Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В суді уточнивши позовні вимоги вказує, що відповідно до укладеного договору № НМК0G10000000137 від 04.09.2007 року відповідач отримала кредит в розмірі 110 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.09.2017 року. Згідно умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісячними платежами для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У зв»язку з невиконанням зобов»язань за кредитним договором станом на 21.01.2015 року виникла заборгованість в сумі 129250,65 грн, яка складається заборгованості за кредитом в сумі 88790,26 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 37 704,87 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором в сумі 2755,52 грн. В забезпечення виконання зобов»язань відповідач 04.09.2007 року уклала договір іпотеки № НМК0G10000000137, згідно з умовами якого надала в іпотеку 2-кімнатну квартиру загальною площею 50,90 кв м, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на спірну квартиру шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення, пояснила, що [PERSON] з 15.01.2010 року по 28.03.2013 року перебувала під вартою в зв»язку з притягненням її як обвинуваченої за вчинення злочину, передбаченого ст.. 307,309 КК України. Вироком суду вона була засуджена за вчинений злочин, однак звільнена від відбуття покарання згідно амністії.. Внаслдіок взяття під варту та засудження до позбавлення . Вважає, що умислу на порушення умов кредитного договору в неї не було, до затримання кредит сплачувався нею постійно. Крім того вважає, що сума заборгованості по кредитному договору та вартість предмета іпотеки не є співмірними, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином у відповідності до п.3 ст.76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Представник 3 особи в судове засідання не з»явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. Заслухавши відповідача [PERSON], її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 04.09.2007 року укладений кредитний договір № НМК0G10000000137, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 110 000 зі сплатою 14,04 % річних з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості за кредитом до 04.09.2017 року. У відповідності до п.2.4 договору про іпотечний кредит [PERSON] зобов»язалась щомісячно до 4 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтет ними платежами в сумі не менше 1723,51 грн шляхом внесення готівки до кредитора . Цього ж дня, між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, за умовами якого передано в іпотеку 2-кімнатну квартиру зі всіма об»єктами функціонально пов»язаними з цим нерухомим майном загальною площею 50,90 кв м, житловою площею 30,80 кв м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] яка належить останнім на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 24.10.2006 року, виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла міської ради. Договір посвідчено приватним нотаріусом Кам»янець-Подільського міського нотаріального округу, реєстровий № 2583, з накладенням заборони відчуження обтяженого іпотекою майна в реєстрі за № 2584. Згідно розрахунку заборгованості за [PERSON] станом на 21.01.2015 року рахується заборгованість в сумі 129 250,65 грн, яка складається заборгованості за кредитом в сумі 88790,26 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 37 704,87 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором в сумі 2755,52 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За змістом п. 2.2.4 договору іпотеки та приписів ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотеко держатель зобов»язаний надіслати Іпотекодавцю у встановленому чинним законодавством порядку письмову вимогу про усунення порушень. В матеріалах справи є лист повідомлення на ім.»я відповідачів з вимогою банку достроково повернути кредит та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі не виконання вимоги банку від 18.07.2011 року, однак, доказів його направлення немає. В реєстрі претензій від 15.09.2011 року зазначено прізвище [PERSON], однак не зазначена адреса відповідача, не додано копія листа. Прізвище [PERSON] в реєстрі не зазначено. Згідно п. 1.3. іпотечного договору, у відповідності до ст.ст. 582, 584, 638 ЦК України оцінка предмета іпотеки визначена за домовленістю між Банком та відповідачами в сумі 150000 грн. Згідно довідки № 2 від 29.01.2015 року вартість предмета іпотеки становить 442 000 грн. Вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] засуджена за ч.2 ст. 309, ч.3 ст.307 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі і звільнена від відбуття покарання згідно ст..2 Закону України «Про амністію в 2014 році». З вироку суду вбачається, що з 15.01.2010 року по 28.03.2013 року [PERSON] перебувала під вартою. З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем вимоги п.2.2.4 договору іпотеки не виконані. Як роз'яснено в п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Беручи до уваги, що невиконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору мало місце внаслідок перебування [PERSON] під вартою, а також виходячи із суми заборгованості за кредитним договором та вартістю заставленої квартири, суд не вбачає підстав для застосування звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: dismissed