Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 07.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку із зазначеними порушенням зобовязань за договором відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість в розмірі 16739,82 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 150,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11888,61 грн., заборгованості за пенею та комісією 3665,00 грн., штрафу у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у розмірі 785,23 грн. (процентна складова). Просили суд стягнути зі [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 16739,82 грн. за кредитним договором б/н від 07.04.2008 року, а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Згідно вимог статі 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 07.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов договору [PERSON] перестала сплачувати позивачу грошові кошти, внаслідок чого склалася заборгованість в розмірі 16739,82 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 150,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11888,61 грн., заборгованості за пенею та комісією 3665,00 грн., штрафу у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у розмірі 785,23 грн. (процентна складова). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, оскільки в порушення умов договору [PERSON] зобовязання передбачені договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 12039,59 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 150,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11888,61 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією 3665,00 грн., штрафів у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 785,23 (процентна складова), то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідача пеню та комісію 3665,00 грн., штрафів у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 785,23 грн. (процентна складова), але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідачка відповідно до копії паспорту зареєстрована за адресою: [INFO], б. 25, кв. 74, отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнена від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в розмірі 250,00 грн. та 785,23 грн., а також пені та комісії 3665,00 грн. В звязку з цим суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає, також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600,00 грн. На підставі статей 526, 530, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial