Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що 20.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №6/4/35/2008/840-К/69, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 52832 долара США строком до 11.03.2033 року зі сплатою відсотків. Зобовязання за договором [PERSON] не виконав, у звязку з чим ПАТ «Комерційний банк «Надра» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 1271683,40 грн. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним кредитний договір №6/4/35/2008/840-К/69 від 20.03.2008 року, укладений між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] у звязку з недодержанням в момент його вчинення вимог, встановлених ст.203 ЦПК України. В судовому засіданні представник ПАТ «Комерційний банк «Надра» свій позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував та пояснив, що підстав для визнання договору недійсним не мається. Представник [PERSON] зустрічний позов підтримав, проти первісного позову заперечував та пояснив, що всі обставини зазначені у зустрічному позові. Дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 20.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №6/4/35/2008/840-К/69, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 52832 долара США строком до 11.03.2033 року зі сплатою відсотків. Разом з тим, в кредитному договорі банк не зазначив сукупну вартість кредиту, реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту. Тому вказаний правочин суперечить актам цивільного законодавства. Ці обставини підтверджуються кредитним договором від 20.03.2008 року, висновком судової економічної експертизи №12070, складеним 04.02.2016 року. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Одним з таких нормативно-правових актів Національного банку України є Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені Постанова Правління Національного банку України 10.05.2007 року N 168 (далі Правила). Відповідно до п.3.1. та п.3.3. зазначених Правил банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту. Разом з тим, в кредитному договорі банк не зазначив сукупну вартість кредиту, реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту. Тому вказаний правочин суперечить актам цивільного законодавства, а тому має бути визнаний недійсним. Ч.1 ст.216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. За таких обставин в задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» слід відмовити. Відповідно до вимог ст.ст.79, 86, 88 ЦПК України та користь [PERSON] з ПАТ «Комерційний банк «Надра» слід стягнути 7392 гривні судових витрат, повязаних з проведенням судової експертизи, що підтверджується квитанцією про сплату її вартості. Разом з тим, заявлені [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 27000 грн. стягненню не підлягають з таких підстав. Так, відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до п.48 Постанови від 17.10.2014 № 10З Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», значені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки [PERSON] не надано розрахунку витрат на правову допомогу, у стягненні таких витрат слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved