Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому було уточнено (а.с. 48 - 50), посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № МК-585, укладеного 26.02.2008 року, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 39000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2013 року. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 26.02.2008 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,1489 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки становить 96531,50 грн. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором станом на 10.07.2014 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем, яка становить 104083,84 доларів США, що за курсом НБУ від 10.07.2014 року становить 1216740,10 грн. та складається з: 32014,17 доларів США - заборгованість за кредитом; 39332,56 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 27760,37 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21,39 доларів США - штраф (фіксована частина); 4955,36 доларів США - штраф (процентна складова). Враховуючи вищезазначене, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за зазначеним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В заяві зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики суду (на 06.10.2014 року, 20.10.2014 року та 06.11.2014 року) в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зважаючи на вищезазначене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МК-585, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 39000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2013 року (а.с. 42 - 45). У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти на вищезазначену суму. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачем 26.02.2008 року також було укладено договір іпотеки № МК-585/1, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,1489 га, кадастровий номер: 0520682503:02:002:0100, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 483322, виданого Вінницьким районним відділом земельних ресурсів 21.08.2007 року на підставі Рішення третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору від 22.06.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010782500083. Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки становить 96531,50 грн. (а.с. 46 - 47). Зобов`язання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконувалося, в зв`язку з чим, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, станом на 10.07.2014 року [PERSON] допустила заборгованість перед Банком, яка становить 104083,84 доларів США, що за курсом НБУ від 10.07.2014 року (а.с. 8) становить 1216740,10 грн. та складається з: 32014,17 доларів США - заборгованість за кредитом; 39332,56 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 27760,37 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21,39 доларів США - штраф (фіксована частина); 4955,36 доларів США - штраф (процентна складова), що підтверджується наданим суду розрахунком (а.с. 4 - 7). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушила умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» банк надіслав іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 53, 55). Крім цього, згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», положення частини першої цієї статті щодо письмової вимоги про усунення порушення, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що позивач 16.05.2014 року звертався до відповідача [PERSON] з письмовою вимогою з метою досудового врегулювання спору, проте позитивних результатів це не надало, в зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду (а.с. 9, 10, 11 - 13). Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що також вбачається з вищезазначеного договору іпотеки (а.с. 46 - 47). Тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором вказаним ним способом підлягає задоволенню та відповідає вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та п. 42 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме: відповідним платіжним дорученням. Відповідно до платіжного доручення № BO1S6B0LFF від 26.08.2014 року позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 3654 грн. (а.с. 35). На підставі викладеного та

Outcome: approved