Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач 04 червня 2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідач по справі є її батьком, який на її утримання до її повноліття сплачував аліменти. [INFO] їй виповнилося 18 років. З 11 серпня 2013 року вона є студенткою 1 курсу денної форми навчання групи ФТ-32 інженерно-фізичного факультету Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, просила стягнути з відповідача на її, позивача, утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення нею 23-річного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, , просила позовні вимоги задовольнити. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення у порядку ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач у своїй заяві. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем позовних вимог, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що позивач є студенткою 1 курсу денної форми навчання групи ФТ-32 інженерно-фізичного факультету Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (а.с.7). З довідки учбового закладу вбачається, що термін закінчення [PERSON] зазначеного учбового закладу - 30 червня 2017 року. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на користь позивача не надає. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 зазначеного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено у судовому засіданні, що позивач потребує матеріальної допомоги на період навчання, оскільки її мати самостійно не в змозі сплачувати витрати, пов'язані із навчанням позивачки в іншому місті. Суд, проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, дав оцінку в їх сукупності, враховуючи, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, вважає, що позовні вимоги позивача можуть бути задоволені зі стягненням з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved