Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач 09.07.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 10.06.2011 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Ворошиловського відділення Донецької обласної дирекції та [PERSON] уклали кредитний договір №014/1163/82/0035137, згідно умов якого відповідачу надали кредитні кошти у сумі 30783 грн. 12 коп. строком погашення до 10.06.2017 року, зі сплатою 35,9% річних за користування кредитними коштами. Станом на 25.04.2014 року відповідач свої зобов»язання щодо графіку погашення кредитної заборгованості не виконує, що призвело до створення заборгованості, яка становить 165470 грн. 40 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №014/1163/82/0035137 від 10.06.2011 року в сумі 165470 грн. 40 коп., а також судові витрати у розмірі 1654 грн. 70 коп. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 10.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/1163/82/0035137, відповідно до пункту 1.1 якого кредитор надав кредитні кошти у сумі 30783 грн. 12 коп. строком погашення до 10.06.2017 року, із сплатою 35,9% річних за користування кредитом. Відповідно до п.п. 3.1. кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню частково. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Однак, визначаючи суму пені, яка підлягає стягненню, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в цій частині підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором і станом на 25.04.2014 року має заборгованість - 165 470 грн. 40 коп., яка складається з: 29718 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом; 23504 грн. 18 - заборгованість за відсотками; 112247 грн. 56 коп. - нарахована пеня, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості Таким чином, за період невиконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором банком нарахована пеня в сумі - 112247 грн. 56 коп., що значно перевищує суму заборгованості по тілу кредиту. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин які мають істотне значення. Суд вважає, що суми штрафних санкцій значно перевищують розмір збитків та враховуючи, що банк при відсутності тривалий час платежів з боку відповідача ніяким чином не вирішував питання повернення заборгованості за кредитним договором, тим самим, на думку суду, допустив недобросовісність у здійсненні прав, що призвело до нарахування пені у розмірі, який значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України до даних правовідносин і зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором до 29718 грн. 66 коп., тобто до суми заборгованості за тілом кредиту. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що в іншій частині позовних вимог, щодо стягнення пені на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» необхідно відмовити. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1654 грн. 70 коп, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved