Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 27.06.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 31.10.2016 року в розмірі 19079,42 грн., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.06.2007 року в розмірі 19079,42 грн. Представник позивача, [PERSON] який діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із клопотанням, в якому просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Зміст Заяви від 27.06.2007 року вказує, що [PERSON] просить відкрити рахунки та надати перераховані в Заяві послуги, зокрема, щодо встановлення кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 5000,00 грн., зазначаючи всі передбачені в анкеті-заяві відомості та підтверджуючи особистим підписом, що виражає свою згоду на те, що дана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає договір про надання банківських послуг. (а.с. 8). Умови і правила надання банківських послуг врегульовують правовідносини між клієнтом і банком по відкриттю і обслуговуванню карткового рахунку клієнта, а також банківської послуги, зазначеної в Заяві. (а.с. 10-15). Копія паспортів громадянина України вказує, що [PERSON] змінила прізвище на «Отьян» згідно копії паспорта громадянина України серія АВ № 786172, виданого 12.02.2008 року Староміським РВУМВС України у Вінницькій області (а.с. 9, 16). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 27.06.2007 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ Приватбанк станом на 31.10.2016 року становить 19079 грн. 42 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 11310 грн. 76 коп.; заборгованість за процентами в сумі 6383 грн. 93 коп.; заборгованість по судовим штрафам в сумі 1384 грн. 73 коп. (а.с. 4-7). Матеріали справи містять Банківську ліцензію № 22 від 05.10.2011 року, видану Національним банком України Публічному акціонерному товариству комерційному банку Приватбанк, на право здійснювати банківські послуги визначені частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с. 19). Відповідно до Статуту Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк (а.с. 20). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: partial