Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові зазначається, що відповідно до укладеного договору № ZPGMGA0000000001 від 15.05.2008 року відповідач [PERSON] 15.05.2008 року отримав кредит у розмірі 36425,00 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.05.2028 р. У порушення норм закону та умов закону відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним вище договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 16.04.2015 року має заборгованість у сумі 173050,66 дол.США, яка складається з наступного: 37736, 10 дол.США заборгованість за кредитом; 35207,45 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 9138,99 дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 82716,68 дол.США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи - 11,48 дол.США (фіксована частина), - 8239,96 дол.США штраф (процентна складова). Крім того, зобовязання за вказаним договором у розмірі 1000,00 гривень були забезпечені укладеним між позивачем та відповідачкою [PERSON] договором поруки. Суму заборгованості у розмірі 173004,74 дол.США, що за курсом 21,78 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.04.2015 року складає 3768043,36 грн., а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь, а з відповідача [PERSON] 1000 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про день, час та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала укладений договір поруки фіктивним та таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки він був укладений 15.08.2014 року, в той час як кредитний договір між банком та її довірителем був укладений 15.05.2008 року. Також пояснила, що рішенням суду апеляційної інстанції вже були задоволені вимоги банку та було звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду сімя [PERSON] була виселені з вказаної квартири, за цим рішенням було видано виконавчі листи. Крім того вважала, що позивачем пропущений строк позовної давності на пред'явлення вимог до [PERSON] Просила в задоволенні позовних вимог відносно її довірителя відмовити, позовні вимоги відносно [PERSON] вирішити на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.05.2008 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № ZPGMGA0000000001, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] 15.05.2008 року отримав кредит у розмірі 36425,00 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.05.2028 р. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки квартири від 15.05.2008 року, в забезпечення виконання позичальником зобовязань за вищевказаним кредитним договором. Предметом іпотеки була однокімнатна квартира № 130 що знаходиться в буд. № 12 по вул. Мікояна у м. Запоріжжі. Крім того відповідно до рішення апеляційного суду м. Запоріжжя ввід 07.02.2011 року апеляційна скарга банку була задоволена частково та було ухвалено рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково - в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - однокімнатна квартира № 130 що знаходиться в буд. № 12 по вул. Мікояна у м. Запоріжжі. Також в матеріалах справи містяться виконавчі листи, які були видані Шевченківським районним судом м. Запоріжжя з метою виконання рішення Шевченківського районного суду від 26.03.2014 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з вищевказаної квартири та яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.06.2014 р. залишено без змін. Зазначене рішення набрало законної сили. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позивач повністю захистив своє порушене право та заборгованість за кредитним договором № ZPGMGA0000000001 від 15.05.2008 року була погашена шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, на цей час сплинули строки звернення до [PERSON] з вимогами про стягнення боргу. З урахуванням зазначених вище обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог стосовно стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитом. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] 1000 грн., то на думку суду вони підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договору поруки № 02/ДЗ, укладеного 15.08.2014 року між позивачем та відповідачкою [PERSON], остання виступила перед банком поручителем відповідача [PERSON] та зобовязалась нести відповідальність за укладеним кредитним договором за виконання названим позичальником своїх обовязків у розмірі 1000,00 грн., за що відповідачі виступають перед позивачем як солідарні боржники (п. 4 договору). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобовязання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Оскільки відповідач [PERSON] уклала договір поруки, взяла на себе обов'язок нести відповідальність за цим договором, не надала суду ніяких заперечень щодо заявлених до неї вимог, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, пред'явлені до неї.

Outcome: partial