Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

ПАТ «Харківміськгаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 2613,94 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач проживає в [INFO], є абонентом ПАТ Харківміськгаз та отримує природний газ для користування газовими приладами, але не сплачує за надані послуги, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість за період з 01.10.2014 р. по 30.06.2015 р. у сумі 2613,94 гривень. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2018 року\~\~провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення ухвалою суду від 23.03.2018 року. Відповідач у встановлені судом строки надала відзив на позов, в яких зазначила про відсутність підстав для задоволення позову у звязку з тим, що позивачем незаконно було відмовлено у встановлені у її будинку газового лічильника після його ремонту та, відповідно, невірно розраховано заборгованість за спожитий газ. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України, до комунальних послуг відноситься водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги; плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 68 ЖК України\~наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Як вбачається з наданих суду документів, відповідач нерегулярно та не в повному обсязі сплачувала за послуги газопостачання, у звязку з чим за нею утворилась заборгованість за період з 01.10.2014 року по 30.06.2015 року у розмірі 2613,94 грн. (а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 509\~ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, а відповідач навпаки плату за надані послуги у встановленому порядку не вносила. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Доводи відповідача щодо незаконної відмови у встановленні в її будинку лічильника, отриманого після ремонту та неправильного нарахування заборгованості за спожитий газ, були предметом розгляду цивільної справи № 646/14830/15-ц. Так, у грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Харківміськгаз» про визнання бездіяльності посадових осіб відповідача з питань забезпечення у її будинку по вул..Железнякова, 104 у м.Харкові обліку споживання природнього газу протиправною та про зобов'язання відповідача встановити в будинку газовий лічильник, провести перерахунок розміру її заборгованості за спожитий природній газ за період з 1 лютого 2015 року за нормами середньомісячного обсягу споживання газу за аналогічний період попереднього року, а також заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії стосовно її домоволодіння до розгляду справи по суті. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24 березня 2016 року у справі № № 646/14830/15-ц у позові було відмовлено. Рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.04.2016 року. У рішенні зазначено, що [PERSON] у будинку № 104 по вул. Железнякова у м.Харкові використовувала для обліку споживання природнього газу лічильник G6 РЛ заводський номер 1091399, який представником ПАТ «Харківміськгаз» було демонтовано та встановлено перехідний патрубок, про що свідчить акт від 30 жовтня 2014 року про виявлені порушення в роботі приладу обліку. Згідно акту експертизи лічильника газу від 06 листопада 2014 року, складеного комісією ПАТ «Харківміськгаз» та ДП «Харківстандартметрологія», втручання в газовий лічильник не виявлено та при поверненні лічильника [PERSON] актом від 19 листопада 2014 року було попереджено про неможливість подальшого використання цього приладу та про необхідність придбання нового. При невиконанні цього припису [PERSON] була попереджена про можливість відключення будинку від мережі газопостачання, а з 01 лютого 2015 року, у зв'язку з відмовою [PERSON] від придбання нового лічильника за рекомендаціями ПАТ «Харківміськгаз», зазначених в листах на звернення [PERSON], норми поживання газу за вказаною адресою підлягають оплаті відповідно\~Постанови КМУ від 08 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природнього газу населення у разі відсутності газових лічильників»\~. Таким чином, при розгляді вказаної справи судами як першої так апеляційної інстанції було встановлено відсутність підстав для перерахунку заборгованості та встановлення у вказаному домоволодінні лічильника газу G6 РЛ № 1091399, який був отриманий нею після ремонту, оскільки лічильник було демонтовано через його непридатність до експлуатації, з урахуванням наявності газових приладів в будинку його подальше використання не забезпечує встановлену точність вимірювання об'ємів споживання при мінімальній витраті газу. Доводи відповідача щодо відмови у задоволенні позову з підстав не встановлення у її будинку лічильника спростовані вищевказаним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова та ухвалою Апеляційного суду Харківської області. Крім того, будь-яких доказів щодо неправильного нарахування плати за послуги з газопостачання відповідачем надано не було. Що стосується строків позовної давності, то слід зазначити наступне. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що у 2015 році ПАТ «Харківміськгаз» зверталось до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідача, у звязку з чим 15.12.2015 року було виданий судовий наказ. 08.02.2016 року Червонозаводським районним судом м. Харкова постановлена ухвала про скасування вказаного судового наказу. Отже, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 року по 30.06.2015 року заявлені в межах позовної давності. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved