Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 13 листопада 2007 року відповідач [PERSON] за договором № б/н отримала кредит у розмірі 2 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що така разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконувала, у такої станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 13 886,44 грн., з яких 2 762,11 грн. заборгованість за кредитом; 8 044,98 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2 180 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 649,35 грн. штраф (процентна складова), тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником усіх прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав позичальнику 2 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році та щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді, у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості). Відповідно до п. 6.5. Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 7-18). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такої станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 13 886,44 грн., з яких 2 762,11 грн. заборгованість за кредитом; 8 044,98 грн. заборгованість за процентами; 2 180 грн. заборгованість за комісією та 899,35 грн. заборгованість по судовим штрафам (а. с. 4-6). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно заяви від 13 листопада 2007 року відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Крім цього, відповідно до п. 1.1. зазначених Умов відповідач [PERSON] своїм підписом у заяві від 13 листопада 2007 року погодилася, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.6. вказаного договору у випадку невиконання зобовязань за договором, клієнт зобовязаний на вимогу банка виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), виплати винагороди банку (а. с. 7-14). Згідно заяви від 13 листопада 2007 року у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, у звязку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову (а. с. 7). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, то зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за договором про надання банківських послуг від 13 листопада 2007 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved