Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач 07.02.2019 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 01 квітня 2018 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Волі, 19 (колишня вул. Червоноармійська) в с. Лука Таращанського району Київської області. В звязку з тим, що її сестра [PERSON] та її брат [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на її користь, а відповідач по справі, як спадкоємець за законом, не бажає приймати у спадщину спадковий житловий будинок, позивачка є єдиними спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. В звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок і, як наслідок, неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, остання звернулася до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву і просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 160/2018, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що за життя, а саме 18.09.2001 мати позивачки [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 153 (а.с.6), яким вона зробила заповітне розпорядження. А саме: належний їй жилий будинок з прилеглими до нього господарськими спорудами, що знаходиться в селі Лука Таращанського району Київської області по вул. Червоноармійській та земельну частину (пай) в КСП ім. Ілліча належну їй на підставі сертифіката на право на земельну частину (пай) сертифікат КВ 0093957, виданий Таращанською райдержадміністрацією 10.07.1997 р. заповіла [PERSON]. 01.04.2018 року мати позивачки [PERSON] померла. (а.с.6.). До дня смерті вона проживала та була головою домогосподарства, розташованого по вул. Волі, 19 (колишня вул. Червоноармійська) в с. Лука Таращанського району Київської області (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, і на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 11.09.2018 на адресу приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] надійшла нотаріально завірена заява [PERSON] 27.08.2018 про відмову від прийняття спадщини після гр. [PERSON] на користь позивачки (а.с. 8). 13.09.2018 [PERSON], заявою від 13.09.2018, зареєстрованою в реєстрі за №74, посвідченою секретарем виконавчого комітету Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, відмовився від прийняття належної йому за законом частки спадкового майна після померлої матері гр. [PERSON] на користь гр. [PERSON] (а.с. 8). В звязку з тим, що, у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини, її сестра [PERSON] та її брат [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на її користь, а вона, у зазначений строк, подала заяву приватному нотаріусу Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про прийняття спадщини, вона є належним спадкоємцем за законом. Крім неї спадкоємцем за законом є її сестра, відповідачка по справі [PERSON] Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. На частину спадщини, а саме на право на земельну ділянку позивач 21.12.2018 отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частки земельної ділянки за законом (а.с. 16). Відповідачка ж також отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частки земельної ділянки за законом. У видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений спадковий житловий будинок 05.02.2019 приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа та запропоновано звернутися до суду (а.с.24). Відповідач [PERSON] як спадкоємець за законом не вживала заходів щодо оформлення своїх спадкових прав на спадковий житловий будинок та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на нього. Позивачка як єдиний спадкоємцем, який прийняв у спадщину житловий будинок по вул. Волі, 19 (колишня вул. Червоноармійська) в с. Лука Таращанського району Київської області, але через відсутність правовстановлюючих документів на нього не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, звернулася до суду з даним позовом. Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Волі, 19 (колишня вул. Червоноармійська) в с. Лука Таращанського району Київської області дійсно була спадкодавець, підтверджується випискою з погосподарської книги № 4 за період 2016-2020 роки, виданою сільським головою Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, обліковою карткою обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки, 2016-2020 роки (а.с.11-14). За даними технічного паспорта\~на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Волі, 19 (колишня вул. Червоноармійська) в с. Лука Таращанського району Київської області до житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: житловий будинок з прибудовою, гараж, господарський блок, прибудова, вбиральня, погріб, баня, ганок, колодязь, хвіртка, ворота, огорожа. Загальна площа приміщень будинку становить 81,1 кв.м., житлова площа 52,0. Вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 241131 грн. (а.с.21-23). Відповідно до ч. 1\~ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно вимог\~статті 1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі\~статтею 68 Закону України «Про нотаріат»\~та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved