overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач 04 березня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14.02.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Але через різні погляди на шлюб та життя, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, у зв'язку з чим позивач просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14.02.2009 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розглянувши справу у його відсутність (а.с.21). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.22). У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №34), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини з липня 2013 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач 04 березня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 04 листопада 2006 року він перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1047. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, а також відсутність взаємопорозуміння, на підставі чого в сім'ї виникали сварки, що призвело до припинення спільного проживання та сімейних відносин у серпні 2015 року. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, так як він бажає створити нову сім'ю, тому просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідачка не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 листопада 2006 року який був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1047 (а.с.7). Від шлюбу дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання в серпні 2015 року, через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, а також відсутність взаємопорозуміння, на підставі чого в сім'ї виникали сварки. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що збереження шлюбу неможливе та він бажає створити нову сім'ю. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач 04 березня 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 15 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, щj спільне життя між нею та відповідачем припинено. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою суду від 07 березня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22 травня 2019 року на 16-00 год. Від позивача надійшла письмова заява, про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява, про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги визнає в повному обсязі (а.с.34). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 15 жовтня 2011 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 1612, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а.с.8. Мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] на а.с.9-10. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що доводи позову про неможливість збереження сім`ї є обґрунтованими, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач 04 вересня 20014 року звернувся до суду з даним позовом, якою просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою - [PERSON], зареєстрований 16 червня 2006 року відділом реєстрації актів стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 818, посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося. Поступово відносини між подружжям стали погіршуватися, через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Шлюбні відносини між подружжям остаточно припиненні з грудня 2011 року, з цього часу не ведуть спільного господарства, спору, щодо утримання, виховання доньки та визначення її місця проживання не мають, спір про розподіл майна на даний час відсутній. В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялась належним чином, надала через канцелярію суду заяву, якою визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд розглядати справу за її відстуності (а.с. 13). Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2006 року, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 6), від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 7). Враховуючи викладене, зважаючи, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, з огляду на те, що шлюб фактично розпався, з грудня 2011 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки і не ведуть спільного господарства, не мають наміру на примирення, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач, 04 вересня 2014 року звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій посилається на те, що він з 05 вересня 2006 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Від спільного проживання в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним і перебуває на повному його утриманні. Відповідачка матеріально сім'ю не забезпечує, не займається вихованням дитини та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідачка має нерегулярний мінливий дохід, стан здоров'я та матеріальне становище відповідачки дають можливість сплачувати аліменти, оскільки інших дітей та непрацездатних членів сім'ї у неї немає, а тому він просить стягувати з неї аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просить справу розглядати без його участі, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, згідно чинного законодавства. На підставі ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підставний і такий, що підлягає до задоволення з підстав викладених позивачкою в позовній заяві. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], однак кошти на його утримання добровільно не надає. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є фізично здоровою, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки згідно ст.180 СК України, вона зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.75, 81, 180, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач 04 вересня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з відповідачем 09 серпня 2014 року, який зареєстрований в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 385. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з квітня 2017 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб відповідачем 09 серпня 2014 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 385. /а.с. 5/ Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. /а.с. 6/ Встановлено, що сторони з квітня 2017 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивач змінила своє прізвище з «Горбун» на «Посіченко» і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 04 вересня 2018 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідачів. \~ \~ \~ \~З підстав, передбачених ст.391, ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України просить позов задовольнити. В судовому засіданні позов підтримав повністю. \~ \~ \~ \~Пояснив, що йому на праві приватної власності належить будинок № 71 по вулиці Житомирська м. Малина. \~ \~ \~ \~В даному будинку з 2008 року зареєстровані відповідачі, які з моменту реєстрації в будинку не проживають. \~ \~ \~ \~Оскільки реєстрація відповідачів в будинку позивача створює йому перешкоди у здійснені ним права власності, тому просять визнати їх такими, що втратили право користування цим будинком. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Статтею 391 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~На підставі договору дарування будинку від 08 жовтня 2008 року [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 71 по вулиці Житомирська , м. Малин. ( а.с. 5). \~ \~ \~ \~В належному [PERSON] будинку зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] з 12 грудня 2008 року. \~ \~ \~ \~На підставі досліджених судом доказів, а саме, довідки депутата Малинської міської ради [PERSON] від 27 липня 2018 року, ( а.с. 4) встановлено, що відповідачі з моменту реєстрації у будинку позивача не проживають. \~ \~ \~ \~З врахуванням викладеного суд вважає, що поданий позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~З [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач 04 грудня 2013 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON] 07 липня 2007 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис №403 , серія [NUMBER]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відповідач не одноразово провокувала сварки пов'язані з побутовими розбіжностями, внаслідок чого з червня 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 липня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис №403 , серія [NUMBER],(а.с.4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON][INFO] (а.с.8). Встановлено також, що з червня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved