Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просить звернути стягнення на майно, що належить [PERSON], а саме трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 477255,73грн., стягнути із відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з кредитним договором від 17.03.2006 року №602/25-020 (Договір 1) АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», надав [PERSON] кредит на суму 412156,77 грн. зі сплатою процентної ставки за кредитом 9,9% річних з кінцевим терміном повернення до 09.09.2032 року. Згідно з кредитним договором від 22.08.2006 року №602/25-133 (Договір 2) АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», надав [PERSON] кредит на суму 7000 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 15% річних з кінцевим терміном повернення до 21.08.2021 року. Також для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитними договорами, 17.03.2006 р. та 22.08.2006 р. між банком та [PERSON] було укладено Іпотечні договори №814 та №2974, відповідно до яких [PERSON] передала в іпотеку трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. Позивач добросовісно виконав свої зобов'язання за кредитними договорами, однак [PERSON] свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 477255,73грн., відповідно для захисту своїх прав та погашення заборгованості позивач звертається до суду для звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання 17 січня 2014 року не з'явився, подав до суду заяву в якій позов з врахуванням уточнених позовних вимог підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судовому засіданні 12.12.2013 року відповідач позов визнала в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, з розміром заборгованості погоджується, решту позовних вимог заперечила. Відповідач в судове засідання 17.01.2014 року не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 17.03.2006 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №602/25-020 (Договір 1), згідно якого позивач надав відповідачу кредит на суму 412156,77 грн. зі сплатою процентної ставки за кредитом 9,9% річних з кінцевим терміном повернення до 09.09.2032 року. 22.08.2006 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №602/25-133 (Договір 2) згідно якого позивач надав відповідачу кредит на суму 7000 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 15% річних з кінцевим терміном повернення до 21.08.2021 року. Як встановлено судом, [PERSON] порушила зобов'язання по кредитних договорах, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів у зв'язку з чим, станом на 16.01.2014 року загальна сума заборгованості перед позивачем за кредитним договором №602/25-020 становить 428297,62грн., за кредитним договором №602/25-133 становить 48958,11грн., а всього 477255,73грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами №602/25-020 та №602/25-133, 17.03.2006 р. та 22.08.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечні договори №814 та №2974, відповідно до яких відповідач [PERSON] надала в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з умовами п. 2.4.3, 4.1 іпотечних договорів позивач, у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов основного зобов'язання, має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо сплати кредиту позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Згідно з п.п. 4.7.2. договорів іпотеки, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється, зокрема шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Приймаючи до уваги, що такий порядок звернення стягнення закону не суперечить та відповідає умовам укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку про те, що ця вимога позивача підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. За ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що у квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстрована та проживає відповідач. З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2013 року на адресу відповідача направлялися вимоги про звільнення квартири, яка є предметом іпотеки для можливості звернення на неї стягнення шляхом продажу. Однак, вказані вимоги залишені відповідачем без реагування. Оскільки проживання відповідача у квартирі, на яку звертається стягнення, перешкоджатиме реалізації предмета іпотеки, суд приходить до висновку про необхідність виселення відповідача з спірної квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3555, 70 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved