Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 03.07.2014 року в м. Києві відбулось ДТП за участю автомобілів Деу д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Хюндай д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2014 року винним у вчиненні вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] . На підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3001/294/020026147 від 31.07.2013 року ТОВ «ОТП Лізинг» було виплачено з боку позивача суму страхового відшкодування в розмірі 19091 грн. 57 коп. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача, як особи винної у вчиненні ДТП, 19091 грн. 57 коп. суму страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 02.12.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено Генеральний договір № 3001/294/020026, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, зокрема, автомобіля Хюндай д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 7-9, 9 з.в.) Як вбачається з постанови Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2014 року, 03.07.2014 року о 14 год. 00 хв. відбулось ДТП за участю автомобілів Деу д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Хюндай д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 12) Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2014 року винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] (а.с. 12) Власником автомобіля Хюндай д.н.з. [NUMBER] відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , є ТОВ «ОТП Лізинг». (а.с. 15) Як вбачається із заяви від 23.09.2014 року до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулось ТОВ «ОТП Лізинг» щодо виплати на його користь суми страхового відшкодування. (а.с. 13) Згідно Звіту № 40 про оцінку автомобіля Хюндай д.н.з. [NUMBER] від 11.07.2014 року, вартість майнового збитку становить 16258 грн. 35 коп. (а.с. 16-23) Відповідно до Наказу № 10787/1/1 ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» позивачем було прийнято рішення визнати суму страхового відшкодування та виплати її у розмірі 19091 грн. 57 коп. на користь ТОВ «ОТП Лізинг». (а.с. 40) Згідно платіжного доручення № 68219 від 03.11.2014 року, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було виплачено на користь ТОВ «ОТП Лізинг» 19091 грн. 57 коп. суму страхового відшкодування. Правовідносини, що виникли між сторанами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов`язки учасників ДТП (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз`яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентованої виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин, враховуючи те, що винними у вчиненні вищевказаного ДТП було визнано відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved