Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі міністерства оборони України, Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» в особі філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить зобов?язати [PERSON] повернути філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» автомобіль [NUMBER], рік випуску 1990. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Військовою прокуратурою Львівського гарнізону вивчено інформацію щодо фінансово-господарської діяльності , що стосується договору №13 від 05.05.2015 про виконання робіт водієм на автомобілі [NUMBER], укладеного між філією Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» та [PERSON]. Відповідно до умов п. 1.1 Договору, Замовник [PERSON] підприємство [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» в особі філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» доручає виконавцеві [PERSON], а виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи водієм на автомобілі [NUMBER], що належить підприємству на праві власності на протязі необхідного для виконання роботи часу. На виконання умов договору відповідачу було передано автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності Державному підприємству [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» в особі філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» . По факту виконання відповідачем робіт сторонами складені Акти прийому-передачі виконаних робіт від 29 та 30 травня 2015 року. Згідно п. 3.1. Договору [PERSON] підприємство [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» в особі філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» сплатило відповідачу кошти в загальному розмірі 2 400,00 грн., що підтверджується Актами прийому-передачі виконаних робіт від 29.05.2015 р. та від 30.06.2015 р., які свідчать про виконання відповідачем робіт за умовами договору. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Договір діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань. Оскільки, з 01 липня 2015 р. ремонтні роботи за договором не виконувались, тому договір вважається таким, що припинив свою дію з 01.07.2015р. В звязку із припиненням робіт за договором, позивачем-2 було надіслано відповідачу телеграму від 03.07.2015 р. з вимогою прибути на ввіреному автомобілі на ДП МОУ «Західвійськбуд» для його передачі. Проте, вимоги відповідачем виконані не були. В подальшому, ДП МОУ «Західвійськбуд» неодноразово зверталося до відповідача засобами телефонного звяку, надіслано лист №33 від 10.07.2015р. з вимогою повернути автомобіль [NUMBER]. Однак, на момент звернення з позовною заявою відповідачем автомобіль не повернуто. [PERSON] підприємство [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» в особі філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» звернулося в Бродівське РВ ГУМВС України у Львівській області із заявою щодо розшуку гр. [PERSON] та повернення автомобіля (вих. лист №46 від 22.07.2015р.). На що, була надана відповідь від 11.08.2015р. №8660 про перебування автомобіля на ремонті в м. Шепетівка, Хмельницької області та зобовязання [PERSON] доставити автомобіль в найкоротший термін після проведення ремонту. [PERSON] підприємство [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» в особі філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» звернулося в ГУМВС України у Львівській області з проханням поновити перевірку щодо гр. [PERSON] по поверненню державного майна. На що була надана відповідь, що під час проведення перевірки не встановлено обєктивних даних, які б підтверджували той факт, що зазначений автомобіль виконував будь-які роботи та перебував на території м.Шепетівка та Шепетівського району. Згідно листа Жовківського ВП Кам'янко-Бузького ВП ГУ ГН України Львівській області №1239 від 22.12.2015 р., виходячи зі змісту пояснені матеріалів справи, та згідно план-схеми, яку складено зі слів [PERSON], який на автомобілі [NUMBER], працював протягом 6 місяці м. Шепетівка, останній передав технічний паспорт та безпосередньо автомобіль громадянину [PERSON] Прокурор просить позов задовольнити, оскільки вважає, що несвоєчасне повернення майна ДП МОУ «Західвійськбуд», призводить до не виконання завдань поставлених державою, завдає шкоди інтересам держави- перешкоджає здійсненню загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України та підриває авторитет держави в цілому. Таким чином, шкода завдана ДП МОУ «Західвійськбуд», є прямою шкодою інтересам [PERSON] оборони України, а отже інтересам держави. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] оборони України, позов підтримав просить його задовольнити. Прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону в судове засідання не з?явився, однак першим заступником військового прокурора Львівського гарнізону подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника військової прокуратури, позовні вимоги просить задовольнити. Представник [PERSON] оборони України [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. В судове засідання представник позивача [PERSON] підприємство [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» в особі філії Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» - [PERSON] не зявилася, однак нею було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує повністю Відповідач [PERSON] в судове засідання 16.12.2016 р., не зявився про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. У судовому засіданні 28.09.2016 [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснив, що дійсно він у травні 2015 року уклав договір із філією [PERSON] підприємство [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» на виконання робіт вантажним автомобілем КАМАЗ. Вантажний автомобіль [NUMBER] був переданий йому громадянином [PERSON], який передав документи на автомобіль та ключі від нього, і повідомив, що саме він [PERSON] є матеріально відповідальним за цей автомобіль, оскільки він у нього перебуває в оренді. Саме [PERSON] визначав вид, обсяг та місце виконання робіт, які повинен був він [PERSON], виконувати. [PERSON] скерував його у м. Шепетівка, Хмельницької області, де він протягом літа 2015 року перевозив землю. Восени, точної дати не пам?ятає, автомобіль вийшов з ладу і потребував ремонту, про що він повідомив [PERSON], лише з яким він мав зв?язок і вважав його своїм безпосереднім керівником та матеріально-відповідальною особою. [PERSON] сказав, щоб він залишив йому ключі від вантажного автомобіля [NUMBER], що він і зробив. Після чого він поїхав до додому у Львівську область. Стверджує, що за частину виконаних робіт йому не було оплачено. Про долю автомобіля КАМЗ йому нічого не відомо і такий у його володінні не перебуває, а був повернутий особі, від якої він його отримав, тобто [PERSON] Суд, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що між філією Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР» та [PERSON] укладено договір №13 від 05.05.2015 про виконання робіт водієм на автомобілі [NUMBER] (а.с.5,6), відповідно до якого Замовник (філія Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР») в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, доручає Виконавцеві ([PERSON]М.). а Виконавець бере на себе зобов?язання виконати роботи водієм на автомобілі [NUMBER], що належить підприємству на праві власності на протязі необхідного для виконання роботи часу. Відповідно до актів прийому-передачі виконаних робіт від 29.05.2015 та 30.06.2015, виконавець виконав роботи, що передбачені умовами Договору, а саме: надання послуг та виконання роботи водієм автомобіля [NUMBER]. Замовник оплачує Виконавцю плату, відповідно до виконаних робіт 1200 гривень (а.с. 7, 8). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІНА №499852, власником транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 5511, реєстраційний № [NUMBER] є ДП МОУ «Західвійськбуд» (а.с. 10). Відповідно до договору про надання послуг №8 від 05.05.2015р., що укладений між [PERSON], 02.12.1965р.н., (замовником) та філією Державного підприємства [PERSON] оборони України «Західвійськбуд» «20 УНР», (виконавцем), в порядку та на умовах, визначених Договором, Виконавець зобов?язується за завданням Замовника протягом визначеного Договором строку надавати за плату наступні послуги: транспортні послуги автомобіля КАМАЗ, модель 511 р.н. [NUMBER], що належить виконавцю на праві власності, а замовник зобов?язується оплачувати надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Відповідно до ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 399 ЦК України, право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Як встановлено судом, жодного договору про передачу у володіння спірного транспортного засобу [PERSON] між позивачем ДП МО України «Західвійськбуд» «20 УНР» та [PERSON] не укладалося. Факт передачі спірного транспортного засобу у володіння [PERSON] саме позивачем ДП МО України «Західвійськбуд» «20 УНР» не підтверджено перед судом жодними доказами. Позивачем не спростовано твердження відповідача, що такий спірний транспортний засіб отримано лотоцьким В.М. безпосередньо від гр. [PERSON] Стороною позивача не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт передачі позивачем ДП МО України «Західвійськбуд» «20 УНР» спірного транспортного засобу саме [PERSON], а також те, що спірний транспортний засіб перебуває у володінні саме [PERSON] Наданий суду договір №13 від 05.05.2015 про виконання роботи, не є доказом, який підтверджує, що на підставі такого договору [PERSON] передано у володіння спірний транспортний засіб. Вказаний договір поза розумним сумнівом стверджує ту обставину, що [PERSON] для виконання робіт, передбачених Договором №13 від 05.05.2015р. надається право користуватися вищевказаним спірним транспортним засобом, але не визначає, що такий транспортний засіб передається у тимчасове (строкове) володіння [PERSON] На підставі досліджених судом доказів, перед судом не доведено тієї обставини, що спірний транспортний засіб передавався [PERSON] у володіння на підставі договору чи закону, а також те, що такий транспортний засіб вибув із володіння власника поза його волею та на час розгляду справи в суді перебуває у володінні [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. Розподіл судових витрат вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed