Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач 04.11.2019 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований її колишній зять [PERSON] . Відповідач понад 5 років не проживає у спірному житловому приміщенні, переїхав на постійне місце проживання до м. Києва, оскільки сімейне життя з її донькою у відповідача не склалось, шлюб між ними розірвано 08.10.2018 року заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області. Відповідач з нею не спілкується, на телефонні дзвінки не відповідає, а отже вирішити питання щодо зняття останнього з реєстрації місця проживання у позасудовому порядку є неможливим. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2020 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вказала, що відповідач, покинув житло самостійно та переїхав до м.Києва, грошей на утримання квартири не надає. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є подругою позивачки. Зі слів [PERSON] зять поїхав на заробітки. Його ніхто не виганяв. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі. [PERSON] не проживає у квартирі [PERSON] 5 років. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є донькою позивачки, відповідач її колишній чоловік, який у 2014 році поїхав на заробітки та не повернувся. Приблизно їй відомо, що відповідач проживає у м. Буча. Вона подала на розлучення, у них двоє дітей, відповідач інколи телефонував сину з різних номерів, допомоги ніякої не надає, на зв`язок не виходить, не приїзджає. Відповідачу ніхто не перешкоджав проживати у спірній квартирі, він не виявляв бажань повернутися. Суд, заслухав вступне слово позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 05.09.2013 року, індексний номер: 8997978 (арк. справи 10). Відповідно до довідки про склад родини, виданої 31.10.2019 року за №37, Житлово-будівельним кооперативом - ЖБК №0103, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (чоловік власника), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (зять), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онук), [PERSON] (онука), [PERSON] (онук), [PERSON] (онука), [PERSON] (онук) (арк. справи 8). Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 08.11.2018 року (арк. справи 6). Згідно Акту №38 затвердженого головою правління ЖБК №0103, вбачається, що [PERSON] з адресою: [ADDRESS] фактично не проживає (арк. справи 9). Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач маючи об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач чи інші особи не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не мешкаючи в спірній квартирі з 2014 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 24 лютого 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved