилення відповідача від виконання обовязків щодо виплати орендної плати, виконання додаткових безкоштовних послуг з оранки та культивації присадибної ділянки, не доведено, чи мало місце умисне порушення відповідачем умов Договору. Крім того, позивачем, не надано розрахунок витрат, понесених ним внаслідок начебто невиконання відповідачем зобовязань щодо безкоштовної оранки та культивації його присадибної ділянки та доставки соломи, та не надано інших доказів що вказують, що саме це порушення є істотним і може бути підставою для розірвання оскаржуваного договору, наскільки вагома завдана йому шкода, наскільки він позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 041573 виданим Василівською сільською радою 05 липня 2001 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,250 га (кадастровий номер 1223281000:02:019:0047), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Також позивачу надано в користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га. 17 грудня 2007 року між [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02767. У відповідності до п. 1, 2.1., 2.3 Договору оренди, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,250 га терміном до 31 грудня 2022 року. Початок дії Договору: з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 655,64 грн. а також проводити безкоштовну поставку соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га, відшкодовувати витрат на поховання та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Договором оренди у п. 2.2. абз. 3, передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Також Орендар за договором гарантував продаж Орендодавцю зерна різного та іншої сільськогосподарської продукції по цінам реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше). Згідно абз. 6 п. 2.2. Договору оренди, орендна плата вноситься у такі строки: до 30 грудня кожного календарного року. В п. 1.1. Договору, сторонами погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 32782,00 грн. Сторонами визнано, що в день підписання Договору оренди землі позивач підписав акт приймання передачі, відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу. В 2008 році відповідачем видано наказ, відповідно до якого розмір орендної плати у грошовому виразі був збільшений до 3% від грошової оцінки землі. А починаючи з 2013 року розмір орендної плати збільшено до 4% від грошової оцінки землі. Як свідчить надана відповідачем суду довідка, підписана головним бухгалтером підприємства відповідача та директором відповідача, відповідачем на користь позивача нараховано орендну плату за користування земельною ділянкою, належною позивачу в розмірі: -за 2013 рік в розмірі 4,7 %, що складає 3397,78 грн., утримано ПДФО 15% - 509,67 грн., до виплати 2888,11 грн.; -за 2014 рік в розмірі 4,7 %, що складає 3397,78 грн., утримано ПДФО 15% - 509,67 грн., до виплати 2888,11 грн.; -за 2015 рік в розмірі 4,7 %, що складає 4243,83 грн., утримано ПДФО 15% - 636,57 грн., військовий збір 1,5% - 63,66 грн., до виплати 3543,60 грн.; -за 2016 рік в розмірі 5,5 %, що складає 5 951,83 грн., утримано ПДФО 15% - 1071,33 грн., військовий збір 1,5% - 89,28 грн., до виплати 4791,22 грн. Нарахування проведено виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на час нарахування орендної плати становила: у 2013 році - 72212,00 грн. (індексація не проводилась); у 2014 році - 72212,00 грн. (індексація не проводилась); у 2015 році - 90179,00 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації 1,249; у 2016 році - 108214,80 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації 1,20; у відповідності з п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України. З наданих суду платіжних документів /а.с.48-50/ підтверджується факт сплати позивачу орендної плати за 2013-2016 роки: -за 2013 рік - 30 вересня 2013 року - 1776,50 грн. в натуральній формі (пшениця); 21 листопада 2013 року - 1128,00 грн. в грошовій формі; -за 2014 рік - 23 серпня 2014 року - 1900,00 грн. в натуральній формі (пшениця); -за 2015 рік - 31 липня 2015 року - 3066,00,00 грн. в натуральній формі (пшениця), 02 лютого 2016 року - 478,00 грн. в грошовій формі. Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Так, Договором передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов Договору. Орендар зобовязується за несвоєчасну сплату орендної плати нести відповідальність згідно договору у вигляді пені у розмірі 0,01 відсоток від суми недоїмки на кожен день прострочення. Як зазначалося вище, укладений Договір в визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 4% від грошової оцінки землі, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, суд не може прийняти до уваги в якості належних підстав для розірвання договору оренди посилання позивача на систематичну не сплату орендної плати в грошовій формі позивачу за 2012-2015 роки, оскільки Договором оренди передбачено те, що орендна плата сплачується після утримання прибуткового податку, а відповідачем надано докази виплати частини орендної плати за відповідні роки, хоча і з порушенням термінів та розмірів виплати, встановлених Договором оренди, водночас самі по собі такі виплати не свідчать про систематичність невиплати орендної плати, а лише вказують на порушення порядку проведення виплати. Водночас, на думку суду підставою для розірвання договору є систематична несплата відповідачем позивачу орендної плати, визначеної Договором у формі оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, та поставки соломи до садиби Орендодавця за 2012 2016 роки, з урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність такої земельної ділянки та враховуючи не надання відповідачем суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки протягом 2012-2016 років, поставки соломи протягом цього ж періоду. При цьому, посилання представника відповідача на відсутність звернень позивача до відповідача за отриманням соломи, та неповідомлення ним про необхідність проведення оранки та культивації присадибної ділянки не можуть бути підставами для невиконання відповідачем умов договору, зокрема і з тих підстав, що такі звернення не передбачені умовами договору, в той час, як відповідач за договором взяв такі зобов`язання на себе та не свідчать про відсутність вини відповідача в невиконанні умов договору. При цьому, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що відповідачем в односторонньому порядку збільшено розмір орендної плати та застосовано збільшений відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки хоча таке право і передбачене Договором оренди, однак для одностороннього збільшення розміру Орендної плати обовязковою умовою проведення такого збільшення є видача Орендарем відповідного наказу без укладання додаткової угоди. Водночас саме наказу про підвищення розміру орендної плати відповідачем суду не подано. Крім того, доказів виплати збільшеного розміру орендної плати суду не надано. Внаслідок викладеного, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи за 2012-2016 роки, а тому наявні підстави для задоволення позову та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. Крім того, посилання представника відповідача на те, що оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковою безкоштовною послугою спростовуються змістом самого Договору (п. 5) та положеннями ст. 15 та Розділу 3 Закону України «Про оренду землі». При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд керується положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved