Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 909,10 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 06.11.2007 рокуміж банком та відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у сумі 5 000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав відповідачу кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на16.01.2014 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 35 994,49 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 5 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 21 210,81грн.,заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 9 783,68 грн.Наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2008 року з відповідача було стягнуто частину вказаної заборгованості в сумі 7 985,82 грн. Отже, з відповідача підлягає стягненню різниця між загальною заборгованістю та сумою заборгованості, стягнутою за наказом суду, що складає 28 008,67 грн., а також фіксована частина штрафу у розмірі 500,00 грн., сума процентної складової штрафу у розмірі 1 400,43 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачв судове засідання не з'явився,повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію заяви відповідача від 06.11.2007 року та Умови і правила надання банківських послуг, у відповідності до яких ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», надає відповідачу строковий кредит у сумі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-12). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тому зазначену вище заяву відповідача та Умови і правила надання банківських послуг суд розцінює як кредитний договір. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання кредиту, а позичальник відповідно до вказаного договору зобов'язався щомісяця повертати заборгованістьта сплачувати відсотки за користування кредитом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання, взяті на себе договором, в результаті чого станом на 16.01.2014 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 37 894,92 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 5 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 21 210,81 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 9 783,68 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн., суми процентної складової штрафу у розмірі 1 400,43 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.4-7). З матеріалів справи вбачається, що наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2008 року з відповідача було стягнуто частину вказаної заборгованості за кредитним договором в сумі 7 985,82 грн. (а.с.3). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. плюс 5 % (п'ять відсотків) від суми позову. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума різниці між поточною заборгованістю та сумою заборгованості, стягнутою раніше за наказом суду, що складає 29 909,10 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 299,09грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved