Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача виплаченого страхового відшкодування в сумі 49490,00 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 05.03.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № АС/7700362 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземного транспортного засобу «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER]. 10.12.2014 року сталася ДТП за участю автомобіля «Daewoo Gentra» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], винний водій [PERSON] Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 23.01.2015 року ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР, та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. До ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернувся із письмовою заявою потерпілий [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору № АС/7700362 від 05.03.2014 року. За результатами дослідження № АА7107ОЕ-02.03/2 від 02.03.2015 року та розрахунку страхового відшкодування до нього про вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Daewoo Gentra» д.н.з. [NUMBER], ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування з врахуванням франшизи 510 грн. та ліміту за шкоду, завдану майну 50000 грн. до умов договору № АС/7700362 у розмірі 49490 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути із відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 49490 грн. 00 коп. 05.07.2018 року ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Оскільки відповідачем, у встановлений строк, не було подано відзиву на позовну заяву суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 10.12.2014 року приблизно о 23 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві на перехресті вулиць Вишгородська - Мостицька у стані алкогольного сп'яніння, внаслідок чого виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Gentra» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], при цьому було пошкоджено транспортні засоби. Відповідно до частини третьої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Подільського районного суду міста Києва від 23.01.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2014 року, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п.п. 8.7.3 «е», 2.3 «б», 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 3). За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Daewoo Gentra» д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2014 року автомобіль «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] було забезпечено ПАТ «HACK «ОРАНТА» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7700362 строком дії з 15.03.2014 року до 14.03.2015 року включно. (а.с. 13). 01.04.2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «HACK «ОРАНТА» із заявою про настання страхового випадку від 10.12.2014 року року. (а.с. 6). Згідно Страхового Акту № ОЦВ-14-10467/1 від 05.04.2015 року та Розрахунку страхового відшкодування від 02.04.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo Gentra» д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження складає 49490,00 грн. (а.с. 7-8). За результатами дослідження № АА7107ОЕ-02.03/2 від 02.03.2015 року матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власнику транспортному засобу «Daewoo Gentra» д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження, визначений на підставі Протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту складає 81336,60 грн. (а.с.9-11). Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.216 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 49490,00 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.216 року (Справа № 2808цс15). Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved