Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.04.2007 року [PERSON] 30.04.2007 року отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дій Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 30.10.2013 року має заборгованість сумі 14103,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 12685,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 270,08 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 647,78 грн. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства та умови договору, просить стягнути з [PERSON]. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14103,43 грн. за кредитним договором б/н від 30.04.2007 року, а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 грн. Представник позивача Пархоменко М.А., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно згідно діючого законодавства. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 30 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (з 29 липня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Банківської ліцензії № 22) та відповідачем [PERSON] був укладений договір без номеру про відкриття картрахунку та обслуговування карти, відповідно до умов якого, останньому наданий кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає договір між ним та банком. Із заяви про відкриття карткового рахунку вбачається, що [PERSON] був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, з якими погодився та засвідчив особистим підписом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30 жовтня 2013 року сума заборгованості за кредитом, згідно кредитного договору б/н від 30.04.2007 року складає 14103,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 12685,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 270,08 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 647,78 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до акту заставного майна від 13 грудня 2007 року, [PERSON] передав ПАТ КБ «Приватбанк» залогове майно, а саме: ноутбук АSUS А-6000 по кредитному договору від 3 квітня 2007 року. Грошова сума в розмірі 1 488,75 від реалізації зазначеного ноутбуку була внесена на погашення боргу за кредитним договором, що підтверджується випискою руху коштів за рахунком за період з 30 квітня 2007 року по 31 березня 2014 року. Таким чином судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідача відповідальності перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» за невиконане зобов'язання по кредитному договору від 30.04.2007 року. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 551 предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, суд вважає необхідним відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у його вимогах до відповідача щодо стягнення фіксованої суми штрафу за порушення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, оскільки визначення фіксованого штрафу (неустойки), що закріплена у кредитному договорі від 30.04.2007 року, не відповідає поняттю неустойки, передбаченому в цивільному законодавстві України, тобто неустойкою не може бути фіксована сума штрафу. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON]. суму заборгованості в розмірі 13 603,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 12685,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 270,08 грн., та процентної складової штрафу в розмірі 647,78 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 гривні. .На підставі вищевказаного,

Outcome: partial