Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач 09.04.2019 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з останньої суму заборгованості за договором №№3318611000-038486 від 29.08.2018 року у загальному розмірі 6808,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 29.082018 року між ТОВ «ФК є гроші» та відповідачкою було укладено договір №3318611000-038486 про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на Інтернет сайтіhttps://e-groshi.comі виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «ФК є гроші» надало позичальнику кошти в сумі 1000,00 грн., шляхом перерахування на її картковий рахунок, строком на 31 день зі сплатою відсотків за користування позикою 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідачка зобов`язалась вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Платіжним дорученням №6803 від 29.08.2018 року та повідомленням від 29.08.2018 підтверджується, що ТОВ «ФК є гроші» було перераховано на картковий рахунок відповідачки позику у розмірі 1000,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши позичальниці позику, у встановленому договором розмірі. 15 січня 2019 року між ТОВ «ФК є гроші» ТОВ «ФК «Преміум актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого ТОВ «ФК є гроші» відступило право вимоги заборгованості по кредитних договорах ТОВ «ФК «Преміум актив», у тому числі за договором позики №3318611000-038486 від 29.08.2018. Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених договором і станом 15.01.2019 загальна сума заборгованості за договором складає - 6808,7, з яких: заборгованість за кредитом - 1000 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2543,7 грн та заборгованість за пенею - 3265 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання двічі не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи, в силу ст. 128 ЦПК України, належно повідомлена, причини неявки не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позов не подала. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 29.08.2018 року між ТОВ «ФК є гроші», яка є фінансовою установою, та відповідачкою було укладено договір №3318611000-038486 про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на Інтернет сайтіhttps://e-groshi.comі виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору. Згідно п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений даним договором. ТОВ «ФК є гроші», умови договору виконало, надавши відповідачці кошти в сумі 1000,00 грн., шляхом перерахування на її картковий рахунок, строком на 31 день зі сплатою відсотків за користування позикою 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, але не пізніше 23.00 год 28.09.2018, а відповідачка зобов`язалась вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Строк надання послу за цим договором розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору - п.5.1 договору. Відповідно до умов п.10.1.3 договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Відповідно до п.7.1 договору, у випадку порушення (розстрочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою. Позикодавець має право додатково. Крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 788112, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін» (а.с. 20). Платіжним дорученням №6803 від 29.08.2018 року та повідомленням від 29.08.2018 підтверджується, що ТОВ «ФК є гроші» було перераховано на картковий рахунок відповідачки позику у розмірі 1000,00 грн. Дана сума перерахована згідно договору кредитування №3318611000-038486 від 29.08.2018 на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 (а.с. 26-28). Так, позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а відповідачка від виконання своїх зобов`язань ухиляється. В зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань, 15 січня 2019 року між ТОВ «ФК є гроші» ТОВ «ФК «Преміум актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого ТОВ «ФК є гроші» відступило право вимоги заборгованості по кредитних договорах ТОВ «ФК «Преміум актив», у тому числі і за договором позики №3318611000-038486 від 29.08.2018, тобто відбулася заміна кредитора (а.с. 9-10). Дане узгоджується із ч.1 ст.1077 ЦК України, яка передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Позивач надсилав відповідачці повідомлення про відступлення за вих. №268 від 04.01.2019, в якому зазначив банківський рахунок з відповідними реквізитами для сплати заборгованості за договором позики №3318611000-038486 від 29.08.2018, виконавши, таким чином, умови ст. 1082 ЦК України, щодо зобов`язання боржником здійснити платіж вже позивачу (факторові). Проте, відповідач свої зобов`язання перед новим кредитором не виконана і заборгованість не погасила. Станом на 15.01.2019 загальна сума заборгованості за договором складає - 6808,7, з яких: заборгованість за кредитом - 1000 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2543,7 грн та заборгованість за пенею - 3265 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості за договором №3318611000-038486 від 29.08.2018 (а.с. 21-25). Оскільки відповідачка ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених договором, позивач, до якого перейшло право вимоги виконання зобов`язання відповідачкою, звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Так, договір № 3318611000-038486 від 29.08.2018 є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1046, 1047, 1055 ЦК України. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною 1ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ч. 1 ст 1082 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З огляду на викладене, доводиться обов`язок відповідача виконати умови договору позики та повернути суму позики, відсотки за користування нею та пеню за прострочення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно ст. ст. 133, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1921, 00 гривень.

Outcome: approved