Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач 08.07.2015 звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив виділити йому 1/2 частину із житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частки із земельної ділянки площею 999 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку надвірних побудов та споруд по [ADDRESS] . Посилався на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2013 він є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Інша 1/2 частину будинку та земельної ділянки за вказаною адресою належить іншому співвласнику. Таким чином він має право на виділ в натурі частки майна, що складається з 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 22 липня 2015 року було відкрито провадження в даній справі. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 17.09.2015 року провадження у справі було зупинене до вирішення справи №373/2173/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 22 березня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду. Постановою Апеляційного суду Київської області апеляційна скарга [PERSON] була залишена без задоволення, а вищевказана ухвала суду першої інстанції - без змін. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 26 вересня 2018 року відновлено провадження по даній справі. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2019 року залучено до участі у даній справі правонаступника відповідача - [PERSON] . Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 21.03.2019 у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження - зупинено. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування міста Переяслав-Хмельницький Київської області» від 31.102019 № 251-ІХ перейменувано місто Переяслав-Хмельницький Київської області на місто Переяслав. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 26.03.2020 провадження в справі було відновлено та призначено справу до судового розгляду. Судовий розгляд неодноразово відкладався в зв`язку з неявкою сторін або за їх клопотаннями про надання можливості укласти мирову угоду. Проте сторони не скористалися своїм правом на укладення мирової угоди. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Чирка П.Г. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат Васюхно В.О. позовні вимоги визнали частково, погодившись на варіант розподілу спірного домоволодіння, що запропонований експертом і є найбільш наближеним до усталеного порядку користування спірним майном. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 листопада 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №1862, позивач [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 листопада 2013 року посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №1864, позивач [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0999 га в [ADDRESS] . З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №13716311 вбачається, що за [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , номер запису про право власності 3616657. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №13717727 вбачається, що за [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] , номер запису про право власності 3617066. За договором дарування від 04 вересня 2013 року, посвідченим державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №1147, [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0999 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №8919402 за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] , номер запису про право власності 2363001. За договором дарування від 04 вересня 2013 року, посвідченим державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №1144 [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №8913258 за [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , номер запису про право власності 2361354. Згідно висновку експерта, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №6-19/20 від 12.03.2020 можливо два технічно можливі варіанти розподілу в натурі спірного домоволодіння в окремі ізольовані квартири з добудовою. Представник позивача просив виділити у власність 48/100 частин житлового будинку, що запропонований експертом у варіанті № 1 на схемі № 1 додатку №1 висновку експерта та розділити земельну ділянку за варіантом №1, що позначений в схемі №3 додатку №1 висновку експерта. Проте зазначив, що варіант розподілу для позивача не має суттєвого значення. Відповідач просила виділити у власність 53/100 частин житлового будинку, що запропонований експертом у варіанті № 2 на схемі № 2 додатку №1 висновку експерта та розділити земельну ділянку за варіантом №2, що позначений в схемі №4 додатку №1 висновку експерта. Суд прийшов до висновку, що варіант №2 розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно якого фактична частка першого співвласника складає 53/100 та більша ідеальної частки на 3%, що в грошовому еквіваленті становить на 9 240 грн. більше та фактична частка другого співвласника складає 47/100, буде найбільш доцільним при даному розподілі, оскільки відповідач фактично ним користується. Позивач у спірному будинку не проживає, наміру там проживати не має. Даний варіант поділу житлового будинку по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку потребує проведення ремонтно-будівельних робіт, а саме: -закласти цеглою дверний проріз між приміщеннями житлова (1-3) площею 16.0 кв. м. та житлова (1-5) площею 17.2 кв. м.; -влаштувати перегородку в приміщенні житлова (1-4) площею 8,9 кв. м., влаштувавши два приміщення: кухня (1-4) площею 5,1 кв. м. та санвузол (1-7) площею 3,8 кв. м. та влаштувати між ними дверний проріз; -влаштувати прибудову - приміщення тамбуру (1-8)/нове/ площею 5.1 кв. м. глибиною не менше 1,4 м.; -влаштувати дверні прорізи між приміщеннями тамбуру (1-8) /нове/ площею 5.1 кв. м. та приміщеннями : кухня (1-4) площею 5.1 кв. м. та санвузол (1-7) /нове/ площею 3.8 кв. м. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частинами 1, 3 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок. Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. Виходячи з положень ст. 183 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно із вимогами ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. За приписами ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється. За таких обставин, надавши належної оцінки доказам по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved