Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 26.01.2016 р. до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 30.05.2012 р. ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №321АІ10120530001, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 118620,00 грн., на наступних умовах: строк погашення 28.05.2019 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами є змінною, що визначено пунктом 2.7 вищевказаного договору кредиту, та на перший річний період складає 17,80 % річних. Відповідач зобов`язанний виконати умови кредитного договору у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячних платежів, згідно встановленого графіку сплати кредиту. У порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 23.11.2015 р. утворилась заборгованість в розмірі 222474,73 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 105910,74 грн., заборгованості за відсотками - 59074,21 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 18683,28 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 12951,25 грн., інфляційних витрат за кредитом - 14636,15 грн., інфляційних витрат за відсотками - 11219,10 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, сплачені при пред`явленні позову у розмірі 3337,13 грн. Ухвалою від 15.02.2016 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду. 26.04.2016 р. у справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] \~на користь\~ПАТ «Укрсоцбанк»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ №321АІ10120530001\~від 30.05.2012\~р.\~в розмірі\~222474,73\~та судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору у\~розмірі 3337,13\~грн. Ухвалою від 10.03.2020 р. заочне рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від від 26.04.2016 р. скасовано, справу призначено до судового розгляду на 20.04.2020 р. за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 20.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 03.06.2020 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті. 03.06.2020 р., на підставі ст.55 ЦПК України, первісного позивача ПАТ «Укрсоцбанк» замінено на правонаступника АТ «Альфа Банк», розгляд справи відкладено на 31.08.2020 р. на підставі п.4 ч.1 ст.223 ЦПК України для витребування доказів. 31.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 21.10.2020 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 21.10.2020 р. розгляд справи відкладено на 11.01.2021 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України для витребування доказів. 11.01.2021 р. розгляд справи відкладено на 18.02.2021 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України для витребування доказів. 18.02.2021 р. розгляд справи відкладено на 31.03.2021 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 31.03.2021 р. розгляд справи відкладено на 24.05.2021 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, що наведені в заяві про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.96-100). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ Альфа Банк до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.05.2012 р. ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №321АІ10120530001, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 118620,00 грн., на наступних умовах: строк погашення 28.05.2019 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами є змінною що визначено пунктом 2.7 вищевказаного договору кредиту, та на перший річний період складає 17,80 % річних. Відповідач зобов`язався виконати умови кредитного договору у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячні платежі, згідно встановленого графіку сплати кредиту (а.с.5-16). Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується відповідачем. Позивач зазначає, що станом на 23.11.2015 р. [PERSON] має заборгованість в розмірі 222474,73 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 105910,74 грн., заборгованості за відсотками в сумі 59074,21 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 18683,28 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 12951,25 грн., інфляційних витрат за кредитом в сумі 14636,15 грн., інфляційних витрат за відсотками в сумі 11219,10 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача (а.с.19-20).\~ Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобов`язання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Вирішуючи позов в частині заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі наведених положень діючого законодавства, суд виходив з наступного. У п.54 постанови Великої палати Верховного суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Аналогічно, у постанові Великої палати Верховного суду від 31.10.2018 р. у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом п.4.4 кредитного договору, укладеного між сторонами, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.6, 3.3.7 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно розрахунку вимог банку (а.с.19), останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 28.02.2013 р. Згідно п.1.1.1 кредитного договору погашення кредиту буде здійснюватись у порядку, визначеному графіком, до 30 числа (включно) кожного місяця, починаючи з червня 2012 р. Таким чином, останнім днем своєчасної оплати щомісячного платежу є 30 число місяця, з наступного дня заборгованість вважається простроченою. Починаючи з 31.03.2013 р. почався перебіг 90-денного строку невиконання (неналежного виконання) відповідачем умов кредитного договору щодо погашення заборгованості за кредитом, який сплив 28.06.2013 р. та 29.06.2013 р. настав строк повного повернення кредиту. Відтак, нарахування позивачем відсотків, пені, а також інфляційних витрат, після спливу визначеного цим договором строку кредитування, є безпідставним. Суд погоджується з розрахунком представника відповідача (т.1 а.с.99) щодо розміру відсотків, які нараховані в межах строку кредитування, та складають 7143,67 грн. і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача разом з сумою заборгованості за кредитом в розмірі 105910,74 грн., що разом становить 113\~054,41 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial