Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

ПАТ Укрсоцбанк звернулося 24.05.2016 р. до суду з вищевказаним позовом. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 543, 610, 625, 1054 ЦК України та умови кредитного договору № 315-4596-к від 22.10.2007 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31 732 грн. 76 коп., з яких: заборгованість за кредитом 15037,05 грн.; заборгованість за відсотками 7278,14 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 7698,14 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення відсотків 1719,44 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду подана заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визначала частково. Не заперечували проти стягнення суми заборгованості за відсотками, просила відмовити у стягненні заборгованості за кредитом та пенею з підстав, викладених в письмовій заяві про застосування строку позовної давності (а.с.99-102). Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлені та не оспорюються сторонами наступні обставини. 22 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір № 315-4596-к, відповідно до якого [PERSON] на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання отримала кредит в сумі 2150 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 11.10.2010 р. на умовах, визначених цим договором. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Проте, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, про застосування наслідків якого просив представник у заяві до суду, виходячи з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК Українипередбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Ст.260 ЦК України встановлено порядок обчислення позовної давності відповідно з якою позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених ст.253-255 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.5 даної статті за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає права пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом ч.2 ст.1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ст.1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу до встановлено договором строку закінчення виконання останнього зобов»язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення цієї частини позики (разом з нарахованими процентами 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с., право вимоги у позивача, як у кредитора, виникло ще з грудня 2008 р., у зв»язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо строків та розмірів погашення кредиту. При цьому вбачається, що позивач здійснив нарахування заборгованості за тілом кредиту, починаючи з лютого 2009 р., у зв»язку з порушенням позичальником строків та розмірів погашення частини кредиту, а нарахування пені за несвоєчасне невиконання зобов»язань зі сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, нарахованих у відповідності до ст.1048 ЦК України, здійснено за період з 07.12.2014 р. по 27.12.2015 р. Позивач нарахував заборгованість за кредитом та пеню з порушенням вимог ст.ст.257, 258, 261, 549 ЦК України. В позовній заяві банк зазначив період нарахування пені з грудня 2014 р. по грудень 2015 р., хоча фактично пеня нарахована на заборгованість 2008-2013 р.р., що не відповідає порядку та обчисленню пені. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, у разі невиконання позичальником зобов»язань, визначених п.п.3.3.1-3.3.8 цього договору протягом більше п»яти днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився та, відповідно позичальник зобов»язаний погасити кредит та сплатити проценти за фактичний час користування кредитом та нараховані штрафні санкції. При цьому, цей момент також слід пов»язувати з виникненням у кредитора як права, так і обов»язку вимагати такого дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилась не сплаченою та інших платежів, передбачених умовами договору. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов»язання та визначили умови такого повернення коштів. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не було здійснено виконання умов кредитного договору в грудні 2008 р., а саме не було здійснено черговий платіж за графіком до 20.12.2008 р. (п.4.4. договору), то строк користування кредитними коштами вважається таким, що сплив через 5 днів 26.12.2008 р., у зв»язку з чим, з 27.12.2008 р. почав свій перебіг термін позовної давності для всіх вимог, передбачених умовами договору. В той же час, здійснення в подальшому відповідачем часткового виконання зобов»язання, а саме 21.01.2009 р. у розмірі 62,63 долари США є підставою для застосування положень ст.264 ЦК України. При цьому, з 22.01.2009 р. починає свій перебіг новий строк позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту. Наступне часткове виконання зобов»язань здійснюється [PERSON] 16.12.2010 р. у розмірі 2,98 долари США, що знову є підставою для переривання строку позовної давності та початком обчислення нового строку, сплив якого припадає на 17.12.2013 р. З даним позовом, позивач звернувся до суду лише у травні 2016 р., з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Відповідач просить про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та відмову у позові, про що її представником подана заява до суду. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З вказаних підстав порушене право позивача в частині стягнення тіла кредиту та пені не може бути захищене судом, а тому позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення суми відсотків за договором. На підставі ст..88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial