Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 09.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У подальшому умови кредитування та обслуговування кредитної картки були змінені на підставі п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» змінено кредитний ліміт. Відповідач своїм підписом на заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ними та банком договір. Відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік згідно п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг». Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач у порушення «Умов та правил надання банківських послуг» та закону не виконує зобов'язання за договором та не сплачує грошові кошти, що підлягають оплаті за його умовами. Сума заборгованості складає 15 056,08 грн., яку просило стягнути з відповідача в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач позовні вимоги не визнав, оскільки позивач не надав жодного доказу укладення кредитного договору. Позивачем не дотримані загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. «Умови та правила надання банківських послуг» носять загальний характер і не мають вказівок про його зобов'язання перед банком. Відсутність у договорі кредиту зазначених умов свідчить про недосягнення між ним та банком згоди з істотних умов договору, що свідчить про не укладення кредитного договору. Позивач не довів надання йому копії договору та кредитної картки, що також свідчить про не укладення кредитного договору. Перед укладенням кредитного договору позивач не надав йому письмове повідомлення з інформацією про умови кредитування, чим порушив вимоги п. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» від 08.12.2010 року підтверджує лише його намір придбати споживчий кредит та не створює для нього жодних зобов'язань. Позивачем не надано доказу того, що по його заяві було прийнято позитивне рішення про випуск та надання йому карти. Не доведено також позивачем факт зняття грошових коштів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим та містить суперечності. Просив у задоволенні позову відмовити. Крім того, вважав, що позивач пропустив строк позовної давності, яку просив застосувати. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. 02.12.2010 року [PERSON] подав до ПАТ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» у якій виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом 5000 грн. Погодився з тим, що ця заява разом з «Пам'яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку» складають між собою і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згідний з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов'язався виконувати вимоги «Умов та Правил надання банківських послуг», а також регулярно ознайомлюватись зі змінами на сайті ПриватБанку (а.с.8). Виходячи з вимог ст. ст. 207, 626, 634, 1055 ЦК України анкета-заява від 09.12.2010 року (а.с.8) в сукупності з «Пам'яткою клієнта» (а.с. 9-10), «Умовами та правилами надання банківських послуг» (а.с.11-34), «Тарифами банку» (а.с.9-10) за своєю правовою природою є кредитним договором, який укладено позивачем та відповідачем. Цей договір на день розгляду справи не оспорений, а тому підлягає виконанню сторонами. Уклавши зазначений договір відповідач погодився, що на нього розповсюджуються «Умови та правила надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» банк змінював кредитний ліміт, що підтверджується довідкою від 27.03.2015 року (а.с.7). Із розрахунку заборгованості за договором від 09.12.2010 року (а.с.5-6) видно, що банк зобов'язання за договором виконав належним чином та надав позичальнику грошові кошти. Разом з тим, відповідач в порушення п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» не відшкодовує грошові кошти, що належить сплачувати за договором. Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед банком станом на 28.02.2015 року склала 15056,08 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6474,91грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 6188,02 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1200 грн.; штрафи 500 грн. фіксована частина та 6933,15 грн. процентна складова (а.с.5-6). Цей розрахунок відповідач вважав необґрунтованим та суперечливим, але суд вважає, що він відповідає умовам договору та жодним чином не спростований відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК України поширюються і на відносини за кредитним договором (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі видало відповідачу, але останній умови договору не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитом згідно наданого розрахунку в сумі 15056,08 грн. Відповідач посилався на пропуск позивачем строку позовної давності, але суд вважає, що підстави для застосування судом позовної давності відсутні, оскільки пунктом 1.1.7.31 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, оплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 50 років. Зазначена умова договору не суперечить закону, оскільки ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Останній платіж позивачем здійснено за розрахунком заборгованості 21.03.2013 року, а позов пред'явлено 13.05.2015 року, що свідчить про звернення з позовом до суду в межах строку позовної давності. Крім того, відповідач заперечував проти позову, оскільки договір кредиту є недійсним, але не надав суду жодного доказу, який цю обставину підтверджує. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved