Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач 09.11.2016 року звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням, посилаючись на те, що згідно з укладеним 05.02.2012 року договором між позивачем та відповідачем остання виконувала обовязки кредитного консультанта у філії № 31 ТОВ «ІЗІ Кредит» в м. Черкаси. В січні березні 2013 року працівники ТОВ «ІЗІ Кредит» при перевірці філії № 31 виявили, що [PERSON] використовуючи одержані незаконним шляхом копії документів паспорта та картки фізичної особи платника податку оформлювала на громадян кредитні договори, без їх участі та відома, отримані для видачі клієнту кредитні грошові кошти привласнювала та використовувала на свою користь. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що своїми навмисними діями відповідачка завдала позивачу майнову шкоду у розмірі 18\~577,50 грн. 30.07.2013 року слідчим відділом Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, за заявою ТОВ «ІЗІ Кредит», відкрито кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР № 12013250040003152, відносно [PERSON] та в подальшому з обвинувальним актом направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси. На протязі 2013 року відповідачка з метою добровільного відшкодування завданої майнової шкоди, внесла до каси ТОВ «ІЗІ Кредит» 14925 грн., що підтверджується квитанціями та прибутковими касовими ордерами ТОВ «ІЗІ Кредит». 10.07.2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси, у кримінальному провадженні № 12013250040003152, за обвинуваченням [PERSON] винесено вирок, за яким останню засуджено і визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3,4 ст.358, ч.2 ст. 190 , ч.3 ст.191 КК України. Цивільний позов ТОВ «ІЗІ Кредит» до [PERSON] про відшкодування нанесених збитків вчиненим злочином Соснівським районним судом м. Черкаси залишено без розгляду, у звязку з неявкою представника цивільного позивача до суду. Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 03.09.2015 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2015 року відносно [PERSON] скасовано в частині призначення покарання в іншій частині залишено без змін. В даний час, [PERSON]Р припинила проведення відшкодування ТОВ «ІЗІ Кредит» завданої вчиненим злочином майнової шкоди, яка на час подачі позову до суду складає 3651,50 грн. У звязку з цим позивач просить суд ухвалити рішення про відшкодування [PERSON] на користь ТОВ «ІЗІ Кредит» майнової шкоди завданої в результаті кримінального правопорушення, у розмірі 3651,50 грн. До судового засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином до суду звернулася з запереченням в якому зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності, так як представникам позивача ще у січні-березні 2013 року було відомо про нанесенні збитки. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначила, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У звязку з тим, у кримінальному провадженні позивачем заявлявся позов про стягнення з неї збитків однак був залишений без розгляду у звязку з неявкою позивача. Відповідачка вважає, що відповідно до ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Тому просила суд застосувати позовну давність до позовних вимог ТОВ «ІЗ Кредит» та винести рішення про відмову у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3,4 ст.358, ч.2 ст. 190, ч.3 ст.191 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.358 КК України у вигляді одного року обмеження волі; за ч.3 ст.358 КК України у вигляді одного року шести місяців обмеження волі; за ч.4 ст.358 КК України у вигляді двох років обмеження волі; за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді трьох років обмеження волі; за ч.3 ст. 191 КК України у вигляді трьох років шести місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади повязані з фінансово-розпорядчими функціями строком на три роки. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, кінцево призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади повязані з позбавленням прав займати посади повязані з фінансово-розпорядчими функціями строком на три роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування з випробуванням на один рік, зобовязавши у відповідності до ст.76 КК України не змінювати без відому цих органів місце постійного проживання. Цивільний позов ТОВ «ІЗІ Кредит» до [PERSON] про відшкодування нанесених збитків вчиненим злочином залишено без розгляду. Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 03.09.2015 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2015 року відносно [PERSON] скасовано в частині призначення покарання в іншій частині залишено без змін. Вирок Апеляційного суду Черкаської області від 03.09.2015 року вступив в законну силу з моменту його проголошення. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2015 року та Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 03.09.2015 року встановлено, що [PERSON] використовуючи одержані незаконним шляхом копії документів паспорта та картки фізичної особи платника податку оформлювала на громадян кредитні договори, без їх участі та відома, отримані для видачі клієнту кредитні грошові кошти привласнювала та використовувала на свою користь. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи відповідачка частково добровільно відшкодувала завдані майнові збитки ТОВ «ІЗІ Кредит», що підтверджується довідкою позивача від 04.11.2016 року № 896 та прибутковими касовими ордерами за 2013 рік. На даний час залишок відшкодування завданої вчиненим злочином майнової шкоди, яка на час подачі позову складає 3651,50 грн. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.\~Вирок або постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ст.1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України N 3 від 31.03.89 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» покладаючи на підсудного обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК Українизбитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі\~знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення з таких підстав. Вина відповідачки у вчиненні шахрайських дій встановлена вироком суду, який набрав законної сили, внаслідок вчиненого злочину проти власності з вини відповідача завдані матеріальні збитки в сумі 3651,50 грн., які відповідачем не відшкодовані, тому позовні вимоги про стягнення вказаних збитків з відповідача підлягають до задоволення, оскільки вказані збитки безпосередньо заподіяні внаслідок заволодіння відповідачем належними позивачу грошовими коштами внаслідок обману, тобто є прямими матеріальними збитками внаслідок злочину. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.2 ст. 265 ЦК України якщо суд залишив без розгляду позов, предявлений у кримінальному провадженні, час від дня предявлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, цивільний позов в кримінальному провадженні заявлений був позивачем в червні 2014 року. Вирок Апеляційного суду Черкаської області від 03.09.2015 року вступив в законну силу з моменту його проголошення. Виходячи зі змісту ч.2 ст. 265 ЦК України час з червня 2014 року по вересень 2015 року не зараховується до позовної давності, а тому доводи відповідачки про сплив позовної давності суд вважає необґрунтованими. Таким чином, суд погоджується з розрахунком позивача, а тому до стягнення з відповідача підлягають матеріальні збитки завдані внаслідок злочину на загальну суму: 18577,50 грн.(борг по тілу кредиту) - 14925 грн.(всього проведено платежів відповідачкою у рахунок відшкодування майнової шкоди) = 3651,50 грн. (сума залишку відшкодування майнової шкоди, яку необхідно стягнути з відповідачки). При подачі цивільного позову про відшкодування шкоди злочином позивач був звільнений від оплати судового збору в дохід держави, тому на підставі ст.88 ЦПК України оплата судового збору підлягає покладення на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачене ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved