Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач 09.06.2020 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] , перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради (далі - департамент) як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». За заявою відповідача та відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505, їй була призначена та виплачувалась допомога внутрішньо переміщеним особам. Згідно з інформацією отриманою департаментом соціального захисту населення від Головного управління конт розвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ щодо факту тривалої відсутності (понад 60 днів) внутрішньо переміщених осіб за місцем тимчасового проживання на контрольованих українською владою територіях, встановлено, що відповідач виїжджала через пункт пропуску «Гоптівка» 13.06.2016 та станом на 01.02.2017 не повернулась, тому 27.03.2017 року рішенням департаменту довідку внутрішньо переміщеної особи від 04.03.2016 №7102002418, видану [PERSON] було скасовано. Таким чином, відповідачу за період з 01.07.2016 по 03.11.2016 було виставлено переплату у сумі 3683 грн. 33 коп. Відповідач неодноразово листами повідомлявся про переплату, яка виникла з одночасним проханням повернути заборгованість, проте станом на дату звернення департаменту до суду надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги так і не була повернута. Ухвалою від 14.09.2020 провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.57). Роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам (а.с.58). У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, жодних пояснень, заяв чи клопотань від неї суду не надходило. Від представника позивача через канцелярію суду 26.10.2020 р. надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справ за наявними в справі документами без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада» суду про виклик до суду у даній справі, крім того повідомлялась судовими повістками, про що свідчатьрекомендовані повідомлення, які повернуті на адресу суду, з позначкою про не вручення поштового відправлення. Таким чином, враховуючи вжиття судом всіх передбачених законом заходів для сповіщення відповідача, на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди представника позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідженими судом письмовими доказами встановлено наступне. Судом встановлено, що 06.05.2016 р. [PERSON] звернулась до позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.37). Рішенням від 28.05.2016 р. про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, що [PERSON] призначена допомога на період з 06.05.2016 по 03.11.2016 (а.с.36). З довідки від 28.11.2019 р., що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] і знаходилася на обліку в департаменті соціальної політики і отримала допомогу переміщеним особам на проживання за період липень 2016 - листопад 2016 в сумі 3683,33 (а.с.10). З довідки від 20.09.2017 р. №0000241796, що [PERSON] , взята на облік як внутріньо переміщена особа (а.с.23), яка рішенням департаменту соціальної політики від 27.03.2017 р. була скасована (а.с.33). З повідомлень про переплату, що [PERSON] неодноразово повідомляли про надмір отриманих коштів по щомісячній адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам і терміни повернення переплати у розмірі 3683,33 грн. за період з 01.07.2016 по 03.11.2016 (а.с.8,9,11,26,27,28,29,30,31). У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦКУ заробітна плата і платежі, які прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування підлягають поверненню набувачем, якщо при проведенні виплати мала місце недобросовісність з боку набувача. Згідно з пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №505 від 01.10.2014 р. (далі - Порядок), грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон), внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду. Відповідно до пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати.

Outcome: approved