Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 49782,16 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що 24.02.2008 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та боржником [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 5018,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 5,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами зазначеного договору боржник зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення кредиту, проте, взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 05.04.2013 р. утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 49782,16 грн. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, представник позивача до суду не з'явився, звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку із «неможливістю прибути в судове засідання». З огляду на повідомлені представником позивача обставини, відсутність доказів на підтвердження причин неможливості останнього бути присутнім в судовому засідання, про дату якого позивача було повідомлено завчасно (а.с.76), причини його неявки до суду не можуть бути визнані поважними. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав повністю та пояснив, що у січні 2008 року він втратив паспорт громадянина України і кредитний договір, на який посилається позивач, як на підставу виникнення заборгованості, було укладено іншою особою за втраченим на момент укладення договору паспортом, виданим на ім'я [PERSON] Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. На підтвердження позовних вимог позивачем приєднано до справи копію заяви позичальника (а.с.4) з додатками, якими обґрунтовує те, що 24.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладений кредитний договір про надання грошових коштів в сумі 5018,00 грн. на строк з 24.02.2008 р. по 24.02.2009 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,42% на місяць. На виконання умов зазначеного вище кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно з 15 по 20 число здійснювати погашення заборгованості в сумі 580,37 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії та інших витрат. Згідно з вказаною заявою [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий 19.07.2000 р.) прохав надати йому послуги з отримання строкового кредиту. При укладенні даного договору копія паспорту виданого на ім'я [PERSON] (а.с.15), засвідчувалась підписами самого позичальника та представника банківської установи. Як вбачається з матеріалів справи ЗАТ КБ «ПриватБанк» було перейменоване у Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у зв'язку із зміною типу банку і є його правонаступником (а.с.19). Станом на 05.04.2013 р. за укладеним 24.02.2008 р. між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 49782,16 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Заперечуючи проти позову відповідачем [PERSON] приєднано до справи повідомлення Солом'янського РУГУМВС в м. Києві від 16.12.2013 р. згідно обліків ГУМВС в м. Києві зареєстрована звернення [PERSON] (заява від 19.02.2008 р.) до паспортного відділу Соломянського району про втрату національного паспорту серії [NUMBER], виданого Комсомольським МВ. Тобто відповідач звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою до укладення спірного кредитного договору. При дослідженні копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], яку приєднано до кредитної справи відповідача (а.с.15), та копії того ж паспорта, приєднаного до справи за клопотанням [PERSON], судом встановлено, що на згаданих копіях містяться різні світлини обличчя відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що при укладенні спірного кредитного договору було використано втрачений паспорт [PERSON] з ознаками підробки. За змістом ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наполягаючи на задоволенні позову, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення спірного кредитного договору саме відповідачем. Таким чином, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими і тому у задоволенні його позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed