Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач 11.09.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на наступні обставини. У листопаді 2014 року вона познайомилася з [PERSON], який назвався приватним підприємцем, що надає послуги у сфері ремонтних та будівельних робіт, з встановлення металопластикових конструкцій. Між ними був укладений договір на виконання будівельних робіт у належному їй будинку № 25/2 по вулиці Новосельській в м. Нікополі Дніпропетровської області. Для придбання будівельних матеріалів вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 13283 грн. 00 коп. Після отримання грошей відповідач став її уникати, перестав відповідати на телефонні дзвінки та зовсім зник. 30.05.2015 року вона розшукала відповідача і стала вимагати повернення грошових коштів. Однак, він грошей не повернув, пояснивши, що в нього немає такої можливості. При цьому повідомив, що готовий повернути гроші та написав розписку про отримання ним від неї грошей в розмірі 13283 грн. 00 коп., вказавши строк повернення грошей до 30.07.2015 року. Потім їй стало відомо про те, що відповідач таким чином виманив кошти у багатьох людей, і вона звернулася до Нікопольського ГУМВС України у Дніпропетровській області про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. На її звернення, 27.07.2015 року вона отримала відповідь, згідно якої в діях [PERSON] вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, а тому їй за захистом порушених прав було рекомендовано звернутися до суду. До теперішнього часу відповідач гроші їй не повернув. Тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 13283 грн. 00 коп. та понесені нею судові витрати. Від позивача 21.03.2016 року до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю (а.с.20). Також позивачем було надано оригінал розписки від 30.05.2015 року (а.с.21). У заяві позивач зазначила, що на позовних вимогах наполягає, на заочне рішення згодна. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.19). Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення справи, як і заперечень на позов, від відповідача до суду не надходило. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем в обгрунтування вимог позову було надано до суду оригінал розписки від 30.05.2015 року (а.с.21). У вказаній розписці, виданій на імя [PERSON], зазначено, що [PERSON] ([NUMBER] виданий 27.01.2009 року), що проживає за адресою: [INFO], зареєстрований: [INFO], виконуючи будівельні роботи за адресою Новосельська 25/2 взяв у борг для закупівлі матеріалів гроші в сумі 13283 грн. 00 коп. Зобовязався до 30.07.2015 року завезти матеріали, яких не вистачає та виконати не закінчені роботи, або погасити борг грошима. Відповідач суму боргу позивачу до теперішнього часу не повернув. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача борг по розписці від 30.05.2015 року в розмірі 13283 грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., сплачений останньою при зверненні до суду з позовом (а.с.3).

Outcome: approved