Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 11 955 грн. 82 коп. боргу за кредитним договором № 232 від 10 серпня 2016 року, укладеним між сторонам по справі. Представник позивача [PERSON]В в судове засідання подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявились, повідомлялись про час проведення судового засідання відповідно до закону, а саме згідно із вимогами ст.74 ЦПК України, а тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог. Із змісту кредитного договору № 232 від 10 серпня 2016 року, вбачається, що [PERSON] (в подальшому позичальник) отримала від Першої всеукраїнської кредитної спілки грошові кошти (кредит) у сумі 8 500 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, та зобовязовувалась повернути кредит та сплатити відсотки за його користування на умовах, передбачених цим договором. Умовами вказаного договору, а саме : п.1.1, передбачено оплату позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 79 % річних, тип процентної ставки - фіксований. Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та погоджувались на такі умови, а тому договір, відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України є укладеним. Надана позивачем копія чеку від 10 серпня 2016 року доводить, що позивач на виконання умов укладеного сторонами договору перерахував грошові кошти у сумі, обумовленій сторонами, відповідачу, виконавши таким чином свої зобовязання за договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушення взятих на себе зобовязань [PERSON] у строк та обсягах, вказаних у договорі не виконує свої зобовязання, так як не сплачує заборгованість за кредитом та відсотки за користування грошовими коштами згідно із графіком розрахунків до вказаного вище договору, яким встановлено періодичність внесення платежів відповідачем. Вказані вище обставини підтверджуються розрахунком суми боргу, долученого до позовної заяви, із якого встановлено, що заборгованість за кредитом з боку відповідача [PERSON] станом на 7 серпня 2017 року складає 11 955 грн. 82 коп. : 4 804 грн. 55 коп. заборгованості за кредитом, 987 грн. 88 коп. заборгованості за процентами та 1 913 грн. 39 коп. пені та 4 250 грн. штрафу. Пунктом 4.6 Договору № 141 встановлено обовязок позичальника за несвоєчасне повернення отриманого кредиту, нарахованих процентів у виді пені в розмірі подвійної процентної ставки, встановленої п.1.1., за кожний день прострочення. У разі затримання позичальником сплати частини кредиту та (або) процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів (п.3.1.1. Договору). Пункт 4.7. передбачає обовязок позичальника, у разі порушення ним умов договору, сплатити штраф у розмірі 50% від суми кредиту, передбаченої п.1.1. Копія повідомлення, наданого позивачем, свідчить про те, що відповідач повідомлялась про необхідність виконання умов договору. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із наведеною нормою позивачем підтверджено відповідним доказами предявлені вимоги, однак, відповідачами жодних заперечень щодо вказаних позовних вимог та доказів на їх підтвердження надано не було, а тому вимоги Першої всеукраїнської кредитної спілки підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За звернення із даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600 грн., що документально підтверджено платіжним дорученням № 6926 від 14 серпня 2017 року, а тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.16, 1054 ЦК України,

Outcome: approved