Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №DNH4TP80430887 в сумі 51 991 грн. 12 коп. Заявлені вимоги мотивує тим, що 13.09.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (новим кредитором згідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 є\~ ПАТ КБ «ПриватБанк») та боржником [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4TP80430887 про надання кредиту в сумі 4\~939 грн. 18 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із порушенням відповідачем свого зобов'язання станом на 23.06.2015 утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 51 991 грн. 12 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що рішенням суду апеляційної інстанції від 13.02.2018 було стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 13.09.2006 № DNH4TP80430887 у сумі 16\~061 грн. 29 коп. Наголошував на тому, що відповідач вказаний кредитний договір не підписував. Також заявив клопотання про застосування наслідків пропуску строків звернення до суду. Враховуючи викладене просив у задоволенні позову відмовити. 29 листопада 2016 року ухвалою суду провадження по справі зупинено до закінчення касаційного провадження у цивільній справі №534/176/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.12.2017 провадження по справі поновлено. Від представника відповідача 05.03.2018 надійшло до суду клопотання про витребування з ПАТ КБ «ПриватБанк» доказів та виклик представника позивача, відповідального за супровід даного кредитного договору для дачі особистих пояснень по справі, яке у судовому засіданні було задоволено частково в частині виклику представника позивача у судове засідання для дачі особистих пояснень. Від представника відповідача до суду 04.09.2018 надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.09.2018 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 05.03.2018 у судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, зокрема копії постанови Апеляційного суду Полтавської області від 13.02.2018 про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2006 за №DNH4TP80430887. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши усі докази, встановивши обставини справи та із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносин прийшов до наступних висновків. 13 вересня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено договір від 13.09.2006 за № DNH4TP80430887 про надання кредиту (а.с.7-8 т.1). Згідно даного договору відповідач отримав кредит в сумі 4\~939 грн. 18 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном погашення в строк по 15 січня 2010 року. З матеріалів справи вбачається, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» було перейменоване у Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у зв'язку із зміною типу банку і є його правонаступником (а.с.17 т.1). 24.09.2015 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2006 за № DNH4TP80430887 у сумі 51\~991 грн. 12 коп., з урахуванням стягненої суми боргу з відповідача за рішенням суду від 29.01.2014 у розмірі 24\~328 грн. 97 коп. Судом встановлено, що 23.10.2012 ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду із позовом, у якому прохав стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 13.09.2006 за № DNH4TP80430887 у сумі 45\~411 грн. 85 коп. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.01.2014 у цивільній справі №534/176/13-ц (а.с.186 т.1) позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 13.09.2006 за №DNH4TP80430887 у сумі 24\~328 грн. 97 коп. та судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03.04.2014 (а.с.187-188 т.1) рішення суду першої інстанції від 29.01.2014 скасовано в частині задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] 16\~264 грн. 83 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 21\~569 грн. 16 коп. пені, та ухвалено нове рішення, а саме стягнуто із відповідача заборгованість за кредитним договором від 13.09.2006 за №DNH4TP80430887 у сумі 36\~443 грн. 28 коп. У іншій частині рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.01.2014 залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 (а.с.205-209 т.1) рішення апеляційного суду Полтавської області від 03.04.2014 скасовано та передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 13.02.2018 (а.с.235-239 т.1) рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.01.2014 скасовано та прийнято нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором 13.09.2006 за №DNH4TP80430887 у сумі 16\~061 грн. 29 коп. Суд наголошує, що під час розгляду справи, твердження представника відповідача, про те що відповідач не укладав кредитний договір від 13.09.2006 за № DNH4TP80430887 з позивачем не підтверджено належними та допустими доказами. Разом з\~тим суд\~вказує,\~що підставою\~позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Підстави позову включають в себе ті юридичні факти, що підтверджують наявність чи відсутність спірних правовідносин, а також які підтверджують порушення прав позивача (привід до предявлення позову). Разом з тим суд зазначає, що за змістом постанови Апеляційного суду Полтавської області від 13.02.2018, котра набрала законної сили, вбачається, що предметом розгляду спору було стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 13.09.2006 за №DNH4TP80430887, яка складалася із заборгованості за тілом кредиту, процентів за користування кредитом, пені та штрафів. Суд вказує, що позивач скористався своїм правом вимоги повернення кредитних коштів звернувшись до суду із відповідним позовом 23.10.2012 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 13.09.2006 за №DNH4TP80430887. З урахуванням наведеного суд наголошує, що з моменту ухвалення вказаного рішення судом апеляційної інстанції, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобовязань відповідача за кредитним договором від 13.09.2006 за №DNH4TP80430887, правовідносини сторін перейшли в іншу площину, а саме\~виконання судового рішення. Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, а саме\~ суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5). Таке правове обґрунтування спірних правовідносин узгоджується із правовою позицією ВС викладеною у постанові № 61 - 2404 св 18 від 14.02.2018. Разом з тим, позивач не прохав стягнути із відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин суд вважає, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.09.2006 за № DNH4TP80430887 не підлягає задоволенню. Розглядати заяву щодо застосування строків позовної давності є недоцільним, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» по суті позовних вимог. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.\~\~

Outcome: dismissed