Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач 06.03.2014 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначив, що на підставі рішення Новоодеського районного суду від 12.07.2011 року він сплачує аліменти відповідачу на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 20.06.2011 року, в розмірі ? частини свого доходу. 24.01.2014 року на підставі рішення Новоодеського районного суду з нього стягуються ще й аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу, починаючи з 13 січня 2014 року. Посилаючись на те, що він за рішеннями судів сплачує аліменти в загальному розмірі 58,33 %, що є порушенням чинного законодавства, так як розмір відрахувань із заробітної плати не повинен перевищувати 50%, а також посилаючись на те, що він має незначну заробітну плату і, що після винесення першого судового рішення про стягнення аліментів у нього змінився сімейний та матеріальний стан, посилаючись на те, що він має двох батьків пенсіонерів, просить суд винести рішення, яким зменшити розмір присуджених до сплати аліментів по судовому рішенню від 12.07.2011 року з ? частки до 1/6 частки стягуваних доходів, щоб на кожну дитину доводились аліменти в розмірі по 1/3 частини його доходу. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Посилаючись на викладені в позові обставини, позивач просив суд його позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Посилаючись на те, що вона одна утримує і виховує дитину, яка має вроджені тяжкі захворювання, просила суд в задоволені позову відмовити. Залучена протокольною ухвалою суду від 24.03.2014 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Справа у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, на підставі письмової заяви третьої особи, розглянута у її відсутність, враховуючи наявність достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, при вирішення даного позову, суд виходить з того, що у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України позивач, як батько, зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як же вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12.07.2011 року із позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини свого доходу, починаючи з 20.06.2011 року. З 13.01.2014 року на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.01.2014 року з позивача також стягуються аліменти на користь залученої до участі в справі в якості третьої особи - [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу. Таким чином загальний розмір аліментів, який стягується з позивача за судовими рішеннями становить 7/12 частин його заробітку, або 58,33 % від отриманого заробітку (доходу). З наданих суду пояснень позивача та з досліджених документів вбачається, що позивач працює в ТДВ «Кандибінське» і його заробітна плата складала: в грудні 2013 року 1025 гривень, в січні 2014 року - 1870 грн., в лютому 2014 року - 2503 грн. Розмір же утримуваних аліментів із заробітку позивача складав: в грудні 2013 року - 232 грн., в січні 2014 року - 383 грн., а в лютому 2014 року вже 1190 грн. Вирішуючи спір між сторонами з приводу зменшення розміру аліментів, суд виходить з того, що згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, що був визначений рішенням суду може згодом бути зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Крім того, ч.2 ст.128 КЗпП України, ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що розмір всіх стягнень з боржника [PERSON] не повинен перевищувати 50% його заробітку(доходу). Разом з тим, з позивача за судовими рішеннями стягується 58,33 % його заробітку (доходу), що не відповідає вимогам вищезазначеного законодавства, внаслідок чого порушуються права та інтереси [PERSON] Задовольняючи позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів, сплачуваних ним на користь відповідача [PERSON], суд приймає до уваги ту обставину, що на момент винесення судового рішення від 12.07.2011 року про стягнення цих аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку, судом, відповідно до вимог ст.182 СК України, враховувався існуючий на той час матеріальний і сімейний стан боржника та відсутність у нього інших утриманців, та всі інші фактичні дані. Після винесення цього судового рішення, у позивача змінилось матеріальне і сімейне становище, а саме він вдруге одружився та у нього у другому шлюбі народилося ще двоє дітей, а саме сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ці фактичні обставини не могли бути враховані при винесені судового рішення від 12.07.2011 року про стягнення аліментів, а тому вони повинні враховуватись і враховуються судом при вирішення даного спору. Крім того, суд зазначає, що син позивача від другого шлюбу - [PERSON] має вроджені вади здоров'я, тяжко хворіє і, як і його син [PERSON], потребує лікування. Серед обставин, що впливають на розмір аліментів та являються підставою для зменшення, раніше визначеного рішенням суду розміру цих аліментів, суд враховує те, що крім малолітнього сина [PERSON] на утриманні позивача перебуває ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, на утримання яких з нього за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24.01.2014 року стягуються аліменти. Згідно чинного законодавства всі діти позивача рівні у своїх правах і кожний з них має право на грошове та матеріальне утримання від своїх батьків. Рівність всіх дітей позивача у праві на належне одержання від нього допомоги на утримання, має для суду вирішальне значення і враховується судом при вирішенні цього спору. Судом при вирішені цього спору враховується той факт, що всі діти позивача хворіють, а сини [PERSON] та [PERSON] мають вроджені патології і страждають на тяжкі захворювання і, що кожний з цих дітей потребує додаткового матеріального утримання. Також суд, у відповідності до вимог ст.182 СК України, ураховує й інші обставини, які мають значення при визначені розміру аліментів, які повинні стягуватися на всіх його дітей, а саме враховує також матеріальне становище платника аліментів і той незначний розмір отримуваної ним заробітної плати. Разом з тим, обставини справи свідчать про те, що старший син позивача - [PERSON] отримує від свого батька - позивача по справі, аліменти на своє утримання у розмірі ? частки доходу, що складає 25% його заробітку, тоді, як двоє інших його малолітніх дітей отримують на своє утримання по 16,66% кожний, що являється порушенням існуючого принципу рівності дітей у праві на належне утримання. Тому суд, на підставі вищевикладеного, з урахуванням вищезазначених обставин справи та положень чинного законодавства, приходить до висновку, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача на утримання сина [PERSON], відповідно до ст.192 СК України, підлягають задоволенню, а саме, на думку суду, підлягають зменшенню з ? частини доходу до 1/6 частини його доходу. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, враховуючи, що відповідачка за законом звільнена від сплати судового збору за позовами про стягнення аліментів, понесені позивачем судові витрати на сплату ним судового збору, з відповідачки не стягуються, а покладаються на позивача.

Outcome: approved