Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач 07.12.2017р. звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2017р. за усним договором позики він передав [PERSON] 74 000,00 грн. Отримання коштів [PERSON] засвідчив написаною власноручно розпискою, згідно якої зобов»язався повернути борг до 20.10.2017р. [PERSON] частково виконав свої зобов»язання та повернув йому 25 000,00 грн., а щодо іншої частини - то зобов»язання не виконане, так як відповідач повністю не повернув позичені коштів, незважаючи на його неодноразові вимоги. Тому просить стягнути з [PERSON] 49 000,00 грн. залишку боргу, а також понесені ним судові витрати. Позивач в судове засідання не явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з вище зазначених підстав та просить позов задовольнити повністю. Уточнила, що розмір понесених позивачем судових витрат становить 6760,00 грн. та надала письмові докази на підтвердження даних витрат. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Статтями 12, 81ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Встановлено, що 11.10.2017 р. [PERSON] позичив у [PERSON] 74 000,00 грн. терміном до 20 жовтня 2017 року, що засвідчив написаною власноручно розпискою, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи ( а.с.28). Дана розписка містить всі ознаки договору позики, які передбачені ст.1046 ЦК України Частину отриманих в позику коштів, а саме 25 000,00 грн. [PERSON] повернув [PERSON], а інша частина таких коштів в сумі 49 000,00 грн. не повернута до даного часу. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно приписів ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином згідно умов договору; якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов»язання припиняється виконанням. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін , і що відповідач не виконав належним чином свої зобов»язання з повернення всієї суми отриманих коштів. Тому суд приходить до висновку, що заявлений позовє підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий підлягає до задоволення повністю. Також з відповідача, згідно ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягають до стягнення понесені позивачем витрати в загальній сумі 6760,00 грн., з яких: 640,00 грн. - витрати по сплаті судового збору; 6120,00 грн. - витрати з оплати професійної правничої допомоги, так як такі документально підтверджені ( а.с.1,29-34).

Outcome: approved