overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

ПАТ КБ«Приватбанк» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 18 244 грн. 30 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] - було укладено кредитний договір від 08 жовтня 2012 року. Відповідно до умов даного кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 15 435, 42 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік. [PERSON] не виконав свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] становить: - заборгованість за кредитом - 15 404, 03 грн; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1495, 30 грн; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн; - штраф (відсоткова складова) - 844, 97 грн; загальна сума заборгованості становить 18 244, 30 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з відповідача заборгованість та витрати, понесені при розгляді даної справи в суді. Відповідач в судові засідання не з'являється, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав: відповідно договору від 08 жовтня 2012 року [PERSON] від позивача в справі отримав кредит у розмірі 15 435, 42 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував і тому /відповідно до розрахунку заборгованості/ заборгованість за кредитом складає 18244, 30 грн. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.09.2012 року, що утворилася станом на 03.05.2017 року, загальною сумою 18063 грн. 81 коп. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що на підставі вказаного договору відповідач отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком кредитний договір за умовами якого Банк також має право в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, комісії, а у випадку порушення договору сплаті пені та штрафів, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує (а.с.2). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю і не заперечує задоволенню. При цьому пояснила, що відсутність коштів перешкоджає сплаті боргу. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, з огляду на положення ч.4 ст.174 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За представленим розрахунком загальна сума заборгованості, що утворилася станом на 03.05.2017 року, становить 18063 грн. 81 коп. (а.с.5). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, що складаються з 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.05.2012 року, що утворилася станом на 31.10.2015 року, загальною сумою 11 391 грн. 52 коп. На обґрунтування вимог у позовній заяві зазначено, що 10.05.2012 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір на підставі якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 300 грн., який вподальшому збільшувався, зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком кредитний договір. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, комісії, а у випадку порушення договору сплаті пені та штрафу, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що подав відповідне клопотання (а.с.38). Відповідач [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без нього, задоволенню вимог не заперечує (а.с. 46). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За представленим розрахунком загальна сума заборгованості, станом на 31.10.2015 року, становить 11391 грн. 52 коп. (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.11.2010 року, що утворилася станом на 31.10.2015 року, загальною сумою 33 162 грн. 98 коп. На обґрунтування вимог у позовній заяві зазначено, що 15.11.2010 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір на підставі якого останній отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 25 000 грн. зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком кредитний договір. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, комісії, а у випадку порушення договору сплаті штрафу, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що подав відповідне клопотання (а.с.39). Відповідач [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без нього, задоволенню вимог не заперечує (а.с. 53). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Отже, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.07.2011 року, що утворилася станом на 30.11.2015 року, загальною сумою 21 374 грн. 13 коп. На обгрунтування вимог у позовній заяві зазначають, що на підставі вказаного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком кредитний договір. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, комісії, а у випадку порушення договору сплаті штрафів, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує про що подав відповідне клопотання (а.с.38). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.44), причини неявки не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Оскільки представник позивача не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу можливо розглянути у відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що 19.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості (а.с.6-31). Проте, взятих на себе зобовязань по його поверненню, сплаті відсотків, комісії у строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а у випадку порушення зазначеної угоди штрафних санкцій, не виконує. За представленим розрахунком загальна сума заборгованості, що утворилася станом на 30.11.2015 року складає 21 374 грн. 13 коп. (а.с.4-5). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.06.2009 року, що утворилася станом на 26.01.2016 року, загальною сумою 14852 грн. 71 коп. На обгрунтування вимог у заяві зазначають, що на підставі вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком кредитний договір. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, комісії, а у випадку порушення договору сплаті пені та штрафів, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує і не заперечує винесенню заочного рішення суду (а.с.24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.30), заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Оскільки представник позивача не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу можливо розглянути у відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що 24.06.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості (а.с.9-21). Проте, взятих на себе зобовязань по його поверненню, сплаті відсотків, комісії у строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а у випадку порушення зазначеної угоди штрафних санкцій, не виконує. За представленим розрахунком загальна сума заборгованості, що утворилася станом на 26.01.2016 року становить 14852 грн. 71 коп. (а.с.3-8). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2013 року, що утворилася станом на 14.10.2015 року, загальною сумою 26017 грн. 95 коп. На обгрунтування вимог у позовній заяві зазначають, що на підставі вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, комісії, а у випадку порушення договору сплаті пені та штрафів, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує і не заперечує винесенню заочного рішення суду (а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.46), причини неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Оскільки представник позивача не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу можливо розглянути у відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що 27.03.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості (а.с.5-36). Проте, взятих на себе зобовязань по його поверненню, сплаті відсотків, комісії у строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а у випадку порушення зазначеної угоди штрафних санкцій, не виконує. За представленим розрахунком загальна сума заборгованості, що утворилася станом на 14.10.2015 року складає 26017 грн. 95 коп. (а.с.3-4). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.05.2011 року, що утворилася станом на 31.08.2017 року, загальною сумою 11036 грн. 28 коп. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що на підставі вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 30% на рік. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір за умовами якого Банк також має право в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, а у випадку порушення договору сплаті штрафів, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує (а.с.2). Відповідач [PERSON] просить розглядати справу без нього, позовні вимоги визнає, з заборгованістю згоден, про що зазанчив у поданій заяві (а.с.47). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України, вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За представленим розрахунком загальна сума заборгованості, що утворилася станом на 31.08.2017 року, становить 11036 грн. 28 коп. (а.с.5-6). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово. За приписом ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленого законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, решту стягнути з відповідача, як того вимагає ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved