Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач 04.05.2018 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням і доводи мотивує тим, що вона, [PERSON] є власницею 1/2 частки житлового будинку, що складається з квартири №2 в будинку №78 в смт. Новотроїцьке по вул. Шевцової, будинок на два хазяїна. Право власності на вищенаведену 1/2 частку житлового будинку №78, що складається з квартири №2 підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, який було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.08.2016 за № 3-374. Номер запису про право власності 15801131. Наведена інформація підтверджується інформаційною довідкою номер 119375595 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Дата, час формування інформаційної довідки 02.04.2018 року 19:47:19. Після придбання вказаного житлового будинку, їй стало відомо, що в ньому є зареєстрованими та проживає стороння особа, без будь-яких на те правових підстав. Вона звернулася до Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області з проханням надати їй довідку про кількість зареєстрованих та проживаючих осіб у її частині будинку. Цього ж дня Новотроїцька селищна рада надала позивачу довідку за № 1470, відповідно до якої громадянка [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO]. кв.2, смт Новотроїцьке, Волноваського району Донецької області та має склад сімї: син - [PERSON], [INFO], наймач - [PERSON], [INFO]. Всього зареєстровано троє осіб. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно його проживання у її частині будинку - не існує. Відповідач не є членом її сім'ї чи її родичем. Їй не відомо місце перебування відповідача. Є тільки інформація, що він мешкав за цією адресою на початку 90 років. Потім він був осуджений. Жодних даних, щодо місця його перебування на даний час у неї не має. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом на зазначених нею вище умовах, добровільно з реєстрації він не знявся, тому звернулася до суду з даним позовом. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням просила проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки [PERSON] неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Про те, що позивач [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO], вбачається з копії паспорта громадянина України серії ВС №584972 Волноваським ГВ УМВС України в Донецькій області 09.12.2000 року на імя [PERSON]. Із наявної в матеріалах справи копії Договору купівлі-продажу 1/2 частки жилого будинку від 01.08.2016 року вбачається, що покупцем у даному договорі є [PERSON], [INFO], предметом договору є 1/2 частка жилого будинку, що складається з квартири 2 розташованої за адресою: Донецька область, Волноваський район, смт. Новотроїцьке, вулиця Шевцової, будинок 78, загальною площею 145,60 м.кв., квартира 2 79,50 м.кв. жилою площею 70,50 м.кв. квартира 2 34,10 м.кв., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: 1/2 - житловий будинок, веранда, льох, літня кухня, гараж, паркан, ворота, зареєстровано в реєстрі за №3-374 Державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори [PERSON] Із наявної у матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №119375595 від 02.04.2018 року вбачається, що житловий будинок №78 по вул. Шевцової, смт. Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області загальною площею 145,6, житловою площею 70,5, загальною площею квартири 34,10, належить на праві власності в частині 1/2 [PERSON]. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №78, вулиця Шевцової, селище Новотроїцьке, 1/2 частина складається з квартири №2. Згідно довідки №1470 від 27.03.2018 року виданої Новотроїцькою селищною радою [PERSON], 22.04.1963 року в тому, що вона зареєстрована за адресою: [INFO], смт. Новотроїцьке, Волноваського району Донецької області та має наступний склад сімї: син [PERSON], [INFO], наймач [PERSON], [INFO], а всього зареєстрована троє осіб, що є наявною у матеріалах справи. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закон) №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], в будинку зареєстрована і мешкає. Після придбання квартири, їй стало відомо, що в ньому є зареєстрована стороння особа, без будь-яких на те правових підставах. Відповідач по даній справі є наймачем і був зареєстрований в квартирі, що до придбання її позивачем, по що вона і не знала. Відповідач в квартирі не мешкає, його особистих речей в квартирі не має, що також підтверджено окрім посилань позивача, довідкою Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області про те, що відповідач за адресою позивача зареєстрований. Враховуючи, що відповідач в квартирі зареєстрований і не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, його особистих речей в будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не зявився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику квартири користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved