Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

ПАТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором карткового рахунку в сумі 37 952,16 грн., а саме: заборгованості за кредитом 23 997,32 грн., заборгованості за несплачені відсотки 10\~301,21 грн., пені 3 262,68 грн., інфляційних витрат 81,75 грн.; 3% річних від простроченої суми 309,20 грн. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21 січня 2008 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 2153 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. В подальшому, 28 травня 2013 року між Банком та клієнтом було укладений додатковий договір № 1 до договору № 2153 від 21 січня 2008. В подальшому, 06 травня 2014 року сторонами було укладено Додатковий договір № 2 до Договору № 2153 від 21 січня 2008 року. Умовами договору визначено, що банк відкриває клієнту поточний рахунок на умовах тарифного плану «Пенсійний», та надає кредит у сумі 25\~000,00 грн. зі сплатою 25% річних щомісячно, процентна ставка за несанкціонований овердрафт складає 35,00% річних. Строк дії договору встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, станом на 03 січня 2017 року утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути та вирішити питання судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, але до суду не зявився, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, між сторонами ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] 21 січня 2008 року було укладено договір № 2153 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою та відкрито картковий рахунок (а.с.8-11). 28 травня 2013 року сторонами укладено додатковий договір № 1 до договору № 2153 від 21 січня 2008 року ( а.с. 12-20). 06 травня 2014 року сторонами укладено додатковий договір № 2 до договору № 2153 від 21 січня 2008 року (а.с. 21). За умовами вказаного Додаткового договору №1, Банк встановив клієнту (відповідачу) кредит в сумі 25 000,00 грн. Строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін Кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 25% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних (п.1.1.4 Додаткового договору №1, а.с.12). Згідно п. 3.1.Додаткового Договору №1 клієнт має право скористатися кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунках на умовах та у розмірах визначених Договором та Правилами. При випуску платіжної картки на новий строк кредит продовжується на відповідний строк дії нової платіжної картки, при цьому повне погашення кредиту на дату випуску нової платіжної картки не вимагається. Відповідно до п 3.3.Додаткового договору № 1 клієнт зобовязаний щомісячно отримувати звіт про рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Крім того, п.3.9 Додаткового Договору № 1 передбачено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. Так, 16 листопада 2016 року на адресу відповідача рекомендованою поштою було направлено вимогу про повернення боргу у тридцятиденний термін, що відповідає вимогам п. 3.1.3 Додаткового договору № 1 (а.с.26-27). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Так як відповідачем \~[PERSON] умови договору не виконувались, то станом на 03 січня 2017 року утворилась заборгованість, яка складається: заборгованість за кредитом 23997,32 грн., заборгованість за несплаченими відсотками 10301,21 грн., за пенею 3262,68 грн. (а.с.28-30). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо інфляційних витрат в сумі 81,75 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 309,20 грн. (а.с.31-34), оскільки така відповідальність за прострочення виконання грошового зобовязання прямо передбачена законом ст. 625 ЦК України. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов'язання за договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній\~сумі 37 952,16 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved