Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

ПАТ «Перший\~український міжнародний\~банк»,\~в інтересах\~якої діє\~[PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про скасування арешту. Позивач обґрунтовує позов тим, що 25\~січня 2008\~року між\~ПАТ «Перший\~український міжнародний\~банк» та\~фізичною особою\~[PERSON]\~було укладено\~кредитний договір\~№ 5748997.\~[PERSON] виступила\~майновим поручителем\~[PERSON]\~щодо виконання\~останнім зобов'язань\~за Кредитним\~договором та\~передала в\~іпотеку Банку\~квартиру [ADDRESS],\~яка належала\~їй на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~На підставі\~вищевказаного Договору\~іпотеки,\~у зв'язку\~з неналежним\~виконанням взятих\~на себе\~зобов'язань\~за Кредитним\~договором було\~прийнято рішення\~про передачу\~вищевказаного нерухомого\~майна,\~переданого в\~іпотеку,\~у власність\~Позивачу.\~Позивачу стало\~відомо про\~наявність арештів,\~які були\~накладені на\~належну йому\~квартиру, а саме 21.03.2016 головним державним виконавцем Садомовою Н.В. відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яке належало [PERSON]. Таким чином, існуючі на даний час арешти повністю унеможливлюють реалізацію ПАТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів, щодо володіння та розпорядження належним йому майном. Тому позивач просить суд звільнити з-під арешту квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить ПАТ «Перший український міжнародний банк» накладеного 21.03.2016 головним державним виконавцем Садомовою Н.В. відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Представник третьої особи - Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції - в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5\~ст.263\~ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 25 січня 2008 року між юридичною особою ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «ПУМБ» та фізичною особою [PERSON], 15.04.1970р.н., (Відповідач-1), було укладено кредитний договір № 5748997 (а.с.4-11). Згідно договору іпотеки № 5991462 від 25.01.2008р., посвідчений 25.01.2008 [PERSON], приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області, за реєстровим № 489, [PERSON], 31.05.1973р.н. (Відповідач-2) виступила майновим поручителем Відповідача-1 щодо виконання останнім зобов'язань за Кредитним договором та передала в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS], яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, за реєстровим № 1-1681 (а.с.12-15). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вищевказаного Договору іпотеки, у зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, державним реєстратором [PERSON], Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, у власність Позивачу, про що було прийнято відповідне рішення № 42025773 від 12.07.2018р. і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, здійснено запис про право власності за № 27010205 (а.с.16). Згідно ст.328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином ПАТ «ПУМБ» на момент пред'явлення позову є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом було встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], 21.03.2016 головним державним виконавцем Садомовою Н.В. відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 38894143, виданий 21.03.2016, у зв'язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 27054906 від 23.03.2016 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належало [PERSON] (а.с.16). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічної думки дійшла і [PERSON] Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30 травня 2018 року по справі № 640/7794/16-ц. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до правил ч.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Враховуючи вищевикладене,\~те що\~позивач ПАТ «ПУМБ» є законним власником квартири, існування обтяження у вигляді арешту, який був накладений державним виконавцем Мелітопольського МР ВДВС ГТУЮ позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, оскільки наявність арешту чинить йому в цьому перешкоди, відповідач [PERSON] та третя особа проти задоволення позову не заперечують, тому суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог і тому позов слід задовольнити та згідно ст.141\~ЦПК України\~стягнути солідарно\~з відповідачів\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору у розмірі 1762,00грн., які позивач витратив при зверненні до суду. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~26\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~у разі\~скасування на\~підставі рішення\~суду про\~державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Також з метою захисту порушеного права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд вважає за необхідне вилучити з Державного реєстру (Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна) запис про арешт нерухомого майна.

Outcome: approved