Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач 04.04.2017 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 26.02.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] уклали Договір Кредиту №12.2.6-8. Відповідно до п.1.1. умов кредитного договору кредитор зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 28 000,00 доларів США. Позивач свої зобов`язання виконав належним чином в повному обсязі, надавши грошові кошти відповідачу. Неналежне виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 01.03.2017 року складає 57236,16 доларів США, яка складається із суми заборгованості за кредитом 26594,95 доларів США; суми заборгованості за відсотками 30641,21 доларів США. Позивач просив стягнути заборгованість в сумі 57236,16 доларів США, а також понесені судові витрати в сумі 23017,65 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.04.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.04.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду відзив, відповідно до якого з позовними вимогами не погоджуються. Зазначили, що за позовом ПАТ «Укрсоцбанк», згідно рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.12.2010 року по справі №1766/09, на користь останнього з [PERSON] стягнуто суму заборгованості у розмірі 237586,52 грн. за Генеральним договором про здійснення кредитування №2МСБ від 26.02.2008 року. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який в свою чергу, був пред`явлений до виконання до ВДВС та відкрито виконавче провадження. Таким чином, позивач намагається притягти до подвійної відповідальності відповідача за одним і тим самим зобов`язанням Генеральним договором про здійснення кредитування №2 МСБ від 26.02.2008 року. Такі вимоги є незаконними та суперечать положенням чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.02.2008 року [PERSON] уклала з ПАТ «Укрсоцбанк» Генеральний договір №2МСБ про здійснення кредитування №2МСБ. Відповідно до п.п.1 Генерального договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 28 000,00 доларів США, на умовах та з щомісячним погашенням заборгованості згідно графіку, встановленому Генеральним договором додатковими угодами до нього. 26.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №12.2.6-8 до Генерального договору про здійснення кредитування №2МСБ від 26.02.2008 року, якою встановлено відсоткову ставку за користування кредитними коштами на рівні 13,5 відсотків річних. 01.09.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Угоду №1 про внесення змін до Додаткової угоди №12.2.6-8 до Генерального договору про здійснення кредитування №2МСБ від 26.02.2008 року, якою встановлено відсоткову ставку за користування кредитними коштами на рівні 14 відсотків річних. З наданої позивачем довідки вбачається, що станом на 01.03.2017 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 57236,16 доларів США, яка складається із суми заборгованості за кредитом 26 594,95 доларів США; суми заборгованості за відсотками 30 641,21 доларів США. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у 2009 році ПАТ «Укрсоцбанк» звернулися до третейського суду із позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.12.2010 року у справі №1766/09 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк». Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 237586,52 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 24880 доларів США, що за курсом НБУ (на 15.12.2010 року - 7,963 грн.) - 198119,44 гривень; строкової заборгованості за відсотками в розмірі 310,52 доларів США, що за курсом НБУ (на 15.12.2010 року - 7,963 грн.) - 2472,67 гривень; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 1714,95 доларів США, що за курсом НБУ (на 15.12.2010 року - 7,963 грн.) - 13656,14 гривень; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 2623,49 доларів США, що за курсом НБУ (на 15.12.2010 року - 7,963 грн.) - 20890,85 гривень; пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 179,29 доларів США, що за курсом НБУ (на 15.12.2010 року - 7,963 грн.) - 1427,68 гривень; пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 128,06 доларів США, що за курсом НБУ (на 15.12.2010 року - 7,963 грн.) - 1019,74 гривень, та 2775,86 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Зазначене рішення третейського суду є чинним. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2014 року, державним виконавцем Швагер М.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2604/2745, виданого 25.04.2012 року Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 240362,38 грн. З листа Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вбачається, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 26.01.2018 року виконавчі провадження стосовно [PERSON] на виконанні відділу не перебувають. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» (ч.1 ст.6 цього закону доповнено п.14 згідно із законом №2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Спори між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту відповідно до п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди» не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України від 03 лютого 2011 року №2983-VІ «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчисті справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів банку (кредитної спілки). Слід зазначити, вказане рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків було постановлено третейським судом 15.12.2010 року, тобто до прийняття Закону України від 03 лютого 2011 року №2983-VІ «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам». З моменту ухвалення рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.12.2010 року, яке є чинним та яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов`язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину - площину виконання судового рішення, які врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження». Звернувшись до суду у квітні 2017 року з даним позовом, ПАТ «Укрсоцбанк» просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 57236,16 доларів США, яка складається із суми заборгованості за кредитом 26 594,95 доларів США; суми заборгованості за відсотками 30 641,21 доларів США. Звернувшись до третейського суду із позовом у 2010 році про стягнення суми заборгованості з відповідача за вказаним кредитним договором банк змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором. Після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки після звернення до третейського суду, ухвалення третейським судом 15.12.2010 року рішення, яке є чинним, позичальник був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі. Таким чином, після звернення до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів, ухвалення третейським судом 15.12.2010 року рішення про стягнення суми заборгованості, банк змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором, кредитний договір припинив свою дію та банк втратив можливість нарахування та стягнення з відповідачів відсотків за кредитним договором, комісії та пені, оскільки, нарахування відсотків за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» у зв`язку з необґрунтованістю.

Outcome: dismissed