Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Після уточнення позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору № HMK0GA00002698 від 28.03.2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 19 582 дол. США на термін до 27.03.2017 р, а відповідач прийняла на себе зобов'язання щомісячно сплачувати банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов»язань за договором з [PERSON] 28.03.2007 року укладений договір поруки. Відповідач взяті на себе зобов»зання за кредитним договором належним чином не виконує. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 04.06.2013 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 05.10.2011 року у розмірі 137 549,82 грн за кредитним договором HMK0GA00002698 від 28.03.2007 р. Станом на 31.05.2016 року заборгованість становить 37 782,23 дол.США, яка складається з 269,98 дол.США - заборгованість за кредитом в яку входить заборгованість за страховими платежами; 12 559,68 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1886,80 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 21 257,81 дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи 9,24 дол.США - фіксована частина, 1798,71 дол.США - штраф (процентна складова). Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом станом на 29.02.2016 року у розмірі 14 716,46 дол.США, що за курсом НБУеквівалентно 398080,24 грн, 623 928,87 грн неустойки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], позов визнала частково, просить застосувати строки давності. Предстанвик відповідача [PERSON] заперерчив проти задоволення позову просить застосувати строки давності. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи у повному об'ємі суд встановив наступне. Статею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № HMK0GA00002698 за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 19 582,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% річних. Відповідно до п. 2.2.1 , 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 та графіку погашення кредиту [PERSON] взяла на себе зобов'язання використати кредит на цілі, визначені в договорі; сплатити проценти за користування кредитом в тому числі здійснили повну сплату процентів за кредитом не пізніше 27.03.2017 р; сплатити банку винагороди, визначені статтями кредитного договору та погасити іншу заборгованість згідно з вимогами договору; погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені п.16.1.5 договору, сплачуючи її частинами, щомісячними платежами у розмірі 282,75 доларів США в період з «27» по «03» число кожного місяця.. Вимоги виконання основного зобов'язання позичальника за кредитним договором були забезпечені іпотекою однокімнатної квартири за адресою Хмельницка область м. Кам'янець-Подільський вул. Нігинське шосе, 1 а кв 153. Згідно з положенням п.4.1 договору при порушенні позичальником будь-якого зобов»язання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного договору Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожений день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Узв'язку з порушенням позичальником строків повернення кредиту, що встановлені договором та виникненням заборгованості кредитор звернувся з позовом до позичальника та поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Кам'янець-Поділського міськрайонного суду від 04 червня 2013 року стягнуто з [PERSON], [PERSON] содіарно на корсть ПАТ КБ «Приватбанк» 137 549,82 грн. заборгованості за кредитом, яка складається з наступного: 13 361,95 дол США - заборгованість за кредитом, 1996,02 дол США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 438,52 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 610,25 дол США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, штрафи - 250,0 грн. та 6538,10 грн. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно правового висновку ВСУ по справі № 6-157цс16 виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач ухиляється від належного виконання зобов'язань по кредитному договору. У зв'язку з невиконанням позичальником умов за кредитним договором станом на 29.02.2016 року заборгованість [PERSON] становить: 269,98 дол.США - заборгованість за кредитом; 12 559,68 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1886,80 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також неустойка 575023,76 грн, що еквівалентно 21 257,01 дол США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штраф 250 грн, що еквівалентно 9,24 дол США та 48 655,11 грн, що еквівалентно 1798,71 дол США, що підтверджується розрахунком заборгованості. Як вачається із зазначеного розрахунку заборгованості заборгованість по тілу кредиту становить заборгованість з сплати страхових платежів. Суд вважає що вимоги про стягнення заборгованості по сплаті страхових платежів підлягают ь задоволенню з огляду на наступне. Згідно п.7.1 кредитного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 17 800 дол США для задоволення споживчих потреб, а також 1782,0 дол США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми наданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу,згідно п.6.2 даного договору. П.2.1.3 кредитного договору передбачено, що позичальник доручає банку щорічно перераховувати необхідну суму коштів згідно договорів страхування. Перерахування кредитних коштів банк зобов»язується проводити у випадку не пред»явлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел до дат їхньої сплати, передбачених договором страхування. