Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач 04 грудня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO], після смерті тітки - [PERSON], відкрилась спадщина: трикімнатна квартира [ADDRESS]; гараж біля будинку [ADDRESS]; грошовий вклад на рахунку [NUMBER] в ТВБВ №10015/0395 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Право власності спадкодавця на квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13 березня 1998 року, згідно якого співвласниками квартири визначено [PERSON], [PERSON] - сина, та [PERSON] - чоловіка. [INFO], не залишивши заповіту, помер [PERSON], а [INFO] помер [PERSON], також не залишивши заповіту. Як спадкоємець першої черги, вона, в порядку, передбаченому частиною третьою статті 1268 ЦК України, прийняла спадщину, продовжуючи проживати у спірній квартирі. Також, відповідно до зазначеної норми Закону, вона прийняла спадщину - гараж та грошовий вклад в Ощадбанку на ім»я [PERSON], оскільки другий син спадкодавця - [PERSON] відмовився від спадщини на її користь, надавши відповідну заяву до нотаріальної контори. За життя спадкодавець - [PERSON], розпорядилась належним їй майном, склавши заповіт, де визначила її як єдиного спадкоємця на все своє майно. В установлений законом строк вона прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. З аналогічною заявою до нотаріуса звернувся і син спадкодавця - [PERSON] - відповідач по справі. Останній заволодів спірною квартирою та гаражем. У зв»язку з виниклим спором, нотаріус не в змозі видати свідоцтво про право на спадщину. Всі її намагання мирним шляхом вирішити спір не призвели до бажаного. Все це і змусило її звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить поділити спірне спадкове майно між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], на квартиру [ADDRESS]; гараж по [ADDRESS]; грошовий вклад на ім»я [PERSON] на рахунку [NUMBER] в ТВБВ №10015/0395 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Спір врегулювано мирним шляхом до початку розгляду справи по суті. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. Подружжю: [PERSON], [PERSON] та їх сину - [PERSON], на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло від 13 березня 1998 року, видане комісією з приватизації Кодимської міської ради Одеської області, зареєстроване в реєстрову книгу за №18, стор. 160, реєстр №3691 Кодимського районного бюро технічної інвентаризації). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кодимського районного бюро технічної інвентаризації №25578174 від 16 березня 2010 року, [PERSON] на праві власності належав гараж, розташований на прибудинкові території в [ADDRESS]. Згідно інформації АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10015/0395 філії Одеського обласного управління на ім»я [PERSON] станом на 06 листопада 2014 року є рахунок [NUMBER] з залишком вкладу 2435 грн. 61 коп.. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 23 листопада 1969 року Балтським райбюро ЗАГС Одеської області, [PERSON] і [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1969 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 грудня 1983 року Кодимським райвідділом ЗАГС Одеської області, батьками народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON] і [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області 28 вересня 2013 року). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області [INFO]). Згідно довідки Кодимської міської ради Одеської області №3169 від 30 жовтня 2014 року [PERSON] і [PERSON] до дня смерті [PERSON] проживали однією сім»єю в квартирі [ADDRESS]. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом, із досліджених матеріалів справи, встановлено, що [PERSON], протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України заяву про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті як [PERSON] так і після смерті [PERSON] не відмовилася. Тобто, вона фактично прийняла спадщину, як після смерті [PERSON] так і після смерті [PERSON]. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, суд констатує, що [PERSON], як спадкоємець за законом набула право власності на на квартиру [ADDRESS]; гараж по [ADDRESS]; грошовий вклад на ім»я [PERSON] на рахунку [NUMBER] в ТВБВ №10015/0395 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 15 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Згідно заповіту від 02 квітня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №247, Кодимської державної нотаріальної контори, [PERSON], на випадок своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що квартира належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності і частки не виділені в натурі, а також існує спір щодо спадкового майна. У зв»язку з цими причинами нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (лист №847/02-14 від 29 жовтня 2014 року). Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно частини 5 статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, установлених статтями 225,229-231 і 233 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. Отже, за [PERSON], суд визнає в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно після смерті [PERSON]: квартиру [ADDRESS], що належала на праві спільної часткової власності [PERSON], померлому [INFO], [PERSON], померлому [INFO] та [PERSON], померлій [INFO]; гараж №1, розташований на прибудинкові території по [ADDRESS], Одеської області, що належав померлому [INFO] [PERSON]; грошовий вклад на ім»я [PERSON] на рахунку [NUMBER] в ТВБВ №10015/0395 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1268 ч.3,1268 ч.5, 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved