Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» (далі Банк) 24.02.2014 р. звернувся до Московського районного суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки- квартиру [ADDRESS] в м.Харкові. В ході розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав та вказав в обґрунтування наступне. 04.04.2008 р. між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №838/3/27/38/8-256, відповідно до якого останній отримав від банку кредит в розмірі 50 000 доларів США на придбання вказаної квартири, зі строком повернення до 03.04.2015 р., та сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірах, встановлених в кредитному договорі. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань перед Банком 04.04.2008 р. між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки за №839/4/27/38/8-292. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 64,7 м2..Відомості про іпотеку внесені до реєстру іпотек, на відчуження нерухомого майна накладено заборону. Позичальник умови кредитного договору не виконує, станом на 22.07.2013 р. заборгованість складає 704 533 гр. 97 коп. Тому, з посилкою на ст.525,575 ЦК України, ст.23 Закону України «Про іпотеку», на підставах Кредитного договору та договору іпотеки, просять звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ( зазначеної квартири) в межах процедури виконавчого провадження. Представник відповідача позов не визнав, вказав суду, що [PERSON] повідомлень про порушення боржником зобов*язань Банк не надсилав, та ніяким іншим способом про це не повідомляв. Крім того, Банк не зазначив в позові, якім чином буде визначена початкова ціна предмету іпотеки. Кредит є цільовим,був отриманий на придбання житла; на цей час діє мораторій, якій забороняє Банкам звернення стягнення на житло; для відповідача ця квартира є єдиним житлом. Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. 04.04.2008 р. між Банком та [PERSON] укладений кредитний договір №838/3/27/38/8-256, відповідно до якого останній отримав від банку кредит в розмірі 50 000 доларів США на придбання жилої квартири, зі строком повернення до 03.04.2015 р., та сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірах, встановлених в кредитному договорі. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань перед Банком, у той же день, 04.04.2008 р. між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки за №839/4/27/38/8-292. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] в м.Харкові, загальною площею 64,7 м2., що на праві власності належить [PERSON] Відомості про іпотеку внесені до реєстру іпотек, на відчуження нерухомого майна накладено заборону. Відповідно п.4.1 Іпотечного договору «У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов*язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки». Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із наступних способів: п.4.5 «на підставі рішення суду…» При цьому, згідно п.4.6 « У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмет іпотеки здійснюється у спосіб,зазначений у відповідному рішенні суду», а саме: п.4.6.2 «шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження». Боржником [PERSON] належним чином грошові зобов'язання перед Банком не виконуються, внаслідок чого, станом на 22.07.2013 р. виникла заборгованість по кредиту в розмірі 704 533 гр. 97 коп.; про що свідчить розрахунок. За приписом статті 38 Закону України «Про іпотеку» «У разі порушення заставодавцем умов договору щодо основного зобовязання та умов іпотечного договору заставодержатель зобовязаний надіслати заставодавцю у письмовій формі вимогу про усунення цього порушення. Якщо протягом 30 днів з моменту одержання зазначеної вимоги заставодавець не усунув порушення, заставодержатель вправі звернутися до суду з вимогою про дострокове виконання основного зобовязання та про відшкодування за рахунок предмета іпотеки заподіяних йому збитків.» Але, доказів про надсилання такої вимоги відповідачу Банком не надано та про наявність такого повідомлення суду не зазначено, що є порушенням діючого законодавства. По далі. Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземнної валюті» №1304-V11 від 03.06.2014 р. поставновлено, що « 1. Протягом дії цього Закону: 1. Не може бути примусове стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов*язань нромадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчим кредитом, наданим йому кредитними установами-резидентами України в іноземної валюті…» Як зазначено вище, предметом іпотеки є жила квартира, загальною площею 64,7 м2., яка є єдиним житлом майнового поручителя [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання відповідача.. Отже, провести примусове стягнення на предмет іпотеки неможливо. З урахуванням викладеного, правових підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Outcome: dismissed