Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач 10.03.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] на її користь додаткові кошти в сумі 5925, 93 грн. та 77,86 грн. одноразово, які були витрачені нею на ліки малолітнього сина [PERSON] та дорогу в м. Київ для проходження експертизи ДНК. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2015 рік. У шлюбі мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На утримання дітей з відповідача в судовому порядку стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] 1/3 частина заробітку, на сина [PERSON] 3/32 частини та на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку у розмірі 1/32 частини, а всього 46% доходів відповідача. За клопотанням [PERSON] у попередній судовій справі була проведена молекулярно-генетична експертиза і позивач змушена була з дитиною їхати до м. Києва, тому просить стягнути кошти на дорогу. Крім того, починаючи з 2014 року сину [PERSON] поставили діагноз око-шкірний альбінізм, горизонтальний ністагм. З приводу такого захворювання сина позивач постійно несе додаткові витрати, які просить стягнути з відповідача одноразово. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просила стягнути з відповідача лише додаткові кошти у розмірі 5925,93 грн., витрачені на лікування сина [PERSON]. Зменшені позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згоден повернути половину витрат по чекам від 19.09.2013 року у розмірі 109,90 грн. та від 14.05.2014 року у розмірі 358,45 грн., коли син лікувався у с. Станишівка. У задоволенні решти вимог просить відмовити. Доповівши зміст заявлених вимог, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до копії свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/837/14-ц від 28.03.2014 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 3/32 частин заробітку (доходу) відповідача щомісячно (а.с. 11). Хлопчик має незадовільний стан здоров'я та 17.04.2014 року був направлений на консультацію до Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні з метою уточнення діагнозу та 14.05.2014 року в обласній лікарні йому поставлено діагноз альбінізм (а.с. 15-16). Крім того, [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Новоград-Волинського ТМО з 02.01.2015 року по 12.01.2015 року з діагнозом гострий бронхіт, важкий перебіг, та на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Новоград-Волинського ТМО з 04.02.2015 року по 14.02.2015 року з діагнозом ГРВІ, гострий фарингіт, що підтверджується довідками Новоград-Волинського ТМО № 59 та № 58 (а.с. 18-19). Відповідно до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] за рішенням суду сплачує аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] та хлопчик в січні-лютому 2015 року два рази перебував на стаціонарному лікуванні, що потягло додаткові витрати, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини. На підтвердження розміру заявлених вимог в сумі 5925,93 грн. позивачем надано оригінали чеків на придбання ліків. При визначенні розміру додаткових витрат, що викликані хворобами хлопчика, суд приймає до уваги визнання позивачем сум відповідно до чеків від 19.09.2013 року та від 14.05.2014 року у розмірі 468,35 грн. (а.с. 20), а також чеки, які датовані в період перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в Новоград-Волинському ТМО у розмірі 1804,97 грн., а всього 2273,32 грн. (а.с. 21-22). Враховуючи той факт, що дитина проживає з позивачем та не всі витрати, пов'язані з хворобою дитини, були зафіксовані позивачем в наданих чеках, суд відходить він принципу рівності участі батьків при утриманні дітей та покладає на відповідача обов'язок разово відшкодувати більшу частину додаткових витрат у розмірі 1500 грн. Решту чеків суд не може прийняти до уваги, оскільки позивачем не надано доказів, що хлопчик хворів у вказані дати та саме ці ліки були необхідні хлопчику. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial