Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач, 10 квітня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби [PERSON], померлої 17 серпня 2005 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 17 серпня 2005 року померла її баба [PERSON]. Після смерті баби залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,36 га вартістю 53583,80 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №266228, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої. Вона, як спадкоємець за заповітом у визначений судом додатковий строк звернулась із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю серії ЯА №266228. Залишилась лише його ксерокопія. Про втрату правовстановлюючого документу вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 2,36 га вартістю 53583,80 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №266228, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої 17 серпня 2005 року [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,36 га вартістю 53583,80 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку посвідчувалось державним актом на право власності на землю серії ЯА №266228, виданого Кодимською райдержадміністрацією. Це вбачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 12-546/2-17 від 05 квітня 2017 року. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно рішення Кодимського районного суду від 05 жовтня 2016 року (справа №503/1737/16-ц), [PERSON] було надано додатковий строк шість місяців, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні Заповіту, складеного в с. Вигода, Біляївського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі Вигодянської сільської ради за №82, [PERSON], на випадок своє смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Згідно частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату правовстановлюючого документу позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №14 від 08 квітня 2017 року. З огляду на викладене нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину ( лист №1031/02-14 від 21 жовтня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Отже, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,36 га вартістю 53583,80 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №266228, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої 17 серпня 2005 року [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 1235 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved