Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 21 500 гривень витрат по виплаті страхового відшкодування та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.07.2014 року о 22 год. 00 хв. 310+100 м а/д Харків-Сімферополь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів МАЗ, номерний знак [NUMBER] з напівпричепом МАЗ, номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та ЗАЗ1102, номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Сибмел». Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2014 рокувідповідача визнано винним у скоєнні ДТП. Оскільки відповідно до полісу № АС/3487735 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.12.2013 року відповідальність власника транспортного засобу МАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом МАЗ, номерний знак АЕ 5694ХТ застраховані в ПАТ «Страхова група «ТАС», останнє на підставі заяви та страхового акту № 23866Р від 13.11.2014 року, відповідно до платіжного доручення № 31093 від 27.11.2014 року виплатило ТОВ «Сибмел» 21500 гривень страхового відшкодування, які ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатило потерпілому. А тому позивач просить в порядку регресу стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду та судові витрати по справі. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями щодо позовних вимог, а від його представника письмові заперечення в повному обсязі в звязку зі спливом строку позовної давності, заявивши про його застосування в даній справі Представник позивача ПАТ «Страхова група «ТАС» в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшла заява про слухання справи за його та відповідача відсутність, зазначивши, що заперечують проти позову в звязку зі спливом строків позовної давності. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 11.07.2014 року о 22 год. 00 хв. 310+100 м а/д Харків-Сімферополь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів МАЗ, номерний знак [NUMBER] з напівпричепом МАЗ, номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та ЗАЗ1102, номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Сибмел». Вина відповідача у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспотної пригоди підтверджується постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2014 року. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була. Відповідно до полісу № АС/3487735 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.12.2013 року відповідальність власника транспортного засобу МАЗ реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом МАЗ, номерний знак АЕ 5694ХТ застраховані в ПАТ «Страхова група «ТАС». А тому товариство на підставі заяви та страхового акту № 23866Р від 13.11.2014 року, відповідно до платіжного доручення № 31093 від 27.11.2014 року виплатило ТОВ «Сибмел» 21500 гривень страхового відшкодування, які ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатило потерпілому Встановлені судом обставини підтверджуються: копією заяви про страхове відшкодування від 07.11.2014 року: повідомленням відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про дорожньо-транспортну пригоду; актом огляду транспортних засобів; копією полісу № АС/3487735 від 16.12.2013 року страхування автомобіля [NUMBER] з напівпричепом МАЗ, номерний знак АЕ 5694ХТ, копією страхового акту № 23866Р від 13.11.2014 року, копією платіжного доручення про виплату страхового відшкодування № 31093 від 27.11.2014 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ч.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальні позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 6 ст.261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року визначено, що регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатило страхове відшкодування 27.11.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 31093 від 27.11.2014 року однак з регресною вимогою до суду звернулося лише 01.12.2017 року, тобто з пропуском трирічного строк, встановленого законодавством. Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача подала до суду відповідну заяву про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, яку підтримала в судовому засіданні. Отже, з огляду на вище викладе, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову у звязку із спливом строку позовної давності. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed