Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач 07.06.2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 8300,00 доларів США. Вказані кошти відповідачка зобовязалася повернути до 25.12.2015 року. Однак, у вказаний строк [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконала. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму грошових коштів у гривнях еквівалентну 8300,00 доларів США за курсом встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення та судові витрати . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися. Про день, місце та час розгляду справи сповіщені належним чином. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином через засоби масової інформації, газету «Вісті Придніпров*я». Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 21 грудня 2015 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] суму коштів в розмірі 8300,00 доларів США зі строком повернення до 25 грудня 2015 року . Однак, у вказаний строк [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконала. Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, у зв'язку з тим, що [PERSON] зобов'язання за договором позики не виконала, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача суми боргу в розмірі 8300,00 доларів США, що в еквіваленті на день ухвалення рішення становить 213 808,00 грн. (курс долара станом на 20.09.2016 року становить 25,76 грн. за один долар США) підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, законними та в повному обсязі доведеними з боку позивача. В силу статті 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2075,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved