Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 12 771 гривню 83 копійки боргу за кредитним договором без номеру від 26 січня 2008 року та 1378 гривень понесених судових витрат. Представником позивача [PERSON] подано письмову заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримано у повному обсязі, представник позивача просить проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилась, повідомлялась про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту анкети-заяви без номера від 26 січня 2008 року, укладеного між сторонами по справі, встановлено, що позивачем надано відповідачу кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна», із встановленням кредитного ліміту у сумі 800 грн. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] 28 січня 2008 року останній було встановлено на картку кредитний ліміт у сумі 16 000 грн., який в подальшому змінювався. Відповідно до позовної заяви - позивач скористалась вказаним кредитом. Заперечень щодо цих обставин та доказів на доведення таких заперечень відповідачем, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України суду надано не було. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, якими встановлено сплату відсотків за користування позичальником кредитними коштами у розмірі 1,9 відсотка в місяць та сплату комісії за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 1% від загальної суми. Вказані нарахування, а також обовязок сплатити пеню у разі виникнення прострочених зобовязань із терміном понад 90 днів, передбачені також Умовами та правилами надання банківських послуг (п.п.2.1.1.12.2., 2.1.1.12.2.2). Кредитний договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленності з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Розрахунок заборгованості по кредиту [PERSON] доводить, що станом на 1 листопада 2016 року загальна сума заборгованості за залишком кредиту за договором від 26 січня 2008 року, за відсотками за користування кредитними коштами, комісіями з боку відповідача (в тому числі і за штрафними санкціями) складає 12 771 гривню 83 копійки. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, вказаної у позові, є підставною і підлягає до задоволення у розмірі, вказаному у довідці. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Платіжне доручення від 18 листопада 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1378 гривень судового збору, а тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на надані докази, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: approved