Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач 02.07.2019 року звернувся до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 79 652 грн. 13 коп., мотивуючи тим, що 20.04.2017 року між позивачем та ТОВ «Тема» був укладений договір добровільного страхування наземнх транспортних засобів № 28-1309-17-00112 , предметом якого було страхування транспортного засобу «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER] . 04.11.2017 року сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , якого згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2018 року визнано винним в порушенні ПДР. Позивачем було складено страховий акт № ЗСКА-7464 та розрахунок до нього. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 115 762 грн. 42 коп. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АК/150133 в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яка за заявою на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу виплатила 36 110 грн. 29 коп. Отже, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до [PERSON] за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати, різниця становить 79 652 грн. 13 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивач поніс витрати на сплату судового збору в розмірі 1921 грн. 13.08.2019 року справу передано на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, оскільки згідно адресної довідки відповідач проживає в м. Івано-Франківську. 19.08.2019 року справу прийнято до провадження суддею Бабій О.М., ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву із якого вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає, оскільки позивачем не надано суду підтвердження виплати ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суми в розмірі 36 110 грн. 29 коп. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1191 ЦК України регулюють регресні зобов`язання, а стаття 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України суброгаційні зобов`язання, які виникають у страховика за договором добровільного страхування майна (КАСКО) та винною особою. Відповідач також не погоджується із характером ушкоджень транспортного засобу. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду подав клопотання в якому просив розглядати справу без участі представника. Позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач та його представник в судовому засіданні 30.09.2019 року позовні вимоги не визнали з підстав наведених у відзиві, також повідомили суду, що на підставі рішення господарського суду м. Києва від 17.05.2019 року за позовом ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 61 290 грн. 37 коп. з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» стягнуто на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» 61 290 грн. 37 коп. відшкодування матеріальної шкоди, яка була завдана автомобілю марки «Мітсубіші» в результаті ДТП, яка трапилась 04.11.2017 року. Ухвалою суду від 30.09.2019 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та витребувано у позивача: документи, які підтверджують отримання Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» грошових коштів в розмірі 36 110, 29 (тридцять шість тисяч сто десять) гривень 29 копійок, та в розмірі 61290,37 (шістдесят одна тисяча двісті дев`яносто) гривень 37 копійок від ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та документи, які підтверджують факт ДТП, за участю транспортного засобу «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER] , яке передувало ДТП, що відбулося 04.11.2017 року, а саме: заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування; акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефективна відомість); висновок автотоварознавчого дослідження; висновок огляду та дослідження колісного транспортного засобу; звіт про оцінку працездатних складових частин автомобіля; розрахунок суми страхового відшкодування; фотосвітлини ушкоджень транспортного засобу. Також ухвалою суду від 30.09.2019 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Позивач ухвалу суду про витребування доказів не виконав, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами. Відповідач та його представник також не з`явились в судове засідання, подали заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника, просили в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 04.11.2017 року трапилась ДТП за участю транспортного засобу марки «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винним у ДТП визнано відповідача по справі [PERSON] , що підтверджується копією постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2017 року (а.с.5-6). 20.04.2017 року між позивачем ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Тема» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1309-17-00112, предметом якого було страхування транспортного засобу «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7-8). На підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач виплатив страхувальнику (ТОВ «Тема») страхове відшкодування в розмірі 115 762 грн. 42 коп.(а.с.11-28). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Винним у завданні шкоди є відповідач [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача [PERSON] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АК/150133 в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Копії полісу суду не надано, але сторони вказаний факт визнають, а тому він доказуванню не підлягає. Як вбачається із копії платіжного доручення № 416 від 26.06.2018 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 36 110 грн. 29 коп. (а.с.73). Відповідачем також надано суду копію рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2019 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група» до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 61290,37 грн.(а.с.72), посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/Review/81785014. Із вказаного рішення вбачається, що позивач подав позов до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повністю відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП. Вказаним рішенням суду позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група» задоволено та стягнуто з страхової компанії відповідача [PERSON] 61 290 грн. 37 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування). Як вбачається із копії платіжного доручення № 5184 від 21.06.2019 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувала ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» страхове відшкодування згідно рішення суду по справі № 910/3322/19 (а.с.71). Отже, позивачу в порядку регресу страховою компанією ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повернуто 99 321 грн. 66 коп. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Суди у порушення вищевказаних положень закону не звернули уваги на те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Ураховуючи викладене, суди у порушення зазначених вище положень закону не врахували, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому позивач, як страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року справа № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18). Зокрема у цій постанові Велика Палата Верховного Суду відійшла від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587 цс 15. Позивач звертаючись із позовом до [PERSON] не повідомив суд про наявність рішення Господарського суду м. Києва та на зазначені норми права не звернув увагу. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні позовних вимог відмовлено, тому підстав для стягнення судового збору з відповідача немає. Відповідно до ч. 4-5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1194 ЦК України,

Outcome: dismissed