Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в особі Алендар Ю.І. завернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова Компанія «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 67\~174,88 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1\~762,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що між ПАТ «Страхова Компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 2134332, за яким Страховик прийняв під страховий захист відповідальність водія транспортного засобу Фольксваген реєстраційний номер [NUMBER] . 01.01.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під управлінням [PERSON] та автомобіля Шевроле реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] , який з-поміж іншого перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння. До позивача звернулася потерпіла особа ( [PERSON] ) з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до закону, на підставі заяви потерпілого ПрАТ «СК «ВУСО» було визнано подію страховим випадком та відповідно до звіту № 22/01/17 вартість матеріального збитку склала 80 609, 85 грн. Оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена безпосередньо за рахунок потерпілої особи, то з вказаної суми було вирахувано податок на додану вартість у розмірі 13 434, 98 грн. Таким чином, позивачем сплачено на рахунок потерпілої особи суму страхового відшкодування у розмірі 67 174, 88 грн, що підтверджується страховим актом № 6442-24 від 31.07.2017 та платіжним дорученням № 16704 від 01.08.2017. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до відповідача з претензією № 4543/3 з метою врегулювання спору в досудовому порядку, однак на момент звернення до суду з позовом, завдану шкоду не було відшкодовано. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] , як особи винної у завданні шкоди суму матеріальної шкоди в розмірі 67 174, 88 грн та судові витрати у сумі 1762, 00 грн. Ухвалою суду від 26.03.2019 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 02.09.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки його не було визнано винним у керуванні транспортним засобом, а провадження відносно нього за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито. Ухвалою суду від 15.10.2019 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні було відмовлено. 12.09.2019 надійшла відповідь на відзив в якому свій позов підтримали та просили задовольнити. 10.03.2020 ухвалою суду було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Колобова Л.В. та витребувано матеріали по справі про адміністративне правопорушення № 646/1295/17, а також повторно відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та матеріалу по справі № 646/1295/17, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 2134332, за яким Страховик прийняв під страховий захист відповідальність водія транспортного засобу Фольксваген реєстраційний номер [NUMBER] про що свідчить наявна в матеріалах справи копія договору (а.с. 12-13). Відповідно до постанови Червонозаводський районний суд м. Харкова від 31.03.2017 [PERSON] було розглянуто справу за\~ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, як встановлено судом, 01 січня 2017 року близько 15 години 25 хвилин [PERSON] , на порушення вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом -\~ автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння і, рухаючись по пр-ту Героїв Сталінграда, в районі будинку № 128 в м. Харкові, на порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, невірно обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням і допустив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. В судове засіданні особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності - відповідач не з`явився. Провадження у справі № 646/1295/17 було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених\~ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. 01.01.2017 року [PERSON] звернувся до позивача ПАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок. Відповідно до звіту № 22/01/17 вартість матеріального збитку склала 80 609, 85 грн. Оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена безпосередньо за рахунок потерпілої особи, то з вказаної суми було вирахувано податок на додану вартість у розмірі 13 434, 98 грн. Обсяг виконаних робіт не суперечить пошкодженням завданим автомобілю Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] в результаті ДТП перелік яких викладено в Акті огляду колісного транспортного засобу від 22.10.2017 року. Згідно калькуляції №22/01/17 від 13.02.2017 вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] , становить 154 037, 36 грн. (а.с. 37 -39). Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 67 174,88 грн. Виплата страхового відшкодування здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до\~частини 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~на підставі заяви Страхувальника, що підтверджується страховим актом № № 6442-24 від 31.07.2017 та платіжним дорученням № 16704 від 01.08.2017 (а.с. 41-42). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про страхування»\~Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до положень ст. ст. 3,5,6 Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як визначено ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до відповідача з регресною вимогою (претензією № 4543/3 від 07.06.2018) на суму 67 174, 88 грн, яку [PERSON] було отримано особисто 17.07.2018 (а.с. 43-44). Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З огляду на викладене, враховуючи відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» власнику автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] матеріальних збитків в розмірі 67 174, 88 грн., [PERSON] зобов`язаний виплатити суму страхових виплат в порядку регресу. Суд не\~приймає до\~уваги доводи\~представника відповідачаз приводу того, що у постанові Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 відсутній висновок суду про те, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а провадження по справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито. Відповідно до\~ч.6\~ст.\~82 ЦПК\~ обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Факти встановлені відносно сторін рішеннями суду приймаються судом при розгляді справи та визнаються такими, що повторному доказуванню не підлягають. Так, провадження у справі відносно [PERSON] було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених\~ст.\~38\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення.\~Зазначена обставина не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. У мотивувальній частині постанови суду було встановлено факт того, що 01 січня 2017 року близько 15 години 25 хвилин [PERSON] , керував транспортним засобом - автомобілем марки Фольксвагену стані алкогольного сп`янінння, дана постанова від 31.03.2017 була оскаржена, однак постановою апеляційного суду Харківської області від 07.06.2017 була повернута [PERSON] , тобто постанова першої інстанції набрала законної сили. Факт керування [PERSON] в момент дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного спяніння підтверджується даними, що містяться у матеріалах адміністративної справи № 646/1295/17, а саме висновком щодо результатів медичного огляду від 01.01.2017, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved