Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Подружжя [PERSON] уклали шлюб, який 25 липня 2008 року зареєстрували у виконкомі Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис за № 02. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . 22 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося по вині відповідача. Останні роки сімейні відносини практично припинилися, відповідач неодноразово застосовував домашнє насильство, а саме побиття позивача та дітей. Спільне господарство сторони не ведуть. Вона (позивач) вважає, що зберегти шлюб не можливо, термін на примирення просила не надавати. Суд\~ надав сторонам строк для примирення та збереження сім`ї. Після закінчення строку для примирення справу було призначено до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Крім цього, позивач подала до суду заяву про повернення їй надміру сплаченої суми судового збору. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності сторін за наявними у ній доказами, так як відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі.\~\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи заяву позивача про повернення надміру сплаченої суми судового збору, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав, за яких сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду. Ухвалою від 30 серпня 2019 року по вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 31 липня 2020 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження були відсутні. Позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768, 40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7440 від 10 січня 2019 року. Згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 2), платіж прийнято та зараховано на казначейський рахунок. 4 лютого 2020 року позивач [PERSON] подала заяву про повернення надміру сплаченої суми судового збору та як додаток до заяви приклала платіжне доручення № 127357 від 14 лютого 2019 року на суму 780 грн. За допомогою комп`ютерної програми «Д-3» суду відомо, що [PERSON] зверталася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей (єдиний унікальний номер 741/104/19, провадження № 2/741/344/19), яка надійшла до суду 18 січня 2019 року і долучила до позовної заяви квитанції № 1020514488 від 9 січня 2019 року на суму 768,40 грн. та № 1021734617 від 13 лютого 2019 року на суму 780 грн. про сплату судового збору. За результатом проведення перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за допомогою комп`ютерної програми «Д-3», підтверджень про сплату позивачем судового збору на загальну суму 1 548,40 грн. відповідно до вищезазначених квитанцій не було знайдено. Позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу разом із доданими до неї документами. По цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (єдиний унікальний номер 741/1118/19, провадження 2/741/138/20) позивач долучила до позовної заяви\~ квитанцію від 14 лютого 2019 року на суму 780 грн., але не зрозуміло якої з вищезазначених справ стосується дана квитанція, а тому відсутні підстави для вирішення питання про повернення надміру сплаченого судового збору.\~

Outcome: approved