Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач 05.05.2016 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.04.2011 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №109/Ф, згідно якого позивач надав [PERSON] довгостроковий кредит у розмірі 124000,00 грн. на купівлю автомобіля з кінцевим терміном повернення 04.04.2016 року. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти. З метою забезпечення зобов'язання між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] укладено договір поруки від 04.04.2011 року. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.04.2016 р. має прострочену заборгованість за договором у розмірі 41431,06 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 2250,62 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 283,98 грн., заборгованість по щомісячній комісії - 14880,00 грн., суми штрафу згідно п. 6.1 кредитного договору - 3766,46 грн.. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором №109/Ф від 04.04.2011 року в сумі 41431 грн. 06 коп. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи - відповідне оголошення розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада», у судове засідання не з'явилися. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 04.04.2011 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №109/Ф, згідно якого позивач надав [PERSON] довгостроковий кредит у розмірі 124000,00 грн. на купівлю автомобіля з кінцевим терміном повернення 04.04.2016 року шляхом відкриття кредитного рахунку [NUMBER] для видачі кредитних коштів. Відповідно до п. 4.1 умов договору позичальник зобов'язався в процесі користування кредитом дотримуватися принципів кредитування, строковості, зворотності, платності, цільового використання. Погашення заборгованості згідно умов кредитного договору здійснюється відповідно до графіка погашення. Згідно п. 4.3 кредитного договору позичальник зобов'язався сплатити банку щомісячно не пізніше дати погашення, зазначеної в графіку - комісію за кредитного договору у розмірі 0,8% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості позичальник сплачує банку 1,6 % річних, які нараховуються на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її сплати. Позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти [PERSON], що підтверджується заявою на видачу кредиту, видатковим касовим ордером №1 твід 04.04.2011 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» підлягає задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Відповідач [PERSON] порушив зобов'язання за договором і станом на 14.04.2016 р. має прострочену заборгованість за договором у розмірі 41431,06 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 2250,62 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 283,98 грн., заборгованість по щомісячній комісії - 14880,00 грн., суми штрафу згідно п. 6.1 кредитного договору - 3766,46 грн.. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] укладено договір поруки від 04.04.2011 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором (позивачем) солідарно відповідати за виконання забезпечених зобов'язань, а саме: повернення кредиту, сплата відсотків, комісії, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірах та у випадках, передбачених договором. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови договору у зв'язку із чим, у нього виникала заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена, тому суд враховуючи норми ст. 553, 554 ЦК України вважає що позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1378 грн. 00 коп. покласти на відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved