Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач 11. 09. 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.10.2012 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено кредитний договір №1 про надання споживчого кредиту № 2001059695, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 25 000,00 грн. на умовах повернення, строковості, платності. Також, 25 січня 2013 року між відповідачем та Банком був укладений кредитний договір № 2 № 2002438866 за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 25 000,00 грн. В свою чергу позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені Кредитними договорами та Додатком № 1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договорів ( п.1.2.1 Кредитного договору). відповідно до п.1.4.1. Кредитних договорів № 1 та № 2 Позичальник зобов'язаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені Кредитними договорами не пізніше 04 жовтня 2014 року та 25 січня 2015 року відповідно. Відповідач порушив договірні зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Внаслідок порушення відповідачем умов договорів станом на 11 серпня 2014 року у нього мається заборгованість по кредитному договору № 1 в сумі 19 406,71 грн., яка складається із залишку заборгованості по кредиту в розмірі 17 067,15 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 2 339,56 грн.; по кредитному договору № 2 в сумі 23 585, 56 грн., яка складається із залишку заборгованості по кредиту в розмірі 21 084,16 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 2 501,40 грн. Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в сумі 42 992,27 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, від отримання кореспонденції суду ухилилася. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04 жовтня 2012 року та 25 січня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитні договори № 2001059695 та № 2002438866 про надання споживчого кредиту, за умовами яких банк надав позичальнику кредити в розмірі 25 000,00 грн. та 25 000 грн. на умовах повернення, строковості, платності. Згідно умов зазначених договорів, сума отриманих кредитів погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Проценти за користування кредитами сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, по кредитному договору банк зобов'язується надати кредит позивальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушив договірні зобов'язання щодо повернення кредитів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Внаслідок порушення відповідачем умов договорів станом на 11.08.2014 року у нього мається заборгованість по кредитному договору № 2001059695 від 04.10.2012 року в сумі 19 406,71 грн., по кредитному договору № 2002438866 від 25.01.2013 року в сумі 23 585,56 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1078 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог позивача та стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved