Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

ПАТ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], про звернення стягнення відповідно до укладеного договору №VIGWA0000000997 від 23.04.2008 року на предмет іпотеки. Свої вимоги банк мотивував тим, що 23 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приват банк» та третьою особою [PERSON] був укладений договір №VIGWA0000000997 згідно якого вона отримала грошові кошти в сумі 23350.00 (долар США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,96% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.04.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват банк» і [PERSON] 23.04.2008 року уклали договір іпотеки №VIGWA0000000997, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме - будинок, який розташований за адресою [ADDRESS]. Відповідно умов договору, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованності за кредитом, яка складається із заборгованності за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за осносноим зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В порушення умов договору [PERSON] умов договору не виконала. Станом на 09.04.2014 року має заборгованість - 43270,14 (Долар США), яка складається із: заборгованості за кредитом - 24020,37 (Долар США), заборгованість за відсотками користування кредитом - 1141,78 (Долар США), заборгованість по комісії за користування кредитом - 74,86 (Долар США), пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15952,61 (Долар США); а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) - 21,04 (Долар США), штраф (процентна складова) - 2059,48 (Долар США). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК Укараїни, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу, актів цивільного законодавства. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором або законом - ст.536 ЦК. Відповідно до ст.610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Укладений сторонами кредитний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК. За порушення зобов'язання у сторони настають наслідки, передбачені ст.611 ЦК. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за осносноим зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Третя особа [PERSON], взявши на себе передбачені договором зобов'язання, скориставшись кредитними коштами на власний розсуд, порушила їх перед банком, чим допустила прострочення боржника (ст.612 ЦК). Станом на 9 квітня 2014 року допустила заборгованість за кредитом, борг за відсотками та штрафні санкції за порушення зобов'язань по укладеному кредитному договору на загальну суму 43270,14 (Долар США), що за курсом 11,86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2014 року складає 514049,32 грн.. За ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передачі в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги банку, окрім законодавчого та договірного обґрунтування, доведені належними та допустимими доказами: копією договору (а.с. 18-23), розрахунком заборгованості (а.с. 4-9), графіком погашення кредиту (а.с. 25-27), додатковою угодою до кредитного договору (а.с. 29-32), договором іпотеки (а.с. 33-37). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 536, 610-612, 1054 ЦК України та

Outcome: approved