Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач 08 вересня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.09.2015 року було видано судовий наказ про стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» суми в розмірі 1484,91 грн. Однак, на підставі заяви [PERSON] 25.04.2016 року судовий наказ було скасовано. Позивач є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання м. Бердянська. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.05.2013 року. Опалювальна площа квартири становить 30,4 кв.м. За період з 01.07.2012 року по 05.07.2013 року сума заборгованості складає 1484,91 грн., оскільки відповідач не сплачував поточні нарахування. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з центрального теплопостачання за період з 01.07.2012 року по 05.07.2013 року в сумі 1484,91 грн. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач просила розглядати справу без її участі, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У запереченнях посилалась на те, що більша частина заборгованості за послуги теплопостачання утворилась за період, коли вона ке володіла квартирою, а в той період, коли відповідач вже була власником квартири послуги теплопостачання фактично не надавались. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання м. Бердянська на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 14.09.2005 року (а.с. 4). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON], померлої 09.08.2012 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.05.2013 року (а.с. 25, 36). За період з 01.07.2012 року по 05.07.2013 року утворилась заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання в розмірі 1484,91 грн. (а.с. 3). 17 червня 2013 року [PERSON] звернулась до позивача з заявою про перерахунок за послуги з центрального теплопостачання за період з 09.08.2012 року по 28.05.2013 року у звязку зі смертю власника [PERSON] (а.с. 26). Однак їй було відмовлено в проведенні зазначеного перерахунку (а.с. 27). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року скасовано судовий наказ 2н/205/954/15, 205/6626/15 від 07.09.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» суми в розмірі 1484,91 грн. та судових витрат в розмірі 121,80 грн. (а.с. 5). Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню заборгованості за надані послуги теплопостачання включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в ;межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Зокрема, ст. 1281 ЦК України передбачено пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Частиною 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання строку вимоги. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» про відкриття спадщини стало відомо 17.06.2013 року з заяви [PERSON] (а.с. 26). Однак, в порушення строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України, позивач звернувся вперше з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] лише 26.08.2015 року (а.с. 29). Частиною 3 статті 1281 ЦК України передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Отже, відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України позивачу було надано право протягом одного року від настання строку вимоги, тобто до червня 2014 року звернутися до суду з даним позовом до спадкоємця [PERSON] [PERSON], проте позивач не скористався своїм правом у визначений законом строк. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З урахуванням того, що позивач пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняла спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судових витрат не звільнений, його позовні вимоги не належать до задоволення, у звязку з чим відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed