Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], зазначивши, що 26.01.2006 року між сторонами укладено договір № DNH4KS82030296, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 4684 грн. 72 коп. на строк 24 місяці по 25.01.2008 року, за умови сплати відсотків у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з тим, що позичальник не виконує як основного зобовязання, так і зобовязання по сплаті відсотків, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 49229 грн. 58 коп., а також судові витрати. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову надавши заперечення в якому вказує на пропуск позивачем строку позовної давності та зазначає, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.10.2012 року з нього вже стягнута заборгованість по даному кредитному договору. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 26.01.2006 року між сторонами укладено договір № DNH4KS82030296, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 4684 грн. 72 коп. на строк 24 місяці по 25.01.2008 року, за умови сплати відсотків у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із заяви про надання кредиту вбачається, що [PERSON] був ознайомлений з умовами і порядком надання банківських послуг. В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобовязання настають правові наслідки у вигляді припинення зобовязання; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків. Суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем взятих зобовязань, до відповідача мають бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності. В той же час суми, заявлені позивачем до стягнення, підлягають зменшенню, виходячи з наступного. З ініціативи суду в судовому засіданні досліджено матеріали цивільної справи № 2518/1876/2012 розглянуту Ріпкинським районним судом. З матеріалів справи № 2518/1876/2012 вбачається, що 20.09.2012 року ПАТ КБ ПриватБанк, звертаючись до суду, також просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № DNH4KS82030296 від 26.01.2006 року. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.10.2012 року, з [PERSON] на користь позивача вже було стягнуто 29104 грн. 69 коп. заборгованості за договором, з яких 4684 грн. 72 коп. заборгованості з основного зобовязання; 19419 грн. 97 коп. заборгованості по відсотках; 5000 грн. пені. Вказане судове рішення набрало чинності 12.11.2012 року, а 06.12.2012 року позивачеві надіслано виконавчі листи. Таким чином, судом вже вирішувався спір між тими самими сторонами, з того самого приводу і з тих же самих підстав. В той же час, вимоги позивача, в частині стягнення з [PERSON] відсотків та пені підлягають частковому задоволенню, з урахуванням раніше стягнутих сум, а саме з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по відсотках, в розмірі 644 грн. 40 коп.; заборгованість по фіксованій частині штрафу, в розмірі 500 грн.; заборгованість по процентній складовій штрафу в розмірі 2320 грн. 46 коп. На підставі ч.3 ст.551 ЦК України, вважає за можливе зменшити розмір нарахованої відповідачеві неустойки з тих підстав, що він значно перевищує розмір збитків, завданих позикодавцеві. Зменшуючи розмір неустойки, суд також враховує інші суттєві для справи обставини, а саме штучне завищення позивачем розміру заборгованості, шляхом безпідставного включення більшої частини сум до стягнення, а також тривалого часу, який пройшов з моменту виникнення права вимоги до позичальника. За наведених обставин суд вважає, що розмір неустойки, яка підлягає стягненню з [PERSON], доцільно зменшити до 1000 грн. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, в загальному розмірі 4464 грн. 86 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial