Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 33 059,04 доларів США, що за курсом 21.02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12 червня 2015 року складає 694 900 (шістсот дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот) гривень 96 копійок, що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 8 880,89 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 8 286,33 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1 279,88 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 13 026,37 доларів США, а також штрафи, відповідно до договору : штраф (фіксована частина) в розмірі 11,89 доларів США, штраф (процентна складова) в розмірі 1 573,67 доларів США. Також, позивач просить стягнути з відповідача 3 тисячі 654 гривні судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 18 травня 2007 року уклали кредитний договір № VIPWGA00001380. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 11 125,00 долар США на термін до 16 травня 2017 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості мало здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. А тому, приймаючи до уваги невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, зазначену суму заборгованості, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань за договором і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання чотри рази не з'явилася без поважних причин. При цьому суд бере до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в якій вказано, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Аналогічні відомості містяться і в паспорті громадянина України [PERSON] на сторінці «11» - «місце проживання», де зазначено, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], з 07 червня 1991 року. На вказану адресу [PERSON] були направленні копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів, а також судові повістки про виклик її до суду на 27 липня 2015 року, 03 серпня 2015 року, 17 серпня 2015 року, 31 серпня 2015 проте на адресу Піщанського районного суду Вінницької області повернулися конверти надіслані [PERSON] за адресою [ADDRESS], з довідками в яких вказано, що адресат за вказаною адресою тимчасово відсутній. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до відомостей, що містяться в довідці Піщанського РС УДМС у Вінницькій області № 375 від 19 серпня 2015 року, яка надійшла у відповідь на запит суду, [PERSON], [INFO], уродженка смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, з 07 червня 1991 року зареєстрована в [ADDRESS]. А тому суд, беручи до уваги положення абзацу 3 частини 5 статті 74 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою їхнього проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, вважає, що відповідач [PERSON] була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, а в судові засідання не з'явилася без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, 18 травня 2007 року між Закритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № VIPWGA00001380. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 18 травня 2005 року по 16 травня 2017 року, включно у вигляді не поновлювальної лінії в розмірі 11 125,00 доларів США на наступні дії: на споживчі потреби 10 000,00 доларів США, а також у розмірі 1 125,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках, передбачених договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Періодом сплати вважається період з 24 по 29 число кожного місяця. Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж у сумі 158,85 доларів США) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. У разі порушення вищевказаних термінів оплати (зокрема оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних дні, позичальник зобов'язаний повернути (сплатити) суму кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Згідно з п. 7.2 Кредитного договору, для виконання даного договору банк відкриває позичальникові рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.. В пункті 7.4 кредитного договору зазначено, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту , позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,4% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Крім того. В п. 4.1 вказаного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання щодо сплати відсотків та винагороди за даним договором, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Згідно з п. 5.4 договору, при порушенні позичальником строків п платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, у зв'язку з чим Банк змушений буде звернутися до суду, позичальником зобов'язаний сплатити банку у розмірі 250 гривень + 5% від суму позову. Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав, надавши відповідачеві - позичальнику кредит у розмірі та на умовах, зазначених в договорі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12 червня 2015 року, має заборгованість перед позивачем загальний розмір якої складає 33 059,04 доларів США, що за курсом 21.02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12 червня 2015 року складає 694 900 (шістсот дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот) гривень 96 копійок, що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 8 880,89 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 8 286,33 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1 279,88 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 13 026,37 доларів США. а також штрафи, відповідно до договору : штраф (фіксована частина) в розмірі 11,89 доларів США, штраф (процентна складова) в розмірі 1 573,67 доларів США. Тому, зважаючи на порушення відповідачем зобов'язання стосовно виконання грошових зобов'язань, позивач вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Вищезазначене стверджується: розрахунком заборгованості за договором № VIPWGA00001380 від 18 травня 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 12 червня 2015 року (а.с.4-7), копією службового розпорядження НБУ від 12 червня 2015 року (а.с. 8), копією кредитного договору (а.с.9-11), копією ордера-розпорядження № 14 про видачу короткострокового кредиту від 18 травня 2007 року (а.с.12), довідкою АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а.с.14), довіреністю № 3913-О (а.с.15), банківською ліцензією № 22 від 05 жовтня 2011 року про право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.16), свідоцтвом № 054809 про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.16), статутом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.17), довідкою Піщанського РС УДМС у Вінницькій області № 375 від 19 серпня 2015 року (а.с.37). Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. В частині 1 статті 549 ЦПК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних із розглядом справи. Згідно із. п. 6 ч. 2 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи, належать, в тому числі, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно із нормами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1 218 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 тисячі 654 гривні судового збору.

Outcome: approved