Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписала заяву від 18 грудня 2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 250 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов \~договору відповідач зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом \~на умовах, визначених договором. Прийняті на себе зобовязання \~по поверненню кредиту в обумовлені кредитним договором строки відповідач не виконує, в звязку з чим станом на 14 вересня 2017 року заборгованість за зазначеним договором складає: заборгованість по кредиту 2560 гривень 72 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом 5231 гривня 81 копійка, заборгованість за пенею 3392 гривні 10 копійок, а також заборгованість по судовим штрафам, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 559 гривень 23 копійки штраф (процентна складова), а всього заборгованість складає 12243 гривні 86 копійок, в звязку з чим банк звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. \~ Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалася використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам кредитного договору [PERSON] тривалий час не здійснює погашення кредиту. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, який діє на підставі довіреності (а.с.28) не з?явився, однак надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.29). Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, під час розгляду справи вимоги, викладені в позовній заяві визнала частково, дійсно отримувала кредит в банку, згодна повернути банку суму заборгованості лише за кредитом, з нарахованими відсотками, пенею та штрафом вона не згодна, крім того на даний час коштів для сплати заборгованості у неї немає, оскільки витрачає все на придбання ліків, тому просить в задоволенні інших позовних вимог відмовити позивачу. Взявши до уваги заяву представника позивача, пояснення відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка с.Ананьїв Четверта дільниця, Ананьївського району Одеської області, (а.с.4-5). Згідно Статуту ПАТ КБ «Приват Банк», банк є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», що існував у формі закритого акціонерного товариства, тип якого у відповідності до Загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «Приват Банк» від 30 квітня 2009 року було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (а.с.24-27). Встановлено\~ також,\~ що\~ згідно\~ анкети-заяви позичальника відповідач [PERSON] просить надати їй строковий кредит в сумі 250 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, при цьому зі змістом даної заяви умовами та правилами надання кредиту та банківських послуг була ознайомлена, що підтверджує вказане своїм підписом (а.с.8-23). Згідно розрахунку суми заборгованості по кредитному договору від 18 грудня 2007 року станом на 14 вересня 2017 року заборгованість по поверненню кредиту становить: заборгованість по кредиту 2560 гривень 72 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом 5231 гривня 81 копійка, заборгованість за пенею 3392 гривні 10 копійок, а також заборгованість по судовим штрафам, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина) та 559 гривень 23 копійки штраф (процентна складова), а всього заборгованість складає 12243 гривень 86 копійок (а.с.5-6). Таким чином, відповідач порушила договірні зобовязання в частині щомісячної оплати відсотків за користування кредитом, а також повернення \~кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довіреності ПАТ КБ «Приват Банк» в особі Голови Правління, який діє на підставі Статуту, уповноважує [PERSON] представляти інтереси Банку в усіх органах державної влади і управління, в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, третейських судах, у Міжнародному комерційному арбітражному суді при торгово-промисловій палаті України, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України, з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, відповідача, цивільного позивача, цивільного відповідача, кредитора, боржника, заявника, стягувача, третьої особи з самостійними вимогами та без самостійних вимог, заінтересованої особи, включаючи наступні права: подавати, підписувати, предявляти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, повязані з цією довіреністю (а.с.28). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 18 грудня 2007 року ПАТ КБ «Приват Банк» дійсно було надано кредит [PERSON] в сумі 250 гривень 00 копійок, ліміт якого в подальшому збільшувався. Однак вона перестала вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України, оскільки з її сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved