Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

ПАТ КБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 24 червня 2014 року , що складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 1030 доларів США, заборгованості по кредиту строкової - 35192 долари США, простроченої заборгованості по процентам 2161,78 доларів США , заборгованості по процентам поточна - 343,59 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 2695 гривень 54 коп.. , пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 5171 гривні 80 коп. В ході судового розгляду представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 25 листопада 2014 року по кредиту строкової - 34162 долари США, пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 2695 гривень 54 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 5171 гривні 80 коп. Судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що відповідачі належним чином умови кредитного договору не виконують в зв'язку з чим двічі виникала заборгованість по сплаті кредиту. Станом на 25 листопада 2014 року відповідач [PERSON] заборгованість по кредитному договору сплатив, існує тільки заборгованість по сплаті комісії. В зв'язку з тим, що відповідач повторно допустив заборгованість по сплаті кредиту та процентів просить достроково стягнути кошти по кредитному договору в сумі 34162 долари США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 2695 гривень 54 коп., пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 5171 гривні 80 коп. В кредитній справі не зберігаються квитанції по сплаті пені. Чому в розрахунку заборгованості по кредитному договору не відображено сплату пені не може пояснити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що заборгованість по кредитному договору виникала в зв'язку з важким матеріальним становищем. При виникненні заборгованості по кредитному договору працівник банку нараховував пеню , яка сплачувалась відповідачем. Для мирного вирішення спору відповідачі сплатили всю заборгованість по кредитному договору та сплатили на вимогу банку судовий збір за подачу позову до суду. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що банк кошти на погашення кредиту від неї не приймав, мотивуючи це тим, що кредит оформлений на чоловіка. Чоловік перебував на заробітках і не завжди міг приїхати в місто, щоб сплатити черговий платіж. До березня 2014 року при погашенні кредиту працівники банку вираховували суму чергового платежу відповідно до курсу долара США, розмір процентів та розмір пені, яка підлягала сплаті. Вони роздруковували квитанцію, згідно якої сплачувались кошти по кредитному договору. З березня 2014 року працівники банку не вказували про необхідність сплати пені. Відповідачка зверталась до працівників банку про мирне врегулювання спору, однак представник позивача повідомив її , що мирне вирішення спору можливе тільки при погашенні пені в розмірі, який вказаний в позовній заяві. Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 382008/80/22ю про надання кредиту в сумі 49200 доларів США на період до 30 вересня 2028 року зі сплатою 14,40 % річних на задоволення споживчих потреб позичальника. 01 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки , яка взяли на себе зобов'язання перед позивачем нести солідарну відповідність з [PERSON] за його зобов'язаннями по кредитному договору , в тому числі по поверненню кредиту , відсотків, неустойки в повному обсязі. 26 листопада 2014 року позивач подав уточнену позовну заяву про дострокове стягнення несплаченої суми коштів за кредитним договором , а саме тіла кредиту в сумі 34160,65 доларів США та пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 2695 гривень 54 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 5171 гривні 80 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що станом на 25 листопада 2014 року заборгованості по сплаті процентів та по сплаті чергових платежів по тілу кредиту немає. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Враховуючи, що позивач в заяві про зменшення позовних вимог просить достроково стягнути заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту станом на 25 листопада 2014 року в сумі 34160,65 доларів США , однак станом на 25 листопада 2014 року простроченої заборгованості по тілу кредиту та по сплаті відсотків немає, суд вважає, що в зв'язку з відсутністю 25 листопада 2014 року простроченої заборгованості по тілу кредиту та по сплаті відсотків відсутні підстави для дострокового стягнення коштів по кредитному договору. Наявність заборгованості по сплаті пені не є підставою для дострокового стягнення коштів по тілу кредиту, оскільки пеня згідно норм Глави 43 Цивільного кодексу України є способом забезпечення зобов'язання, а не черговим платежом по договору. З урахуванням вимог ч. 2 ст.533 ЦК України суд відмовляє в стягненні коштів по кредитному договору в сумі 511361 гривні 01 коп. (34160,65 доларів США х 14,9693 офіційний курс НБУ станом на 28.11.2014 року), що еквівалентно 34160,65 доларів США. При вирішенні питання про часткове стягнення пені суд враховує пояснення представника позивача про неналежне виконання відповідачами їх зобов'язань до 24 червня 2014 року - дня по який проведено позивачем нарахування заборгованості по сплаті пені. Представник позивача та відповідачка дали вв суді однакові пояснення, що оплата коштів по кредитному договору проводиться а наступному порядку : спочатку позичальник іде до працівника банку, який розраховує суму платежу по тілу кредиту, процентам та ін. А після цього з роздрукованою квитанцією про оплату йде сплачувати ці кошти в касу відділення банку. Також суд враховує пояснення відповідачів про сплату ними пені на підставі платіжних документів, які складалися працівниками банку по березень 2014 року в гривнях по курсу до долара США станом на момент сплати. З поданих відповідачкою [PERSON] квитанцій від 08 січня 2013 року на суму 218 гривень 21 коп., 03 квітня 2013 року на суму 20 гривень 44 коп., 30 вересня 2013 року на суму 2817 гривень 98 коп., 26 листопада 2013 року на суму 78 гривень 68 коп. 26 грудня 2013 року на суму 76 гривень 16 коп., без номера про сплату пені за період з 11 січня по 07 лютого 2014 року вбачається, що пеня в зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту та відсотків була сплачена. Представником позивача правильність сплати пені за періоди, які вказані в квитанціях не оспорюється. З цих підстав судом не перевірялося правильність даних сум і чи нараховувались по курсу НБУ чи по курсу , визначеному банком. З розрахунку суми боргу по кредитному договору станом на 24 червня 2014 року вбачається, що заборгованість по сплаті пені визначалася по курсу НБУ станом на 24 червня 2014 року. В заяві про зменшення позовних вимог від 26 листопада 2014 року заборгованість по сплаті пені нарахована по цьому ж самому курсу. Тому суд при вирішенні спору , відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України , при розрахунку пені, яка підлягає стягненню , керується офіційним курсом НБУ станом на 24 червня 2014 року, який становить 1 долар США до 11,8783 гривень. З поданого розрахунку вбачається, що заборгованість по сплаті пені за період з 11 лютого 2014 року по 24 червня 2014 року становить 76,83 долари по несвоєчасній сплаті тіла кредиту та 160,78 доларів США за несвоєчасну сплату процентів. Таким чином заборгованість по сплаті пені підлягає стягненню в сумі 2 822 гривні 40 коп. ((76,83 долари +160,78 доларів США) х 11,8783 гривень)). При відмові в стягненні судового збору суд враховує. що відповідачами судовий сбір в ході розгляду справи з метою мирного вирішення спору був сплачений повністю. Дана обставина представником позивача визнана повністю і не оспорюється. При визначенні суми судового збору в стягненні якої слід відмовити, суд враховує, що з відповідачів стягнуто кошти в сумі , що відповідає 0.54 % від суми заявленого позову. (( 2 822 гривні 40 коп. х 100 / ( 511361,01 гривень тіло кредиту + пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 2695 гривень 54 коп. + пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі 5171 гривні 80 коп.)) = 0.54 % 3750 гривень судового збору за подачу позову до суду х 0,54 % = 20 гривень 25 коп. Тому в стягненні з відповідачів в рівних частин судового збору в сумі 20 гривень 25 коп. слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial