Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивує тим, що 27.08.2008 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та [PERSON] , був укладений договір кредиту-поруки № 318/1, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою 45 % річних, терміном на 36 місяців, до 26.08.2011 року. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та відсотків за її користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 10.07.2020 року заборгованість за договором кредиту-поруки № 318/1 складає 115 527,4 грн., з яких: 50 000 грн. основна заборгованість по тілу кредиту; 65 527,4 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом (відсотки згідно планової дати закриття-зупинені). Зауважує, що відповідно до договору кредиту-поруки сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Відповідач з умовами договору кредиту-поруки ознайомлений, зокрема, щодо строку позовної давності тривалістю в десять років, що підтверджено підписами відповідача на кожному аркуші договору кредиту-поруки, примірник якого ним отримано. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» заборгованість за договором кредиту-поруки № 318/1 від 27.08.2008 року у розмірі 115 527,4 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Виклик відповідача постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2008 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та [PERSON] , був укладений договір кредиту-поруки № 318/1, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою 45 % річних, терміном на 36 місяців до 26.08.2011 року. Умовами договору кредиту-поруки № 318/1 від 27.08.2008 року передбачено, зокрема, що: за користування кредитом сплачуються відсотки, зазначені в розрахунку (п. 2.3 договору) із розрахунку 45 % річних, а також інші відсотки у випадках, передбачених договором або законом (п. 1.3); розрахунок зазначається у даному пункті або у додатку «А» до договору (п. 2.3); додаткові відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються і після закінчення строків, визначених у п. 2.3 договору, у разі, якщо у позичальника існує прострочена заборгованість з відповідного платежу (п. 2.4); зобов`язання за даним договором припиняються після сплати в повному обсязі: додаткових відсотків (у разі настання випадків, визначених договором), відсотків за користування кредитом та повернення суми кредиту (п. 3.2); позовна давність за договором сторонами встановлена у 10 років (п. 8.1). З карточки платежів згідно з договором кредиту-поруки вбачається, що позичальник [PERSON] порушив свої зобов`язання за договором і допустив заборгованість, яка станом на 10.07.2020 року становить 115 527,4 грн., з яких: тіло кредиту - 50 000 грн., відсотки за користування кредитом - 65 527,4 грн. Вказана сума боргу відповідає сумі боргу, визначеній станом 26.08.2011 року, тобто до кінцевої дати закінчення зобов`язання. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи з основного принципу цивільного судочинства диспозитивності, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він, згідно ст. 1050 ЦК України, зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] як позичальник за договором, належним чином не виконав свої зобов`язання відповідно до умов договору, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті кредиту та відсотках згідно з договором. Правильність розрахунку заборгованості не оспорюється. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що має відображення у Картці платежів по гривневому кредиту. Таким чином, у порушення умов договору кредиту-поруки, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Оскільки, відповідач в судове засідання не з`явився та не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування, вказані відомості складені компетентною посадовою особою, то вони судом приймаються як достовірні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 115 527,4 грн. (сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять сім гривень чотири копійки) підлягають задоволенню. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.12.2020 року про прийняття даної позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі позивачу постановлено відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. У відповідності до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Враховуючи, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи (за подання позовної заяви) у розмірі 2102 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved