Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом, у якому зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.05.2013р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В супереч умовам договору позичальник не здійснює виконання своїх зобов'язань, в наслідок чого утворила заборгованість. Станом на 30.09.2014р. заборгованість складає 8100,64 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 4495,04 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 2133,66 грн.; - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 610,00 грн.; - штраф 500,00 грн. ( фіксована частина), 361,94 грн. ( процентна складова). Посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, просять стягнути з відповідача суму заборгованості 41018,24 грн. та відшкодувати судові витрати. У судове засідання представник позивача Смірнова О.К. не з`явилася, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, розглянути справу в заочному порядку, про що повідомила письмово. Відповідач у судове засiдання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повiдомила, заперечень проти позову не надала, хоча про день та час слухання справи була повiдомлена належним чином, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рiшення в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, на пiдставi даних що є у справi та доказiв. Дослідив матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 29.05.2013р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір б/н, який оформлений у виді заяви, відповідного до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який оформлений у виді заяви ( а.с. 7). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 28 звор. сторінка). Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.21). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг При порушенні позичальником строків платежів більше ніж на 120 днів, він сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову ( а.с. 29). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Доказом порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору є розрахунок суми заборгованості ( а.с. 5-6). Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає позов обґрунтований, який знайшов підтвердження наданими доказами, заперечень на нього від відповідача не надійшло, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені останнім.

Outcome: approved