Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.03.2007 р., укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») і [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 541 (із змінами внесеним нотаріально посвідченим договором № 1 від 28.09.2010 р. за р. № 1429), та за іпотечним договором від 12.12.2007 р., укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») і [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 10054 (із змінами внесеним нотаріально посвідченим договором від 31.07.2009 р. за р. № 933), а саме трикімнатну квартиру № 23, загальною площею 132,1 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м., що знаходиться у будинку № 104 по вул. Малій Арнаутській в м. Одесі та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2004 р., посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. № 1-1331, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 30.03.2004 р. в книзі № 470пр-107, запис № 306, - в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 692/Ф03.14/030 від 06.03.2007 р. у загальному розмірі 329078,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (21,9328 грн. за 1 дол. США) на 14.10.2015 р. становить 7217597,90 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 144042,14 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3159245,14 грн.; заборгованість по процентам 85857,73 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1883099,07 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 68644,08 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1505555,72 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 30534,11 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 669697,96 грн.) та за договором кредиту № 692/Ф03.14/076 від 12.12.2007 р. у загальному розмірі 105358,56 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 14.10.2015 р. становить 2310806,54 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 50379,01 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1104951,94 грн.; заборгованість по процентам 27977,08 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 613615,34 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 24008,40 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 526570,99 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 2994,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 65668,26 грн.), що разом становить 434436,61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 9528404,44 грн., - шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, встановленою на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) в межах процедури виконавчого провадження. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов у повному обсязі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно договору кредиту № 692/Ф03.14/030 від 06.03.2007 р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») надав [PERSON] кредит у сумі 170000,00 дол. США, із сплатою процентів за користування кредитним коштами за процентною ставкою у розмірі 12,75% річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 05.03.2017 р. 28.09.2010 р. сторони уклали додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 692/Ф03.14/030 від 06.03.2007 р., відповідно до умов якої було встановлено, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладання цієї додаткової угоди складає 144042,14 дол. США, залишок заборгованості за нарахованими процентами 8128,69 дол. США, а також встановлено нову проценту ставку за користування кредитними коштами в розмірі 15,60 % річних, встановлено новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором 05.03.2022 р.; та встановлено новий графік погашення кредиту та внесення плати за кредит. В забезпечення виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за договором кредиту № 692/Ф03.14/030 від 06.03.2007 р. (із змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 28.09.2010 р.), 06.03.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») як іпотекодержателем і [PERSON] як іпотекодавцем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 541, відповідно до умов якого предметом іпотеки є трикімнатна квартира № 23, загальною площею 132,1 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м., що знаходиться у будинку № 104 по вул. Малій Арнаутській в м. Одесі та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2004 р., посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. № 1-1331, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 30.03.2004 р. в книзі № 470пр-107, запис № 306, заставною вартістю 1227000,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на дату укладання цього договору дорівнює 242970,30 дол. США. 28.09.2010 р. сторони уклали договір № 1 про внесення змін до згаданого іпотечного договору від 06.03.2007 р. за р. № 541, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1429. Крім того, згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 692/Ф03.14/076 від 12.12.2007 р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») надав [PERSON] кредит в сумі 53000,00 дол. США, із сплатою процентів за користування кредитним коштами за процентною ставкою у розмірі 13,5% річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 11.12.2017 р. 30.07.2009 р. сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 692/Ф03.14/076 від 12.12.2007 р., відповідно до умов якої було встановлено максимальний ліміт заборгованості по кредиту в сумі 5737,89 дол. США, встановлено нову проценту ставку за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних, та встановлено кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - 11.12.2022 р. В забезпечення виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 692/Ф03.14/076 від 12.12.2007 р., 12.12.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») як іпотекодержателем і [PERSON] як іпотекодавцем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 10054, відповідно до умов якого предметом іпотеки є трикімнатна квартира № 23, загальною площею 132,1 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м., що знаходиться у будинку № 104 по вул. Малій Арнаутській в м. Одесі та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2004 р., посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. № 1-1331, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 30.03.2004 р. в книзі № 470пр-107, запис № 306, заставною вартістю 1346000,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на дату укладання цього договору дорівнює 266534,65 дол. США. 31.07.2009 р. сторони уклали договір про внесення змін до згаданого іпотечного договору від 12.12.2007 р. за р. № 10054, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 933. Відповідно до п. 4.2. договору кредиту № 692/Ф03.14/030 від 06.03.2007 р. та договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 692/Ф03.14/076 від 12.12.2007 р., у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійно облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє в цей період. Через невиконання відповідачем своїх зобовязань за вищевказаними кредитними договорами, її заборгованість за цими договорами станом на 14.10.2015 р. склала у загальному розмірі 434436,61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (21,9328грн. за 1 дол. США) на 14.10.2015 р. становить 9528404,44 грн., з яких : заборгованість за договором кредиту № 692/Ф03.14/030 від 06.03.2007 р. - 329078,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (21,9328 грн. за 1 дол. США) на 14.10.2015 р. становить 7217597,90 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 144042,14 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3159245,14 грн.; заборгованість по процентам 85857,73 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1883099,07 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 68644,08 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1505555,72 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 30534,11 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 669697,96 грн.); заборгованість за договором кредиту № 692/Ф03.14/076 від 12.12.2007 р. - 105358,56 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 14.10.2015 р. становить 2310806,54 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 50379,01 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1104951,94 грн.; заборгованість по процентам 27977,08 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 613615,34 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 24008,40 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 526570,99 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 2994,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 65668,26 грн.). Відповідно до умов згаданих двох кредитних договорів, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обовязків щодо повернення кредиту частинами та сплати процентів за користування кредитними коштами протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Статтею 589 ЦК України та статю 20 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржиком основного зобовязаня заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буле виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержате набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Пунктом 4.1. іпотечного договору від 06.03.2007 р. за р. № 541 та іпотечного договору від 12.12.2007 р. за р. № 10054 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно умов цих іпотечних договорів, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема на підставі рішення суду, та у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, визначений у відповідному рішенні суду, в тому числі шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-які особі-покупцеві. \~ Відповідно до положень\~ст. 35 Закону України «Про іпотеку»,\~у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стисли й зміст порушених зобовязань, вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочасти звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Позивач рекомендованою поштою направив на адресу відповідача [PERSON] письмову вимогу за вих. № 08.506-297/96-362 від 14.01.2016 р., яка містить стислий зміст порушеного зобовязання за договором кредиту № 692/Ф03.14/030 від 06.03.2007 р., вимогу про дострокове повернення кредиту та усіх нарахувань за ним в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, а також попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, позивач рекомендованою поштою направив на адресу відповідача [PERSON] письмову вимогу за вих. № 08.506-297/96-4599 від 16.03.2016 р., яка містить стислий зміст порушеного зобовязання за договором кредиту № 692/Ф03.14/076 від 12.12.2007 р., вимогу про дострокове повернення кредиту та усіх нарахувань за ним в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, а також попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте відповідач залишила ці вимоги банку без задоволення. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги, що 07 червня 2014р. набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 статті 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. За змістом\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. У\~рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999р. №1-рп/99\~у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 3 Закону № 1304-VII передбачено, що зазначений Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає в бухгалтерському та (або) податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. В цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої\~статті 263 ЦК України). Отже, мораторій не звільняє від виконання зобов'язання, а є відстроченням виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта. Встановлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Така правова позиція викладена у\~постанові Верховного\~Суду України від 15 квітня 2015р. у справі за №6-46цс15. Отже, чинність вказаного Закону на час ухвалення рішення є підставою, у разі задоволення позову за наявності для цього підстав, для визначення порядку його виконання. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме, визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. Таким чином, враховуючи наявність в справі підстав для задоволення вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, судове рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Така правова позиція викладена у\~постанові Верховного\~Суду України від 25 березня 2015р. у справі № 44цс15. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 20190,00 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved