Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Пирятинська РДА 21 травня 2014 року звернулася до суду в інтересах [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] У обґрунтування позовних вимог позивач указує, що мати [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO], [PERSON] належним чином свої батьківські обов'язки не виконує, не працює, зловживає спиртними напоями, палить та неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності. Так, [PERSON] не забезпечує належних умов для життя та розвитку дітей, в будинку де проживає сім'я антисанітарія, постільна білизна брудна, місця для навчання дітей немає, речі розкидані, діти ходять в брудному та занедбаному одязі, часто безпричинно не відвідують шкоду. Працівники служби у справах дітей обстежували умови проживання сім'ї неодноразово, проводили бесіди з відповідачем та попереджали про наслідки невиконання батьківських обов'язків, проте, ситуація в сім'ї не змінилася. На сьогоднішній день всі можливі засоби впливу на [PERSON], на думку позивача, використані. Комісією з питань захисту прав дитини при Пирятинській РДА було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки вона свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків та самоусунулася від їх виконання, у зв'язку з чим позивач просить суд позбавити її батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник третьої особи Пирятинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді позов підтримав. У судовому засіданні прокурор уважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, уважаючи, що ним створені всі умови для проживання неповнолітніх дітей і дітям краще проживати вдома. Заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, думку прокурора, думку неповнолітніх дітей відповідача [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, провівши виїзне судове засідання під час якого судом були оглянуті умови проживання сім'ї відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідач [PERSON], народження [INFO], є матір'ю [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6). Діти [PERSON] та [PERSON], проживають разом з своєю матір'ю на [ADDRESS]. Батько дітей перебуває в місцях позбавлення волі. Відповідач належним чином свої батьківські обов'язки не виконує, не працює, зловживає спиртними напоями, палить та неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, належних умов для життя та розвитку дітей не забезпечує, в будинку де проживає сім'я, антисанітарні умови, непридатні для проживання неповнолітніх дітей, будь-які умови для нормального розвитку дітей відсутні (а.с. 7-13). Діти відповідача без поважних причин пропускають заняття в школі, їх навчанням відповідач не цікавиться. В сім'ї постійні сварки між дітьми та матір'ю і бабою. Вся сім'я відповідача проживає на пенсію баби - матері відповідача. З сім'єю відповідача постійно проводилась профілактична робота як службою в справах дітей так і Пирятинським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, яка не дала позитивних наслідків. Висновком Пирятинської РДА визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Конвенцією про права дитини, прийнятою резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 (далі Конвенція), закріплено право дитина на піклування з боку своїх батьків. Як передбачено ч. 1 ст. 9 вказаної Конвенції розлучення дитини з батьками може бути визначено коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 вказаного вище закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ці вимоги закону відповідач не виконував, створюючи загрозу життю та здоров'ю своїх дітей. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які не виконують своїх батьківських обов'язків, проте, ураховуючи, що неодноразові заходи впливу, які застосовувались до відповідача службою в справах дітей Пирятинської РДА, результатів на їх поведінку не мали, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Ураховуючи приписи статті 12 Конвенції, суд заслухав у судовому засіданні безпосередньо неповнолітніх дітей відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] Обоє висловили своє бажання проживати разом з матір'ю. Попри бажання дітей не позбавляти відповідача батьківських прав відносно них, ураховуючи неприйнятні умови для їх проживання через злісне небажання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки, суд приходить до висновку, що позов Пирятинської РДА підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved