overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач 08.11.2013 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 8387,81 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 21.11.2011 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір №Л70.188.70497, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 3386,00 грн. зі сплатою 0,0010% за кожен день користування кредитом, а відповідачка зобов'язалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30.09.2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 8387,81 грн., з якої основний борг - 1316,68 грн., прострочений борг - 2069,32 грн., прострочені проценти - 648,85 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 44,02 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 4298,94 грн., віндикаційні витрати - 10,00 грн. Просив стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з'явилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 21.11.2011 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № Л70.188.70497, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 3386,00 грн. зі сплатою 0,0010% за кожен день користування кредитом, а відповідачка зобов'язалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у термін до 21.11.2014 р.(а.с.5-6). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 30.09.2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 8387,81 грн., з якої основний борг - 1316,68 грн., прострочений борг - 2069,32 грн., прострочені проценти - 648,85 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 44,02 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 4298,94 грн., віндикаційні витрати - 10,00 грн.(а.с.4). У відповідності з вимогами ст.ст.1050, 1054 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків згідно кредитного договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 8387,81 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 229,40 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач 08.11.2013 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 03.09.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю, судові витрати стягувати з відповідача не бажає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 03.09.2002 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 03.09.2002 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 36. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 24.03.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 42 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04.09.2006 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове, актовий запис № 59 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог [PERSON] про залишення її прізвища «[PERSON]», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач 08.11.2013 року звернулася до відповідача із зазначеним позовом та просила постановити судове рішення, яким стягнути на її користь аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач також у судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. У письмовій заяві позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS]. Судом також встановлено, що мати дитини самостійно опікується його матеріальним становищем, у той час як батько у добровільному порядку цього не робить. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дитини, так і ті обставини, що відповідач, окрім неповнолітнього сина, немає інших утриманців. У зв'язку з цим з відповідача мають бути стягнуті аліментні платежі судовим рішенням у розмірі 1/4 частки від його доходів, оскільки він за своїм матеріальним станом та станом здоров'я може виплачувати аліментні платежі у заявленому розмірі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач 08.11.2016 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8978,79 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 10-023-822-2-15-Г відповідачка 05.11.2015 р. отримала кредит у розмірі 6000 грн. на строк до 03.11.2017 р. включно із сплатою 15,00 % річних. Відповідно до п.1.4 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою цих зобовязань станом на 01.10.2016 р. утворилась заборгованість у сумі 8978,79 грн., що складається з 5118,29 грн. залишкової суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 260,50 грн. залишку нарахованих та несплачених відсотків, 900 грн. залишку нарахованих та несплачених щомісячних комісій, 2700 грн. штрафу згідно п.6.3 кредитного договору. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка не зявилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 05 листопада 2015 р. між сторонами укладено кредитний договір № 10-023-822-2-15-Г, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6000 грн. на строк до 03.11.2017 р. включно із сплатою 15,00 % річних та щомісячної комісійної винагороди у розмірі 3 % від суми кредиту (а.с.4-5). Відповідно до п.1.4 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачкою щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою зобовязань за кредитним договором станом на 01.10.2016 р. утворилась заборгованість у сумі 8978,79 грн., що складається з 5118,29 грн. залишкової суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 260,50 грн. залишку нарахованих та несплачених відсотків, 900 грн. залишку нарахованих та несплачених щомісячних комісій, 2700 грн. штрафу згідно п.6.3 кредитного договору, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.20). З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 8978,79 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 1378,00 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач 08.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), який уточнювала (а.с.14) та остаточно просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. В обґрунтування вимог посилається на наступні обставини. Вона з 04.09.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утримання. Спільне життя з відповідачем не склалось. З травня 2016 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство. Шлюб між ними не розірвано. На даний час вона тимчасово не працює. Єдиним засобом для існування є тимчасові заробітки, однак цього недостатньо для забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач має житло, працює на Птахокомбінаті «Дніпровський», регулярно отримує заробітну та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. Відповідач інших дітей не має. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на уточнених позовних вимогах наполягає (а.с.16). Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно (25.01.2017 року о 16.00 год., 02.03.2017 року о 14.00 год.) не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.10,12,13,15). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 02.03.2017 року о 14.00 год., як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.15). Тому судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.09.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Діти проживають з позивачем (а.с.5) та перебувають на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач 08.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 19.08.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач шість років потому поїхав від них та припинив усяке спілкування з дітьми. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Шлюб між ними не розірваний, однак вона має намір звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона не працює, так як [PERSON] є інвалідом та потребує постійного стороннього догляду. Вона отримує лише державну допомогу на утримання сина. Їй матеріально важко самій утримувати дітей. У добровільному порядку вирішити спір не можливо, тому вона вимушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини до досягнення ними повноліття. Місце роботи відповідача їй невідомо. Інших стягнень з нього не проводиться. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про день, час і місце розгляд справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с.10,12,15). До суду повторно повернувся конверт з судовим викликом, як не вручений за закінченням строку зберігання. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182,184,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.08.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні (а.с.6). Позивач не працює, так як доглядає сина [PERSON], який є інвалідом (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Місце роботи відповідача не відоме. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач 08.11.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила дитину залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване пощтове відправлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

позивач 08.11.2019 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.11.2015 він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що\~зроблено актовий\~запис № 612. Від спільного подружнього проживання у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Мотивує тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння, поваги і довіри. Зазначає, що на даний час спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, примирення між ними вважає неможливим, тобто розлад в їхній сім`ї має стійкий характер. Просив, суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстровано у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, 11 листопада 2015 року, актовий запис № 612. Ухвалою суду від 29.11.2019 відкрито провадження за даним позовом. Представник позивача адвокат Кутас А.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю та просить шлюб між сторонами розірвати, на такому наполягав позивач. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, у підготовчому засіданні 24.01.2020 повідомила про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу, якщо така воля позивача. Заслухавши представника позивача, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки. Судом встановлено,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~11.11.2015\~у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, за актовим записом № 612 (а.с.3) У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.6) Сімейне життя у сторін не склалося, вони не підтримують подружніх відносин, втратили по відношенню один до одного почуття любові і поваги. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємо підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає подальшого збереження шлюбу, втомився від такого подружнього життя. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та їх дитини, а тому згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 28.11.2019 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач 08.11.2021 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем [PERSON] 18.07.2015 зареєстрували шлюб від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя сторін не склалось через негативне ставлення відповідача до її дитини, народженої в попередньому шлюбі. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть з 2019 року. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 09.11.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, а відповідач [PERSON] їх визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. З огляду на вказані заяви, подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони 18.07.2015 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 577, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 3) Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач, подружнє життя сторін не склалось через негативне ставлення відповідача до сина позивача - [PERSON] , який народжений у першому шлюбі, внаслідок чого виникали постійні сварки. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх сторони наміру й бажання не мають. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхнього неповнолітнього сина, який повинен виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved