Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач 02.10.2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 50002774 від 19.12.2011 року у розмірі 313 749 грн., збитків у розмірі 313 749,41 грн., збитків у розмірі 20 839,67 грн., штрафу у розмірі 93 250,31грн., пені у розмірі 8 250,18 грн., 3% річних у розмірі 3 234,72 грн. В процесу розгляду справи надав заяву про відшкодування судових витрат, пов'язаних із явкою представника позивача до суду, у розмірі 2 290,68 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між сторонами було укладено кредитний договір № 50002774 від 19.12.2011 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 266 429,47 грн., а відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти та повернути позивачеві кредит у повному обсязі. У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору, 29.08.2013 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки Volkswagen, модель Passat В7, 2011 року виробництва, кузов [NUMBER]. За результатом виконавчого провадження та реалізації предмета застави, з урахуванням витрат на вчинення виконавчих дій та сплати виконавчого збору, позивачу в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача було перераховано 122 650,92 грн. Отже станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вказаних грошових коштів не вистачило для погашення заборгованості відповідача за кредитним договором в повному обсязі. На момент підготовки позовної заяви сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 298 092,12 грн. Кількість днів прострочення сплати суми кредиту складає 191 днів, тобто розмір процентів за користування кредитними коштами становить 15 657,29 грн., отже загальна сума невиконаних відповідачем зобов'язань становить 313 749 грн. При цьому позивачу було завдано збитки на суму 12 647,58 грн., так як позивач вимушений був звернутися до спеціалізованої організації для підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивачу у суді. Сума штрафних санкції за договором становить 93 250,31 грн., сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань складає 8 250,18 грн., три процента річних складає 3 234,72 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «Порше Мобіліті» - Андрієвська О.О.. (діє на підставі довіреності від 17.11.2014р.) не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, підтримала заяву про відшкодування судових витрат, яку також просила задовольнити, при цьому вказала, що про винесення заочного рішення не заперечує, просить суд розглядати справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, ухвалив відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України слухати справу у відсутності відповідача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, додані до неї документи прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50002774, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 266 429,47 грн., що еквівалентно 33171 дол.США на дату укладення договору, строком на 60 місяців, зі зміною процентною ставкою, з цільовим призначенням - придбання автомобіля марки Volkswagen, модель Passat В7, 2011 року виробництва, кузов [NUMBER], а відповідач зобов'язався прийняти грошові кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно з Графіком погашення кредиту, що становить невід'ємну частину Договору. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підпис на договорі.( (а.с. 10) Також відповідач був ознайомлений та згодний з загальними умовами кредитування, про що свідчить його підпис на кожній сторінці Умов.(а.с. 11-14) Відповідно до п. 1.3.1. загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину Договору, відповідач зобов'язався здійснювати щомісячні платежі відповідно до Графіку погашення (а.с. 15-17). Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем визначено відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Договорі. 27.12.2011 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 50002774, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Passat В7, 2011 року виробництва, кузов [NUMBER]. Згідно п. 1.4.2. та п.п.2.4, 2.5 Загальних умов кредитування, повернення кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту до Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку встановленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються методом «30/360» відповідно до Графіку погашення кредиту. Починаючи з липня 2012 року відповідач почав порушувати свої зобов'язання за договором сплачуючи щомісячні платежі з простроченням строку сплати, а починаючи з квітня 2013 року взагалі припинив сплачувати щомісячні платежі за Договором. 16.07.2013 року відповідачу було надіслано вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.. (а.с. Відповідно до п.5.1. Договору застави позивач має право задоволення своїх вимог за цим Договором та за кредитним договором, яке виникає у позивача у випадку невиконання (або часткового невиконання) відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором. Відповідно до п. 5.4. Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. 29.08.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данчук К.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на Предмет застави. Вимоги позивача станом на момент вчинення виконавчого напису мали бути задоволені в ромі зір 276 514,46 грн.. 12.09.2013 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом від 29.08.2013 року та 14.03.2014 року було проведено аукціон по реалізації предмету застави. За результатом аукціону предмет застави було продано за 136 016,00 грн. За результатами виконавчого провадження та реалізації Предмета застави, з урахуванням витрат на вчинення виконавчих дій та сплати виконавчого збору, позивачу а рахунок часткового погашення заборгованості відповідача було перераховано 122 650,92 грн. Проте станом на 05.06.2014 року, на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувану, вказаних грошових коштів не вистачило для погашення заборгованості відповідача за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з п.3.3. Договору , відповідач зобов'язаний повернути позивачеві у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником . Станом на момент подання позовної заяви, заборгованість відповідача щодо сплати кредиту відповідно до п.3.3. Договору в повному обсязі не сплачена. З урахуванням часткового погашення заборгованості за договором, за рахунок звернення стягнення на предмет застави, сума заборгованості за Договором становила 20 772,97 дол.США, (1дол.США - 14,35 грн.), таким чином сума кредиту, яка підлягає поверненню дорівнює 298 092,12 грн.( (20 772,97*14,35) Відповідно до ч. 1 ст.1056-1 ЦК України процента ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які складалися на кредитному ринку, строк користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Згідно з умовами Кредитного договору № 50002774 від 19.12.2011 року процента ставка становить 9,9%. Виходячи з того, що сума кредиту становить 298 092,12 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 191 днів (15.03.2014-22.09.2014р.) з урахуванням часткового погашення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, розмір процентів за користування кредитними коштами складає - 15 657,29 грн. ( 298 092, 12*9,9%*191/360). Таким чином загальна сума основного боргу за Договором становить 313 749,41 грн. Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Позивач, використавши всі можливі засоби щодо стягнення заборгованості (переговори з відповідачем, вимоги щодо сплати заборгованості, звернення стягнення на предмет застави) був вимушений був скористатися своїм право відповідно до Договору і чинного законодавства почати процес повернення заборгованості за Договором в примусовому порядку. Позивач звернувся до спеціалізованої організації, а саме до ТОВ «Вернер», для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору та представництва інтересів Позивача у суді. Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має права на їх відшкодування. Відповідно до п.1. ч.2 ст.22 ЦК України, витрати, яких особи зазначала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати,які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.8.6. Договору, збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною, понад штрафні санкції. Таким чином Позивач поніс витрати у зв'язку з представництвом інтересів Позивача в суді, що підтверджується договором про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010року; Додатковою угодою № 51 від 15.08.20914 року до Договору про надання юридичних послуг; рахунком-фактурою № 225 від 18.08.2014 року; актом приймання-передачі № 243 від 18.08.2014 року; платіжним дорученням № 540007148 від 22.08.2014 року. Вартість послуг ТОВ «Вінер» з підготовки позовної заяви, представництва інтересів позивача в суді станови на момент подання позовної заяви складає 9 449, 70 грн. Таким чином, позивачу мають бути компенсовані збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконання умов Договору в розмірі 10 539,65 грн., а разом з податком на додану вартість становить 12 647,58 грн. Відповідно до п.5.5. Договору відповідач зобов'язався забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань за Договором, на протязі усього терміну дії Договору. Згідно п. 5.6.Договору, в тому випадку якщо відповідач не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки обумовлені договором страхування, вказаними в п.5.5. Договору, відповідач надав згоду і доручив позивачеві здійснити від імені і за рахунок відповідача сплату страхові платежів на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення в порядку , передбаченому п.1.7.3. цього Кредитного договору. Оскільки, починаючи з березня 2014 року, відповідачем було порушено зобов'язання,ж вказані в п.5.5. Договору щодо сплати страхові платежі, які не компенсовані відповідачем: страховий платіж березень 2014 року на суму 2079,86 грн. на підстав рахунку-фактури № 245002/4098/0000108 від 21.03.2014р.; платіжне доручення № 50006145 від 26.03.2014 року; страховий платіж за квітень 2014 року на суму 2340,60 грн. на підставі рахунку-фактури № 245002/4098/0000108 від 28.04.2014р.; платіжне доручення № 50006384 від 30.04.2014р.; страховий платіж за травень 2014 року на суму 2406,28 грн. на підставі рахунку-фактури № 245002/4098/0000108 від 22.05.2014р.; платіжне доручення № 500006543 від 27.05.2014р. Таким чином, сума грошових коштів компенсації витрат позивача на страхування предмету застави становить 8 192,09 з урахуванням податку на додану вартість, так як ТОВ «Порше Мобіліті» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст.. 549 ЦК України. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.8.2. Договору, у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в статті 3.3.(до 30-го календарного дня з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачеві), відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 20% від суми кредиту. Сума кредиту становила на дату наставання суми кредиту 278 429,49 грн., таким чином, розміру штрафних санкцій погоджений сторонами має розраховуватись виходячи з суми кредиту наданої відповідачеві. Виходячи з того, що сума кредиту становила на дату надання суми кредиту 278 150, 06 грн., розмір штрафних санкцій становить 55 630,01 грн. (266 429,47*20%). Таким чином, штраф за порушення відповідачем вимог п.8.2. Договору становить 53 285,89 грн. Відповідно до п. 8.4. Договору, відповідачем за порушення п. 5.5. Договору має бути сплачений штраф в розмірі 15% від суми кредиту. Оскільки відповідачем було порушено вказаний пункт договору, розмір штрафних санкцій становить 39 964,42 грн. (266 429,47 - сума кредиту * 15%) Отже загальна сума штрафних санкцій за договором становить 93 250,31 грн. Відповідно до п. 8.1. Договору, у разі порушення відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сума кредиту, яка підлягає поверненню відповідно до п.3.2. та п.4.4. Договору з урахуванням часткового погашення заборгованості за договором за рахунок звернення стягнення на предмет застави -298 092,12 грн., дата коли звернено стягнення на предмет застави -14.03.2014 року, сума 10% за період заборгованості складає 8 250,18 грн., таким чином загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим договором складає 8 250,18 грн. ( а.с.53) Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому три проценти річних відповідно до ст.. 625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряді із пенею. Станом на 20.08.2014 року, відповідачем не погашено суму кредиту, яка підлягає поверненню відповідно до п.п. 3.2 та 3.3. Договору з урахуванням часткового погашення заборгованості за договором за рахунок звернення стягнення на предмет застави -298 092,12 грн., дата коли звернено стягнення на предмет застави -14.03.2014 року, сума 3% за період заборгованості становить - 3 234,72 грн.(а.с. 53) Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 439 324,29 грн., та складається із основної суми заборгованості 313 749,41 грн., збитків у розмірі 20 839,67 грн., штрафу у розмірі 93 250,31грн., 3 % річних - 3 234,72 грн. та пені - 8 250,18 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Відповідно до ч.1,2 ст. 85 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. Сторони на користь якої ухвалено судове рішення та їх представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту). Так представником позивача було надано до суду проїзні документи за 11.11.2014 року, 01.12.2014 року, 22.12.2014 року, 10.02.2015 року на загальну сума 1 890, 68 грн., звіт про використання коштів та добові у розмірі 400 грн. Таким чином, позивачу мають бути відшкодовані судові витрати, пов'язані із явкою представника позивача до суду у розмірі 2 290,68 грн. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент розгляду справи, доказів погашення відповідачами зазначеної вище заборгованості, сплати відсотків, пені, тощо у суду не має. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved