overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач 09 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2012 року. Від сумісного подружнього життя спільних дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2012 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №1665 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «Мирошник» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач 09 грудня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1987 року. Оскільки шлюб укладався під час перебування позивача на строковій військові службі, відмітку про укладання шлюбу було зроблено у військовому квитку. Неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання повідомлялася належним. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1987 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за №1865 /а.с.8-9/. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач 09 грудня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2014 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Горьківської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис за №23 /а.с.5/ Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з березня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач 09 грудня 2015 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з березня 2015 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що сторони не зійшлись характерами та мають різні погляди на життя. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини своєї неявки суду не повідомив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року /а.с.4/, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя різні погляди на життя. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з березеня 2015 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач 09 жовтня 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 1988 року. Від сумісного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 1988 року. Шлюб зареєстрований Відділом РАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за № 227 /а.с.9/ Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Так, ухвалою від 04 листопада 2013 року сторонам був наданий строк на примирення два місяці. Однак, встановлено, що сторони не примирилися та наполягають на розірванні шлюбу. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Як зазначає позивач, відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані учиняє сварки. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач 09 жовтня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з відповідачем, 19 серпня 2000 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №440. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з листопада 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, сторони проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19 серпня 2000 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №440 /а.с.4/ Від спільного подружнього життя дітей не мають. Встановлено також, що з листопада 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач 09 жовтня 2020 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014 року, спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, перестали бути пов`язані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 вересня 2014 року, актовий запис №412. Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені і більше не відновлялись, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання позивача відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач 09 квітня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 55. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем по справі припинені з січня 2014 року через неприязні відносини, що призвело до повної психологічної та фізіологічної несумісності. Вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася остаточно. Спору щодо розділу майна немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на неї. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 липня 2011 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 55 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні стосунки між подружжям припинені з січня 2014 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згодний. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин сторін, останній підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач 09 квітня 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 355. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем по справі припинені з 08.03.2014 року через різні погляди на життя, що призвело до повної психологічної та фізіологічної несумісності. Вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору щодо розділу майна немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на неї. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2009 року, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 355 (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні стосунки між подружжям припинені з 08.03.2014 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згодний. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин сторін, останній підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач 09 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2011 року, від яких мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Позивач вказує, що сімейні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з вересня 2012 року. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, турботи про доньку не проявляє. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, до досягнення донькою повноліття, оскільки відповідач працездатний, аліменти нікому не виплачує. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, задовольнити її позовні вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.10). Справа розглядається судом у відсутності відповідача заочно в порядку ст.224 ЦПК України за наявних в ній доказів, проти чого не заперечує позивач, оскільки належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи відповідачу судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.11). Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають доньку [PERSON], [INFO], батьком дівчинки є відповідач у справі (а.с.6), яка проживає разом з позивачем (а.с.7). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 09 квітня 2014 року, аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення нею повноліття, оскільки з позовної заяви судом встановлено, що відповідач працює, отримує зарплату, аліменти нікому на сплачує. Зазначене відповідач не спростував, отримавши від суду позов з додатками і судовий виклик. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved