Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 53227,09 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 26.03.2009 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.03.2009 року відповідач у ПАТ КБ Приватбанк отримав кредит у розмірі 13 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 53 227,09 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 21). Представник відповідача у судовому засіданні 26.04.2017 року позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності (а.с.34-36). Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомо. В судове засідання 13.09.2017 року сторони не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленістю двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з нормою ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 26.03.2009 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н , відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 13 000 грн. 00 коп. зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-14), У заяві від 11.04.2009 року зазначено, що відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Даний факт підтверджується підписом відповідача [PERSON] (а.с.7 зв). Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає картки, їх вид та строк дії визначений в Заяві і Пам`ятці клієнта, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, що вказана в розділі «Відмітки Банку» Заяви. Відповідно п. 3.2 Умов та правил, клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт дає право банку в любий час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Факт підписання вищевказаної заяви від 11.04.2009 року та отримання платіжної карти [PERSON] не заперечувався. Так, відповідно Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з п. 6.5 Умов, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, що передбачений Договором. Відповідачем порушені умови укладеного договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 31.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 53227,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3 999 грн 22 коп, заборгованість за відсотками 42 467 грн коп, заборгованість за пенею та комісією 3 750 грн 00 коп, штраф (фіксована частина) -500 грн 00 коп; штраф (процентна складова) 2 510 грн 81 коп., що підтверджується наданим банком розрахунком (а.с.4-6). Представником відповідача заявлено клопотання про застосування судом при вирішенні даної справи строку позовної давності (а.с.34-36). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним у постанові від 22.10.2014 року у справі №6-127цс14, обовязковість якої регламентована приписами статті 360-7 ЦПК України, за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). З виписки по проведенню операцій по платіжній картці [PERSON] (а.с.4-6) вбачається, що останній раз кошти на погашення суми заборгованості по рахунку надходили 16.09.2013 року в сумі 350 грн. Із позовом ПАТ КБ „ПриватБанк звернулось 13.02.2017 року, строк дії картки, встановлений до 31.12.2012 року, карточка не перевидавалась. З урахуванням вищевикладеного, заявлені банком вимоги в частині стягнення з [PERSON]. тіла кредиту та відсотків за його користування підлягають задоволенню. Однак, пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки [PERSON] останній платіж на погашення свого боргу вніс 16.09.2013 року в сумі 350 грн., тобто річний строк для предявлення вимог стягнення нарахованих пені та комісії закінчився 16.09.2014 року. Таким чином, позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом про стягнення з [PERSON], пені та комісії. Стосовно визначення розміру штрафів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до п.8.6 Умов, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 26.03.2009 року в сумі 49477,09 грн, з них: заборгованість за кредитом 3 999 грн 22 коп, заборгованість за відсотками 42 467 грн 06 коп; штраф (фіксована частина) -500 грн 00 коп; штраф (процентна складова) 2323 грн.31 коп коп. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог у розмірі 49289 грн. 59 коп. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1481, 63 грн. (49289 грн. 59 коп х 1600/ 53227, 09 ). На підставі наведеного,

Outcome: partial