Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 02 вересня 2010 року кредитного договору № б/н, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 6\~100 грн. зі сплатою 30 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 28 лютого 2015 року виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача 14\~404,54 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 5\~917,31 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6\~125,11 грн., заборгованості за пенею та комісією 1\~200 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 662,12 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявився оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Надала заяву відповідно до змісту якої просила врахувати ту обставину, що на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, іншого доходу немає, окрім державної допомоги; факт отримання кредитних коштів не заперечує та від виконання взятих на себе зобовязань не ухиляється. За вказаних обставин просила зменшити нараховані Банком відсотки та штрафи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 02 вересня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № б./н., за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 6\~100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5 7). Повернення кредиту передбачалося шляхом внесення позичальником щомісячних платежів в розмірі 7 % від суми заборгованості. Укладений Банком та відповідачем кредитний договір, складається з заяви позичальника, з якої вбачається, що [PERSON] було видано кредитну картку, а також Умов і Правил надання банківських послуг, що підтверджується змістом заяви позичальника, яка підписана відповідачем. Відповідач своїм підписом засвідчив на заяві на отримання кредиту, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку і згоден з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виданої відділом культури Каховської міської ради Херсонської області довідки від 19 травня 2015 року, [PERSON] з 16 лютого 2015 року перебуває у відпусці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку. Як вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] народився 17 грудня 2014 року, його матію є [PERSON] За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як слідує зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, ч.1 ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (п. 2.1.1.7.6 Умов). Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Кредитом [PERSON] користувалася, але не виконувала належним чином грошові зобовязання за договором. Розмір заборгованості позичальника за кредитним договором на 28 лютого 2015 року становить 14\~404,54 грн. (а.с. 3 4). Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобовязань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1054 ЦК України. За цих обставин та відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, Банк має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів. Суд зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Згідно розяснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, що значно перевищує розмір завданих банку збитків. При визначенні розміру неустойки, що підлягає до сплати суд враховує ступінь виконання відповідачем зобовязання, майновий стан відповідача, а також визначені ст. 3 ЦК України засади справедливості, добросовісності та розумності, і вважає можливим зменшити розмір нарахованої банком пені з 1\~200 грн. до 900 грн. Щодо вимог про стягнення фіксованої частини штрафу суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штраф може обчислюватися виключно у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, тому вбачає, що стягненню з [PERSON] за неналежне виконання зобовязань підлягає передбачена кредитним договором лише процентна складова штрафу. Отже загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором з урахуванням зменшеного розміру пені та відмови у стягнення фіксованої частини штрафу, становить 13\~604,54 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 5\~917,31 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6\~125,11 грн., заборгованості за пенею та комісією 900 грн., штраф (процентна складова) 662,12 грн. Таким чином, розмір заборгованості викладений в позовній заяві із урахуванням вище викладеного, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені останнім і підтвердженні документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 230,08 грн. (а.с. 38).

Outcome: partial