Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач 05.12.2013 року звернувся з зазначеним позовом до суду. В огрунтування своїх позовних вимог зазначив, 01.01.2013 року о 10 годині 45 хвилин в м. Новоазовську по вул. Леніна відповідач [PERSON], керуючи належним йому, позивачу, автомобілем «ЗАЗ ТF 698 К» державний номерний знак [NUMBER], обрав не безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та наїхав на дерево скоївши ДТП, в наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.2.3(Б),12.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач [PERSON] свою провину вину у скоєнні вказаної ДТП визнав у повному обсязі. Вказані незаконні дії відповідача спричинили пошкодження вказаного автомобіля, а саме було зафіксовано: розбиття переднього та заднього бамперу, деталей та радіатора, передньої правої блок - фари, заднього лівого ліхтаря, кришки багажники, капота, передніх та задніх крил, задньої панелі, передньої панелі. Додатково після демонтажу пошкоджених деталей під час ремонту були виявлені пошкодження всередині автомобіля. Всього на ремонт автомобіля ним, позивачем, було витрачено 22701 гривень. Також протиправними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює на суму 5000 гривень, що виразилась у формі емоційного стресу. Крім того, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, він не мав можливості їм користуватися, що призвело до глибоких моральних переживань страждань. Окрім необхідних витрат на відновлення свого майна, він змушений був користуватися послугами таксі та громадського транспорту, нести додаткові незаплановані витрати, що також негативно вплинуло на стан його здоров'я та всій його родини. Просив стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди 22701 гривню, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Щодо заперечень відповідача проти позову з тих підстав, що він вже майже відшкодував спричинену шкоду та передав йому, позивачу, значну суму грошей, позивач [PERSON] пояснив, що дійсно відповідач [PERSON] давав йому декілька разів невеликі суми гроші всього на загальну суму 1747 гривень. Зазначена суму майнової шкоди 22701 гривня підрахована ним за винятком переданих йому відповідачем 1747 гривень. Будь - яких інших грошей відповідач йому не давав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував факту скоєння ним ДТП на автомобілі позивача і також погодився з розрахунком майнової шкоди в сумі 22701 гривень. Проте пояснив, що вже передав позивачу на ремонт автомобіля значну суму грошей приблизно 19000 гривень. Гроші передав без будь - яких розписок і вказана обставина може бути підтверджена тільки свідченнями свідків. В наступне судове засідання 26.03.2014 року [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши в судовому засіданні позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Новоазовського районного суду Донецької області від 16.01.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та призначене адміністративне покарання у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за те, що він 01.01.2013 року, приблизно об 10.45 годині в м. Новоазовську Донецької області, керуючи автомобілем «ЗАЗ ТF 698 К» державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], обрав небезпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та наїхав на дерево скоївши ДТП, в результаті чого автомобіль отримав механічну пошкодження (а.с. 8). Судом також встановлено, що сума майнової шкоди, спричиненої позивачу внаслідок пошкодження відповідачем належного йому автомобіля становить 22701 гривня. Вказана обставина визнана сторонами, тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 УК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На підставі викладених вище норм законодавства України і встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди піддягає стягненню 22701 гривня. При цьому суд відзначає, що з боку відповідача під час розгляду справи не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що він вже передав позивачу якусь суму грошей в рахунок відшкодування спричиненої шкоди і сам позивач заперечував проти цього під час розгляду справи. З урахуванням принципів розумності та справедливості, глибини та ступеня моральних страждань, яких позивач [PERSON] зазнав у зв'язку з пошкодженням належного йому майна, суд вважає позовні вимоги останнього в частині відшкодування моральної шкоди підлягаючими задоволенню частково, а саме на суму 1000 гривень. На підставі ст.88 ЦК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 229, 40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial