Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

ПВНЗ «Європейський університет» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди, посилаючись на те, що 25 липня 2017 року між Приватним вищим навчальним закладом «Європейський університет» та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 271/07-17. Згідно п.9.1 договору відповідачу було передано в оренду на термін з 01 серпня 2017 року по 31 липня 2020 року нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , з щомісячною сплатою орендної плати в розмірі 4 700 грн. в тому числі ПДВ 783,34 грн., а також компенсацією витрат на оплату комунальних послуг та земельного податку. Відповідач неналежним чином виконує свої обов`язки по договору, станом на 12 грудня 2019 року загальна сума боргу з інфляцією становить 9 786,30 грн. 22.10.2019 року сторони розірвали договір оренди, однак відповідач не бажає сплатити заборгованість по договору оренди добровільно. 16 грудня 2019 року на адресу відповідача було направлено претензійну вимогу № 1/12-365/В2 з пропозицією сплатити заборгованість в добровільному порядку, проте жодних пояснень та пропозицій на адресу позивача не надходило, що свідчить про небажання відповідача виконати зобов`язання у позасудовий порядок. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПВНЗ «Європейський університет» борг у загальному розмірі 9 786,30 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 338 грн. та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 47,90 грн., а також судові витрати. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.02.2020 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, судовою повісткою, відзив на позов не подав. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відсутності сторін у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 25 липня 2017 року між Приватним вищим навчальним закладом «Європейський університет» та [PERSON] був укладений договір оренди № 271/07-17. За умовами договору орендордавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 1761,4 кв. м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] . Передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається орендодавець, а орендар користується ним протягом строку оренди (п.2.1 договору). Орендоване майно передається орендарю згідно з Актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору (п.2.2 договору). Строк дії договору погоджений сторонами з 01 серпня 2017 р. по 31 липня 2020 року включно (п.9.1 договору). За користування нежитловим приміщенням відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату в розмірі 4700 грн., у тому числі ПДВ 783,34 грн. (п.3.1 договору). За умовами п.3.2 договору орендар компенсує орендодавцю протягом трьох днів з моменту отримання відповідних рахунків витрати на оплату комунальних послуг, сплату земельного податку. Згідно п.4.2 договору орендар зобов`язався своєчасно й у повному обсязі вносити на рахунок орендодавця орендну плату та компенсацію за оплату комунальних послуг та земельного податку. Згідно п.4.3 договору після закінчення терміну даного договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані по Акту прийому передачі. Згідно бухгалтерської довідки № 1/12-365/В2 від 12.12.2019 р. згідно договору № 271/07-17 від 25.07.2017 р. нараховано оплату за оренду приміщення в сумі 126 900 грн., сплачено 117 500 грн. Загальна сума боргу станом на 12.12.2019 р. складає 9400 грн. 22.10.2019 р. між Приватним вищим навчальним закладом «Європейський університет» та [PERSON] було підписано додаткову угоду до договору оренди № 271/07-17 від 25 липня 2017 року про розірвання договору оренди. Сторони за взаємною згодою вирішили з 22 жовтня 2019 року розірвати договір оренди № 271/07-17 від 25.07.2017 р. Орендна плата сплачується орендарем по день фактичної здачі орендованого приміщення згідно акту прийому-передачі. Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання. 16.12.2019 р. ПВНЗ «Європейський університет» направив на адресу [PERSON] претензійну вимогу № 1/12-365/В2 про сплату боргу за договором оренди, яку відповідач залишив без належного реагування та задоволення. Згідно статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч.1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належить майнові права. Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно з ч.5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Частиною другою статті 793 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до статті 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму. Згідно статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Частиною третьою статті 653 ЦК України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З наданих Позивачем та не спростованих Відповідачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надав Відповідачеві у тимчасове платне користування об`єкт оренди на певний строк та за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору частково сплатив на користь позивача орендну плату в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 9400,00 грн.. Враховуючи вищевикладене та на підставі зібраних доказів у справі, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9400,00 грн. обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню судом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасного розрахунку за оренду приміщення позивач просить суд стягнути з відповідача 338,00 грн.інфляційних втрат та 47,90 грн 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (постанова Верховного Суду України від 09.11.2016 р. у справі №9/5014/969/2012 (5/65/2011). Відповідно до розрахунку позовних вимог дата виникнення заборгованості 12.10.2019 р. За період з 12.10.2019 р. по 16.04.2020 р. розмір 3% річних становить 145,02 грн. та 122,38 грн. інфляційних втрат. На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 13 ЦПК України, а саме 122,38 грн. інфляційних втрат та 47,90 грн. 3% річних від простроченої суми. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 97,79%) в розмірі 2055,60 грн.

Outcome: partial