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного кредитного договору договору, 28.03.2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір особистого страхування № HMK0LK003657D від 28.03.2007 р. та договір страхування майна № НМК0G00036569 від 28.03.2007 р. За умовами договору строк дії договору з 28.03.2007 р. по 27.03.2008 р. При бажанні страхуваника застрахуватися на строк більший 12 місяців та сплаті страхового платежу, зазначеного у п.10 цього договору, договір діє 12 місяців і щорічно лонгується на такий же строк - до повного погашення кредитної заборгованості - у разі с плати наступних страхових платежів. Згідно з пунктами 11.3, 11.4 договору страхування майна , страховий платіж вважається сплаченим у разі безготівкової сплати - з моменту надходження коштів на рахунок страховика, у разі сплати готівкою - з моменту внесення коштів на рахунок страховика через установи страхового агенту.. У разі перерахування чергового страхового платежу у призначенні цього платежу зазначається: «Страхова премія за договором НМК0G00036569 від 28.03.2007. Умовами кредитного договору не передбаченого додаткового погодження з позичальником на перерахування страхових платежів. Факт згоди позичальника як на отримання кредиту, так і на перерахування страхових платежів банком підтверджується підписом позичальника у кредитному договорі . Відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують сплату нею страхових платежів по кредитному договору добровільно. Оскільки позичальник не надавала банку підтверджуючих документів про сплату чергових страхових платежів, то банк відповідно до умов кредитного договору замість відповідача перераховував чергові страхові платежі ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», що підтверджується даними виписки по рахунку № 22036052407606 з 28.03.2007 р по 11.05.2017 р, відкритого на ім`я відповідача та меморіальними ордерами а сума, що була сплачена позивачем включалася до загальної заборгованості за тілом кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості. У зв'язку з цим договір страхування автоматично продовжувався на відповідний строк, за який була здійснена сплата страхового платежу. Зважаючи на доведеність факту здійснення позивачем страхових платежів за договором страхування замість відповідача у відповідності до умов кредитного договору № НМК0G00036569 від 28.03.2007, та приймаючи до уваги, що відповідачем [PERSON] не надано доказів самостійної сплати страхових платежів за і відшкодування банку сплачених коштів даним договором, суд приходить до висновку, що позивач правомірно зарахував витрати на здійснення страхових платежів до розміру заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що він підлягає задоволенню частково з таких підстав. Зі змісту кредитного договору вбачається, що погашення кредиту відбувається щомісячними платежами в розмірі 282,75 доларів США, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] періодично частково погашала заборгованість по тілу кредиту, процентах та останній платіж здійснила 27.08.2010 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі подали письмову заяву про застосування строку позовної давності. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобов»язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5ст. 261 ЦК України). Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15. При цьому право вимагати повернення щомісячних прострочених платежів у кредитора виникає за обставин, якщо ним дотримано строк давності за вимогами про повернення кредиту в цілому. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобовязання, яким є строк виконання зобовязання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Кінцевим строком повернення кредиту й платежів за кредитним договором сторонами визначено 27 березня 2017 року. Отже, станом на дату подання позовної заяви -28 березня 2016 року строк позовної давності до вимог банку про повернення кредиту в цілому не сплив, заявлені строки давності стосуються лише платежів, право на стягнення яких виникло поза межами трирічного строку перед зверненням до суду. З огляду на викладене, заборгованість по відсотках та комісії підлягає стягненню за останні календарні три роки перед зверненням кредитора до суду, а стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до уточненої позовної заяви та додаткового розрахунку заборгованості позивача, розмір нарахованої заборгованості по тілу кредиту становить 269,98 дол США. Розмір процентів за користування кредитом за період з 27.03.2013 р по 29.02.2016 р становить: з загальної суми відсотків станом на 29.02.2016р. слід відрахувати нараховану суму відсотків станом на 27.03.2013 р, тому до стягнення визначена сума:. 11 958,13 - 9121,10 = 2837,03 дол США, комісії -(2325,32-1079,32)= 1246 дол США. Щодо суми пені у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України належить застосувати спеціальний строк позовної давності в 1 рік, а в межі позовної давності буде вкладатись період з 27.03.2015р. по 29.02.2016р 18367,58 - 12053,87= 6 313,71 дол США, що еквівалентно 170 785,86 грн. Позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором, штрафу (фіксованої частина) та штрафу (процентної складової), не врахувавши положень ст. 549 ЦК. Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. З а таких обставин, суд вважає, що з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № НМК0G00036569 від 28.03.2007 у розмірі 269,98 дол США - заборгованість з тіла кредиту, 2837,03 дол США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1246 дол США - заборгованість по комісії за користування кредитом, а всього 4 353,01 дол США, 170 785,86 пені, що еквівалентно 6 313,71 дол США. Утримані Кам'янець-Подільським МВ ДВС суми 3868 грн та 1860,21 грн, що підтверджується листом Кам»янець-Подільського ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області № 1165 від 13.02.2017 р, не впливають на розмір заборгованості, що заявлена позивачем до стягнення. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України її розмір може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (с.3 ст.551 ЦК). Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання (п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин). Суд вважає, що позивач не вказав та не довів факту настання для нього негативних наслідків через прострочення виконання зобовязання позичальником. Крім того, право Банку відновлене шляхом стягнення на його користь суми позики та відсотків за користування нею. Враховуючи, стан здоров'я [PERSON], який підтверджується випискою 1/73 з медичної карти, матеріальний стан [PERSON], [PERSON], які перебувають на обліку в Кам'янець-Подільському УПФУ і їх дохід становить пенсія мінімального розміру, ступінь виконання зобов'язання позичальником, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 100 000 грн. У відповідності до ст.. 543 ЦК України стягнення заборгованості за кредитом підлягає з відповідачів в солідарному порядку. Відповідачем [PERSON] та її представником в суді не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують приипенння поруки. Так, процент задоволення позовних вимог складає (21,30%) 4 353,01 дол США, що еквівалентно 117 744,05 грн + 100 000 грн = 217 748,92 грн, що становить 4 754,16 грн судового збору.

Outcome: partial