overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач 07.06.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнювала (а.с.16), посилаючись на наступні обставини. Вона з 20.09.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем поступово погіршувалися, на теперішній час відповідач фактично мешкає в іншій місцевості та дуже рідко буває дома. Він залишив без належної батьківської уваги дітей, поклав обовязок утримання дітей на неї. Така поведінка відповідача нестерпна для неї. Вважає шлюб формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Змінювати свою поведінку та спосіб життя відповідач не бажає. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Діти проживають та залишаться проживати з нею. Майновий спір відсутній. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залиши їй прізвище «Колесник». Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.8). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.23). Вказав, що майновий спір відсутній. Заперечень на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 20.09.2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.3-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стало те, що відповідач мешкає в іншій місцевості, рідко буває дома, із-за чого відсутнє нормальне спілкування в сімї, діти залишились без належної батьківської уваги, що викликає незадоволення позивача. Майнового спору між сторонами не існує. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач 07.06.2019 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . До складу спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON] входить 1/2 частка житлового будинку розташованого по [ADDRESS] та 1/2 частка земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] . Рішенням Баришівського районного суду від 27.07.2018 року було задоволено позов, яким скасовано державний акт серії КВ № 085103, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частки земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] кадастровий номер 3220286701:21:034:0066. Просить суд визнати за ним [PERSON] [INFO] , право власності у спадок на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] кадастровий номер 3220286701:21:034:0066. Позивач в судове засідання не з`явився його представник [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заявлений позов визнала в повному обсязі. Представник відповідача Баришівської селищної ради Київської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника проти заявленої вимоги не заперечують. Представник третьої особи Відділ у Баришівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника проти заявленої вимоги не заперечують. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав заявлений позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти дане визнання та позов задовільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач 07.06.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 25.08.1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У серпні 2018 року шлюбні відносини між ними припинені з тих підстав, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що примирення між ними неможливе. Враховуючи викладене, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишити прізвище « [PERSON] » та стягнути судовий збір. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 02.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.09.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 08.11.2019 року об 11.30 годині. Позивач у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ) (а. [ADDRESS] ). До суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою з викликом у судове засідання на 08.11.2019 року о 11-30 годину, як не вручений у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 22). У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 25.08.1989 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за \~актовим записом № 454 (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У серпні 2018 році подружнє життя сторін остаточно припинено, спільне господарство не ведеться. Взаємовідносини, що склалися між ними виключають подальше спільне життя. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище\~« [PERSON] »,\~ [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Майнового спору між сторонами судом не встановлено. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими,\~ та такими, що підлягають задоволенню. Також на підставі ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений останньою при подачі позову (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач 07.07.2014 звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 12.12.2007 було укладено договір б/н, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за даним договором належним чином не виконує, тому станом на 31.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 20050,56 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 10728,92 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7540,28 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 350,38 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 930,98 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, перенесення розгляду справи та заперечень проти позову не надавав. За таких обставин за згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 12.12.2007 було укладено договір б/н, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.18-31). Однак [PERSON] почала порушувати умови договору, в зв'язку з чим станом на 31.05.2014 у неї виникла заборгованість перед банком у розмірі 20050,56 грн. (а.с.8-17). Відповідно до 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач 07.07.2014 звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 17.06.2013 було укладено договір б/н, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. Відповідач зобов'язання за даним договором належним чином не виконує, тому станом на 30.06.2014 виникла заборгованість в сумі 26879,21 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, перенесення розгляду справи та заперечень проти позову не надавав. За таких обставин за згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 17.06.2013 було укладено договір б/н, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,6% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-37). Однак [PERSON] почав порушувати умови договору, в зв'язку з цим станом на 30.06.2014 у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 26879,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 18106,52 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6216,54 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 800,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1256,15 грн. (а.с.8-9). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач 07.07.2014 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 18.06.1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб, стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу у його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження виданого 18.06.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Селидове Донецької області, сторони перебувають 18.06.1999 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 62. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач 07.07.2014 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 02.10.2012 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вона постійно зраджує йому, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені, і подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання ним позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судові засідання не з'являлася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 02.10.2012 року (а.с.5). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач 07.07.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач 07.07.2014 р. подав до суду позовну заяву про визначення йому додаткового трьохмісячного строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення відносно того, що позивач строк пропустив через свою хворобу. Просить суд визнати причину пропуску строку поважною, врахувати той факт, що строк пропущений на три дні, і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у три місяці. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності і зазначив, що позов повністю визнає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, який підтвердив обставини, на які посилається позивач в позові, дослідивши документи, приєднані до матеріалів справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.3). [PERSON] 16.05.2011 р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований за №847, відповідно до якого належну їй частину квартиру [ADDRESS] вона заповіла позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту та витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі заповіту (а.с.6,13). Після смерті спадкодавця позивач звернувся 03.07.2014 р. із заявою про прийняття спадщини до Одинадцятої державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через пропуск строку прийняття спадщини, що підтвверджується постановою державного нотаріуса (а.с.5). Відповідно до 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що має місце несуттєве порушення строку, передбаченого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, і причини, з яких цей строк пропущено, а саме хвороба позивача, що підтверджується довідкою лікарняної установи (а.с.16), можна визнати поважними. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач 07.07.2015 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини, однак матеріальної допомоги на її утримання не надає, дитина знаходиться повністю на утриманні матері. Під час судового засідання позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позов визнав, погодився сплачувати аліменти, однак на даний час не працює. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені належними та допустимими доказами, і відповідно підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Судом встановлено, що згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 травня 2013 року розірвано шлюб між сторонами, який було зареєстровано 11 лютого 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. /а.с.3/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.2/ Запис у графі «батько» відповідачем не спростовано належними та допустими доказами. Відповідно даних довідок №407 та №408 від 03.07.2015 р. Слобідської сільської ради Чернігівського району, позивачка та її дитина проживають разом [ADDRESS]. /а.с.4/ Відповідач своєї участі у матеріальному забезпеченні дочки не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Ураховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved