Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач 09.01.2018 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд стягненути з [PERSON] заборгованість за необлікований (донарахований) обєм природного газу за адресою: [ADDRESS] за період з 03.04.2017 року по 03.10.2017 року в розмірі 3286,80 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач є споживачем природного газу за вищезазначеною адресою. Квартира устаткована газовою плитою, зареєстровано чотири особи. 20.08.2015 року газопостачання за адресою відповідача було відключено шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби у звязку з порушенням правил безпеки газопостачання. 03.10.2017 року представниками позивача було складено акт про порушення №436, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: «несанкціоноване відновлення газопостачання (зрив пломби) на опуску діаметром 15 мм. до газової плити, кран у відкритому положенні, газом користуються». Відповідач підписав зазначений акт про порушення без зауважень та застережень. Згідно акта відповідачу була нарахована вищезазначена заборгованість з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв та кількості зареєстрованих осіб. 11.01.2018 року судом направлено запит щодо доступу до персональних даних, на підставі\~ст.122 ЦПК України\~(у редакції закону від 18.03.2004 № 1618-IV чинної на час вчинення процесуальної дії), з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який отримано 02.02.2018 року. Відповідно до наданої відповіді відповідач зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться /а.с.28/. Згідно з частиною 1\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи /а.с.45/. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 05.02.2018 року, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування): [ADDRESS]. У відповідності до норм частини 1, 2\~статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В даному випадку судова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання /а.с.35-36,43-44/, тому суд вважає її доставленою. Крім того, на підставі ч.11 ст. 128 ЦПК України, суд здійснив виклик відповідача до суду на 05.04.2018 року через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 07.03.2018 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS]. 20.08.2015 року, в звязку з порушенням правил безпеки газопостачання, квартиру відповідача відключено від газопостачання шляхом перекриття крану на вводі та встановлення пломби, про що складено акт №1492 від 20.08.2015 року /а.с.8/. 03.10.2017 року за адресою проживання відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання (зрив пломби) на опуску діаметром 15 мм. до газової плити, кран у відкритому положенні, газом користуються», про що складено акт про порушення № 436, який підписаний представниками позивача та відповідачем [PERSON] /а.с.9/. 19.10.2017 року проведено засідання комісії ПАТ «Криворіжгаз», та складено відповідний протокол №84 /а.с.10,11-12/. На підставі акту №436 від 03.10.2017 року здійснено розрахунок не облікованого об'єму природного газу за період з 03.04.2017 року по 03.10.2017 року у розмірі 3286,80 грн. /а.с.13/. Статтею 714 ЦК України\~передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (далі-Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п.п.2 п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. Згідно п.2 гл.3 розділу ХІ Кодексу, уразі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватись відповідним актом перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що майнові права позивача порушено, вимоги позивача ґрунтуються на діючих нормах закону, позивачем здійснено розрахунок не облікованого об'єму природного газу за період з 03.04.2017 року по 03.10.2017 року у розмірі 3286,80 грн., , з яким погоджується суд, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. /а.с.2/. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~263-265,\~280-282 ЦПК України, ст.ст.\~11,\~15,\~16,\~264,\~509,\~526,\~527,\~530,\~610,\~623 ЦК України, суд, -

Outcome: approved