Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 05.06.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувала, тому станом на 30 листопада 2016 року утворилася заборгованість в розмірі 13078,78 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився. Доказів поважності причин такої неявки, які б давали підстави для відкладення розгляду справи згідно його клопотання, судові не надав. Проте позивач у позовній заяві зазначав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини своєї неявки суду не повідомила, що дає суду, відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів, про що не заперечує позивач у своїй заяві до суду. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05.06.2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку та зобов»язалася виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, отже вона виявила свою волю на отримання кредиту від Банку на умовах передбачених Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку. У випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій Банк має право достроково вимагати повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій. За приписами частини 1 статті 626 ЦК України та ч.1 статті 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору від 05.06.2012 року станом на 30 листопада 2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед КБ «ПриватБанк» склала 13078,78 грн., яка складається з: 560,35 грн. забогованість за кредитом; 8619,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 598,99 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст.\~58,\~59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на правила розподілу доказування, заявивши позов, саме на позивача покладено обов'язок з доведення факту порушення його прав, що дає право на стягнення заборгованості.Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт такого порушення відповідачем його прав, що є підставою для стягнення заборгованості. Отже, оскільки [PERSON] не виконала свої зобовязання за кредитним договором, то з неї підлягає стягненню кредитна заборгованість, яка утворилася внаслідок такого невиконання зобов»язання. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору.

Outcome: approved