Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач 08 травня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 15.08.2005року договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією, початковим лімітом 2000грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 36% на рік. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, в наслідок чого станом на 04.04.2018року за відповідачем по укладеному з ЗАТ КБ „ПриватБанк (правонаступником якого є АТ КБ „ПриватБанк) кредитному договору від 15.08.2005року утворилася заборгованість в сумі 14398,09грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 1528,79грн., відсотків 14398,09грн, а також штрафів 500грн. фіксована частина та 470, 91 грн. відсоткова частина. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку від 15.08.2005року, витяг з умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), розрахунок заборгованості, судовий наказ №2-615/2009 від 17.03.2009року), судом встановлено, що згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.08.2005року (який складається із анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку та Умов) відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з початковим лімітом 2000грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 36% на рік. Згідно п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, по закінченню цього строку він автоматично продовжується на такий же строк якщо жодна сторона не поінформує іншу про його припинення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором, в разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. \~ \~ \~ \~Як видно з матеріалів справи 17.03.2009року ЗАТ КБ „ПриватБанк (правонаступником якого є АТ КБ „ПриватБанк) у заяві про видачу судового наказу було предявлено вимогу до [PERSON] про дострокове повернення всієї суми кредиту за кредитним договором б/н від 15.08.2005року. Судовим наказом №2-615/2009 від 17.03.2009року з [PERSON] на користь банку стягнуто заборгованість за вищевказаним договором у сумі 4979,93грн., з яких: 1526,85грн. тіло кредиту, 2739,75грн. відсотки, а також штрафи у сумі 713,33грн. (500грн. фіксована частина та 2013,33грн. відсоткова частина). \~ \~ \~ \~Верховний Суд у пунктах 91-93 Постанови [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі\~№ 444/9519/12-ц \~зробив висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи\~у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Згідно ч.4 ст.263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи вищевикладене, оскільки судовим наказом №2-615/2009 від 17.03.2009року на користь позивача, ще 17.03.2009року\~за його\~вимогою про\~дострокове повернення всієї суми кредиту за кредитним договором б/н від 15.08.2005року стягнуто всю суму заборгованості за кредитним договором станом на 22.12.2008року, банк не має права предявляти вимогу про повторне стягнення тіла кредиту та нараховувати передбачені договором відсотки. Як видно із судового наказу №2-615/2009 від 17.03.2009року з відповідача також стягнуто штрафи у сумі 713,33грн. (500грн. фіксована частина та 2013,33грн. відсоткова частина), тобто позивачем вже використано право нарахувати та стягнути з позичальника штраф у фіксованій частині. Стягнення штрафу у відсотковій частині за умовами передбаченими п.8.6. кредитного договору (5% від суми позову) на думку суду є не можливим з огляду на те, що виходячи зі змісту ч.2 ст.549 ЦК України, штраф є відповідальністю , яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання і у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання. Нарахування відсоткової частини штрафу згідно п.8.6. Правил користування платіжною карткою, повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом до суду, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення зобовязання. Крім того нарахування відсоткової частини штрафу є неправомірним з огляду на вищевказану правову позицію Верховного Суду. За вищевказаних обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed