Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). В позові вказано, що 14 серпня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить Єпархіальному Управлінню Івано-Франківської Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «SCANIA R114», державний реєстраційний номер [NUMBER], з напівпричепом, державний реєстраційний номер АВ 0355, під керуванням відповідача, в результаті чого транспортного засобу «Renault LOGAN» були заподіяні механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху України. На час дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «SCANIA R114», державний реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований у ПАТ «ПРОСТО-страхування», відповідно до умов поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7356246 від 07 жовтня 2014 року. Після настання страхового випадку позивачем було виплачене страхове відшкодування у розмірі 49490 гривень 00 копійок, яке повинно бути відшкодовано особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідачем. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу в розмірі 49490 гривень 00 копійок та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, мас право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як встановлено в судовому засіданні, згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, № АІ/7356246, 07 грудня 2014 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та власником транспортного засобу «SCANIA R114», державний реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано відповідальність власника транспортного засобу (а.с.5). Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 07 жовтня 2015 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 12015210120000574 від 15 серпня 2015, було закрито. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 серпня 2015 року близько 23 годин 10 хвилин на автодорозі Кременець Біла Церква Ржищів, Р-32 при вїзді в м. Кременець по вул. Вишнівецька відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулось зіткнення задніх коліс, які під час руху від»єднались від автомобіля-тягача «SCANIA R114», реєстраційний номер [NUMBER], який буксирував напівпричіп, який керував [PERSON], з автомобілем «Renault LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить Єпархіальному Управлінню Івано-Франківської Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, під керуванням [PERSON] Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копію постанови про закриття кримінального провадження направлено до Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області для вирішення питання наявності в діянні складу адміністративного правопорушення та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності(а.с.15-16). Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 травня 2016 року встановлено, що саме з вини [PERSON], який керував автомобілем «SCANIA R114», реєстраційний номер [NUMBER], 4.08.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої Єпархіальному Управлінню Івано-Франківської Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви заподіяно матеріальну шкоду у вигляді пошкодження автомобіля «Renault LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 136675,60 грн.(а.с.77-80). Страховим актом № 109198 від 01 серпня 2016 року подію, що сталася 14 серпня 2015 року, було визнано страховим випадком, з настанням якого відповідно до умов договору страхування у страховика виникає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування(а.с.43). Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди власникові застрахованого транспортного засобу, було складено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого вартість страхового відшкодування з урахуванням суми франшизи склала 49490 гривень 00 копійок. За умовами правил страхування, страховик відшкодовує вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля, крім франшизи. На підставі розрахунку суми страхового відшкодування власнику застрахованого транспортного засобу «Renault LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], було виплачене страхове відшкодування в сумі 49490 гривень 00 копійок, факт виплати якого підтверджується платіжним дорученням № 13620 від 01 серпня 2016 року (а.с.1). В зв'язку з тим, що позивачем проведена виплата страхового відшкодування, яка по суті є компенсацією майнової шкоди (за вирахуванням збитків, які не відшкодовуються страховиком), спричиненої відповідачем власнику застрахованого транспортного засобу, тому до позивача після виплати страхового відшкодування власнику застрахованого транспортного засобу «Renault LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], Єпархіальне Управління Івано-Франківської Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви перейшло його право вимоги до відповідача відшкодувати майнову шкоду в межах понесених витрат на виплату страхового відшкодування, а у відповідача, відповідно, виник обов'язок оплатити цю шкоду позивачу. Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушив [PERSON] дорожнього руху України, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого постраждав застрахований транспортний засіб «Renault LOGAN», державний реєстраційний номер [NUMBER], тому суд вважає, що понесені при цьому матеріальні збитки мають бути відшкодовані відповідачем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу в розмірі 49490 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved