Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 15.05.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], укладено кредитний договір № 014/3271/74/583, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 95 000,00 доларів США в строк до 15.05.2028 року із сплатою за користуванням кредиту в розмірі 13 % річних. 24.04.2008р. між кредитором та позичальником укладено додаткову угоду № 014/3271/74/583/1 до Кредитного договору № 014/3271/74/583 від 15.05.2008 року, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. З укладенням кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (у 30-денний термін) на вимогу кредитора. Виконання зобов'язань по кредитному договору забезпечує договір іпотеки, посвідчений 15.05.2008р., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, [PERSON] про що в реєстрі нотаріальних дій внесено запис за № 1227 укладений між кредитором та [PERSON] за яким в іпотеку передано нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру № 5 загальною площею 135,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Грузевицька сільська рада, масив «Отрадноє», по [ADDRESS] (квартира складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 44, 4 кв.м., кухні-їдальні пл.35,2 кв.м., коридорів-сходової пл. 11,6 кв.м., та 6,9 кв.м., коридорів пл. 2,4 та 2,6 кв.м., топочної пл. 3,7 кв.м., туалету пл. 2,1 кв.м., ванної пл. 5,7 кв.м., гаража пл. 19,0 кв.м., балкону пл. 1,4 кв.м.), що належать іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] 13.05.2008 р. за реєстровим № 1204 в книзі 26 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22766420. Тому, представник позивача просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/3271/74/583 від 15.05.2008 року у сумі 598 249,84 доларів США, звернути стягнення на нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру № 5 загальною площею 135, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Грузевицька сільська рада, масив «Отрадноє», по [ADDRESS], що належить [PERSON] - на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції шляхом її продажу на прилюдних торгах встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та стягнути з [PERSON], судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позов є надуманим та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що 15.05.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], укладено кредитний договір № 014/3271/74/583, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 95 000,00 доларів США в строк до 15.05.2028 року із сплатою за користуванням кредиту в розмірі 13 % річних, та 24.04.2008р. між кредитором та позичальником укладено додаткову угоду № 014/3271/74/583/1 до Кредитного договору № 014/3271/74/583 від 15.05.2008 року, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту Також судом встановлено, що виконання зобов'язань по кредитному договору забезпечує договір іпотеки, посвідчений 15.05.2008р., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, [PERSON] про що в реєстрі нотаріальних дій внесено запис за № 1227 укладений між кредитором та [PERSON] за яким в іпотеку передано нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру № 5 загальною площею 135,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Грузевицька сільська рада, масив «Отрадноє», по [ADDRESS] (квартира складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 44, 4 кв.м., кухні-їдальні пл.35,2 кв.м., коридорів-сходової пл. 11,6 кв.м., та 6,9 кв.м., коридорів пл. 2,4 та 2,6 кв.м., топочної пл. 3,7 кв.м., туалету пл. 2,1 кв.м., ванної пл. 5,7 кв.м., гаража пл. 19,0 кв.м., балкону пл. 1,4 кв.м.), що належать іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] 13.05.2008 р. за реєстровим № 1204 в книзі 26 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22766420. Вищевикладене підтверджується матеріалами справи, та поясненнями сторін. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, в судовому засіданні встановлено, що передача квартири у власність іпотекодержателю суперечить Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а саме статті 1 п. 1 «не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, та те, що вказана квартира використовується для проживання [PERSON] та її сім'ї, та іншого нерухомого житлового майна в її власності немає, площа квартири не перевищує встановлені обмеження, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: dismissed