Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду із позовом до [PERSON], у якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN23000005411469 від 19.01.2006 року вилучити у відповідача і передати у заклад банку предмет застави - автомобіль, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію, а також звернути стягнення на предмет застави. В судове засідання на судовий розгляд справи особи, що беруть участь у справі, не з'явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані докази, повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN23000005411469 від 19.01.2006 року [PERSON] 19.01.2006 року отримав кредит у розмірі 44600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.01.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 19.01.2006 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з Договором застави Відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 21104, рік випуску: 2005, тип ТЗ: седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед Відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 44600,00 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 11.06.2014 року має заборгованість - 113136,83 грн., яка складається з наступного: 16697,64 грн. - заборгованість за кредитом; 38974,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 57464,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення умов договору, Відповідач зобов'язання за Договором застави не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу».) Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу», ст. 590 ЦК України). Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу» Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом ПАТ КБ ПриватБанк у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, проаналізувавши підтверджені наданими доказами обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та такий слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved