Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № HAC0GA00000061 від 23.04.2008 року у розмірі 41839,53 доларів США, що за курсом 21,17 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.06.2015 року складає 885742,75 грн.; сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що 23.04.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № HAC0GA00000061, за яким останній отримав кредит у розмірі 28193,50 доларів США на термін до 23.04.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,04% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 25.06.2015 року загальна заборгованість позичальника становить 64867,68 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 27560,86 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 6968,62 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 407,71 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 29930,49 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 25031,76 доларів США, яка була задоволена рішенням Лозівського міськрайонного суду від 30.11.2009 року, яка стягнута з [PERSON] на користь позивача, різниця становить - 39835,92 доларів США, а також штрафи: штраф (фіксована частина) 11,80 доларів США, штрафу (процентна складова) 1991,80 доларів США. Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить до позовної вимоги про стягнення пені застосувати строк позовної давності відповідно до норм ЦК України, про що зазначив письмово (а.с.65). Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № HAC0GA00000061 від 23.04.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у сумі 28193,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,04 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 23.04.2018 року. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобовязується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно із ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України,\~ який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобовязання відповідно до умов Договору, в звязку з чим за кредитним договором станом на 25.06.2015 року має заборгованість на загальну суму 64867,68 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 27560,86 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 6968,62 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 407,71 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 29930,49 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 25031,76 доларів США, яка була задоволена рішенням Лозівського міськрайонного суду від 30.11.2009 року та стягнута з [PERSON] на користь позивача, різниця становить - 39835,92 доларів США, а також штрафи: штраф (фіксована частина) 11,80 доларів США, штраф (процентна складова) 1991,80 доларів США. Тому загальна сума заборгованості, які підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 41839,52 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Що стосується вимоги про стягнення пені в розмірі 29893,79 доларів США відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданої позивачем, то суд вважає дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Суд звертає увагу, що згідно кредитного договору № HAC0GA00000061 від 23.04.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], в п.5.5 зазначено, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Однак, суд вважає за необхідне до правовідносин сторін застосувати положення двючого законодавства, а саме ст. 258 ЦК України, про що і наполягав відповідач. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж було здійснено 25.04.2014 року, що підтверджується письмовою інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.67). Тобто строк предявлення вимоги за пенею сплив 25.04.2015 року, а позивач звернувся з позовом до суду 07.07.2015 року, тому, суд вважає, вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 29893,79 грн. задоволенню не підлягає в звязку зі спливом строку позовної давності.\~ З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 11945,73 доларів США. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті згідно з ч.. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, в разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу. Із службового розпорядження Національного банку України від 25.06.2015 року вбачається, що курс гривні до долару США на час подачі позову до суду складає 21,17 грн., тобто заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню складає 252891,10 грн. Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір в сумі 3654,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням\~ № BOK30B0L7W від 30.06.2015 року. Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 3654,00 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial