Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до відповідачів [PERSON]Ф, [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором №11108339000 від 16 січня 2007 року в розмірі 24\~106,87 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 319\~248,14 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 січня 2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №11108339000, згідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 50\~625,00 швейцарських франків, а позичальник - повернути наданий кредит із встановленою процентною ставкою у розмірі 7,99% річних. Позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, а позичальник, всупереч умовам кредитного договору, не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентах. Станом на 03 червня 2014 року загальна заборгованість позичальника становить 24\~106,87 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 319\~248,14 грн., з яких: заборгованість по кредиту 23\~456,59 швейцарських франків, що еквівалентно 310\~636,47 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом 640,06 швейцарських франків, що еквівалентно 8\~476,34 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 9,89 швейцарських франків, що еквівалентно 130,96 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 0,33 швейцарських франків, що еквівалентно 4,37 грн. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки №1 від 16 січня 2007 року, згідно якого остання зобовязується відповідати в повному обсязі за виконання позичальником, усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. У звязку з неналежним виконанням відповідачами умов договору, позивач просить суд стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором №11108339000 від 16 січня 2007 року в розмірі 24\~106,87 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 319\~248,14 грн., та понесені судові витрати по справі. 31 серпня 2015 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11108339000 від 16 січня 2007 року в розмірі 24\~106,87 швейцарських франків та 135,33 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості, понесені судові витрати по справі. Тобто, позивач просить стягнути суму боргу в іноземній валюті, яка надавалася Позичальнику на виконання умов кредитного договору, в даній справі швейцарський франк. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Проти винесення повторного заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином. Будь-які відомості про неможливість останніх прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що їх чергова неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи. Водночас, до матеріалів справи приєднано письмові заперечення представника відповідачів від 30 березня 2015 року, який вказує на безпідставність позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно п.1.1. Розділу 1.Загальні положення Статуту ПАТ «УкрСиббанк» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів АКІБ «УКрСиббанк» 27 жовтня 2009 року, рішенням Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 16 січня 2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №11108339000 (надалі Договір), згідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 50\~625,00 швейцарських франків, а позичальник - повернути наданий кредит у наступний термін: з 16 січня 2007 року по 15 січня 2018 року. Згідно п.1.2.2. Договору позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додається), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін, або до вказаного терміну (достроково), відповідно до умов розділу 11 даного Договору. Відповідно до п.1.3.1. Договору за користування кредитними коштами на перший місяць установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 7,99% річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2. даного Договору. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №1 від 16 січня 2007 року, відповідно до п.1.3. якого поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Листом №60503 від 19 лютого 2008 року позивач повідомляв [PERSON] про те, що Банком прийнято рішення нараховувати підвищені проценти не на всю суму кредиту, а лише на прострочену суму основного боргу. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі [PERSON], [PERSON] не виконують належним чином взятих на себе зобов'язань. У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором №11108339000 від 16 січня 2007 року про надання споживчого кредиту заборгованість відповідачів становить 24\~106,87 швейцарських франків, що еквівалентно 319\~248,14 грн., з яких: заборгованість по кредиту 23\~456,59 швейцарських франків, що еквівалентно 310\~636,47 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом 640,06 швейцарських франків, що еквівалентно 8\~476,34 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 9,89 швейцарських франків, що еквівалентно 130,96 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 0,33 швейцарських франків, що еквівалентно 4,37 грн. Виниклий розмір заборгованості відповідачів перед ПАТ «УкрСиббанк» також підтверджено випискою за кредитним договором №11108339000 за період з 16 січня 2007 року по 13лютого 2015 року. 24 квітня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звертався до [PERSON], [PERSON] із досудовими вимогами про сплату заборгованості по кредитному договору №11108339000 від 16 січня 2007 року (Вих. №30-11/12036, Вих. №30-11/12037 ), однак на час розгляду справи судом, зобовязання за даним договором по сплаті виниклої заборгованості не виконані. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів (ст.554 ЦК України). Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень ст.ст.192, 533 ЦК України та ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Пункт 12 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» містить розяснення про те, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору №11108339000 від 16 січня 2007 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором №11108339000 від 16 січня 2007 року в розмірі 24\~106,87 швейцарських франків та 135,33 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Суд не бере до уваги та вважає необґрунтованими покликання представника відповідачів на те, що неможливо обрахувати та визначити реальну заборгованість по кредиту, які викладено ним у письмових запереченнях на позов, оскільки на спростування таких доводів чи їх підтвердження судом призначалася судова економічна експертиза фінансово-кредитних операцій, яка не проведена у звязку з її неоплатою та неотриманням експертом необхідних документів, а інших належних та допустимих доказів на спростування розміру виниклого за кредитним договором №11108339000 від 16 січня 2007 року боргу позичальниками [PERSON], [PERSON] не надано та в судовому засіданні не здобуто, а тому при прийнятті рішення суд взяв до уваги та послався на розрахунок, який надано позивачем. Згідно ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved