Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 19.05.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування №1600032, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 2\~498,17 грн. кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п. 3 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 30% річних. Повернення суми кредиту відповідно до п.4 договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений у п.1 договору. Відповідно до п.9 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Позивач свої зобовязання за договором виконав, однак станом на 21.02.2017 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Кредобанк» складає 3\~135,74 грн., з яких: 2\~498,17 грн. неповернута сума кредиту; 309,56 грн. прострочені відсотки; 92,01 грн. нараховані відсотки; 236,00 грн. заборгованість по пені, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 19.05.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування №1600032, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 2\~498,17 грн. кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п. 3 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 30% річних. Повернення суми кредиту відповідно до п.4 договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений у п.1 договору. Відповідно до п.9 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3 договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Позивач свої зобовязання за договором виконав, однак станом на 21.02.2017 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Кредобанк» складає 3\~135,74 грн., з яких: 2\~498,17 грн. неповернута сума кредиту; 309,56 грн. прострочені відсотки; 92,01 грн. нараховані відсотки; 236,00 грн. заборгованість по пені. Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором №1600032 від 19.05.2016 року у розмірі 3\~135,74 грн., з яких: 2\~498,17 грн. неповернута сума кредиту; 309,56 грн. прострочені відсотки; 92,01 грн. нараховані відсотки; 236,00 грн. заборгованість з пені. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої винесено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved