Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

ПАТ «Сбербанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2013 між ПАТ «Сбербанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 46#00017785678, відповідно до умов якого останній отримав кредит на поточні потреби у розмірі 98000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,00 % річних. Банк умови договору кредиту виконав в повному обсязі, видавши відповідачу кредит у розмірі 98000,00 грн. Проте, відповідач умови кредитного договору не виконав, в результаті чого, станом на 13 березня 2017 року має заборгованість перед ПАТ «Сбербанк» у розмірі 481\~745,82 грн., з яких: - 94665,15 грн. заборгованість за кредитом; - 104029,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 174857,37 грн. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; - 108194,15 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Добровільно заборгованість відповідачем не погашається, тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] 481\~745,82 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге поспіль з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 жовтня 2013 між ПАТ «Сбербанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 46#00017785678, відповідно до умов якого останній отримав кредит на поточні потреби у розмірі 98000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,00 % річних на строк до 27 жовтня 2018 року. Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що кредитні кошти позичальник зобовязався сплачувати в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідно до графіку, згідно із додатком № 1 до кредитного договору, що є його невідємною частиною, з кінцевим терміном повернення не пізніше 27 жовтня 2018 року (а.с.5). У пункті 1.2 кредитного договору зазначено, що позичальник зобовязується сплачувати банку відсотки у розмірі 35, 00 % річних. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором, позичальник зобовязаний сплачувати банку пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 13 березня 2017 року відповідач має заборгованість перед ПАТ «Сбербанк» у розмірі 481 745,82 грн., з яких: - 94665,15 грн. заборгованість за кредитом; - 104029,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 174857,37 грн. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; - 108194,15 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повертає. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь ПАТ «Сбербанк» 481\~745,82 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved