Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Подружжя [PERSON] уклали шлюб, який 20 січня 2018 року зареєстрували у Носівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що було зроблено актовий запис за № 2. Від шлюбу сторони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 22 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, відповідач систематично вживав спиртні напої, проявляв агресію відносно неї та дітей, чим травмував їх психіку, взагалі не допомагав в догляді за дітьми, застосовував відносно неї фізичне насильство. Відповідач не бажав усвідомлювати свою негативну поведінку та вчинки. З квітня 2020 року вони (сторони) фактично припинили шлюбні стосунки і стали проживати окремо. Вона (позивач) на даний час проживає з іншим чоловіком. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 3). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved