Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач 07.03.2013 року звернувся до суду із позовом до відповідачів про захист честі та гідності, відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що вона зі своїм чоловіком та дітьми проживають у квартирі розташованій в [ADDRESS]. З моменту проживання у вказаній квартирі позивач знайома з відповідачами - [PERSON] та [PERSON]. Протягом останніх двох років поведінка відповідачів стала протиправною та нестерпною, зі сторони відповідачів позивачці було завдано моральну та матеріальну шкоду, порушено право на повагу до гідності та честі, які випливають з наступного. Позивачем зазначено, що 10.11.2011 року близько 10:00 год. відповідач 1 проявив до неї зневажливу, брутальну та жорстку поведінку, яка полягала в намаганні нанести їй тілесні ушкодження, принизливих образ щодо позивача. 09.12.2011 року з боку відповідача 2 були вчинені протиправні дії, які полягали в нанесенні шкоди майну позивача, а саме вхідній двері квартири та шафи позивача, яка знаходиться в коридорі. Позивачем зазначено, що відповідач 2 висловлював погрози вбити її, завдати шкоди здоров'ю, висловлювався нецензурною лайкою. 12.04.2012 року відповідач 1 о 17:50 год. здійснив напад на позивача, почав трясти її за куртку, з приводу чого, остання змушена була звернутись до правоохоронних органів. Останнім часом відповідач 1 говорить, що піде в школу де навчаються діти позивача та буде поширювати про них аморальну інформацію. Такими діями відповідачі ображають позивача та членів її сім'ї, намагаються нанести тілесні ушкодження, порушують права позивача та членів її сім'ї, що гарантовані законодавством України. В процесі розгляду справи позивачем збільшено позовні вимоги (а.с. 19-23). Враховуючи зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 8000 грн., а також стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 10000 грн. У судове засідання 04.03.2014 року позивач та його представник не з'явились та подали до суду клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника (а.с. 103). Відповідачі до суду всьоме не з'явились, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с. 39, 57-59, 60-62, 85, 90-91, 94-95, 101-102), про причини своєї неявки судові не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України. Це право закріплено також у ст. 10 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основних свобод», яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства. Як встановлено судом, позивачем не надано суду жодних доказів, що відповідачем 1 поширювалась будь-яка інформація (аморальна) про дітей позивача, а також не надано жодних доказів про пошкодження особистих речей позивача зі сторони відповідачів. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Зважаючи на викладене, позивачем у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався, як на підставу своїх вимог. Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог, що стосується захисту честі, гідності та ділової репутації, а також спростування недостовірної інформації та наявності підстав для їх задоволення. Відповідно, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і позовні вимоги позивача до відповідачів щодо відшкодування, завданої йому протиправною поведінкою відповідачів моральної шкоди у сумі 10000 грн. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов'язання визначає ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Такими умовами є: моральна (немайнова) шкода, протиправна дія (бездіяльність), вина особи, причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) і такою шкодою. І лише за наявності цих умов виникає зобов'язання по відшкодуванню моральної шкоди. Як при зверненні до суду, так і в ході розгляду справи, позивачем не був підтверджений допустимими доказами факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також з чого він виходив оцінюючи її у розмірі 10000 тис. грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed