Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості в сумі 13874,09 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.01.2013 року сторонами укладено кредитний договір №б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку, а також здійснював її обслуговування. [PERSON] зобов'язалася своєчасно здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість на вказану суму. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в наданих до суду клопотанні та відповіді на відзив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились, у відзиві на позов позивач позовні вимоги не визнав в повному обсязі та зазначила, що вважають їх безпідставними та недоведеними, а відтак такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві позивач також зазначила, що між сторонами на підставі анкети-заяви не виникало кредитних відносин, оскільки підписаною анкетою-заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин: розмір кредиту; відсотків за користування кредитом та їх зміни; питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, неустойки (пені, штрафу); вид, номер кредитної картки, з якої відбулося зняття коштів, а також час її отримання відповідачем. Судом встановлено, що 09.01.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок і випустив платіжну картку «Універсальна GOLD 55 днів» з встановленим кредитним лімітом. В свою чергу, [PERSON] зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості, а також своєчасно здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, [PERSON] ознайомлена із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які разом із підписаною заявою складають договір про надання банківських послуг (а.с.10-26). [PERSON] протягом дії договору отримувала кредитні картки № [NUMBER], № [NUMBER], та № [NUMBER], яка діяла до кінця травня 2018 року (а.с.70). Із банківської виписки по картці вбачається, що відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 6900,00 грн. (а.с.64). У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, станом на 26.11.2017 року відповідач має заборгованість - 13874,09 грн., яка складається з наступного: 3481,79 грн. - тіло кредиту; 4972,58 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4282,86 - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 636,86 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.634 договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Овердрафт (п. 1.1.1.52 Договору) - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Тобто зобов'язання клієнта за договором овердрафту виникає з моменту зняття ним коштів. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Умов надання банківських послуг до обов'язків позичальника відноситься зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою виникнення овердрафту. Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Наведені вище докази свідчать, що 09.01.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у письмовій формі, про що свідчать: анкета-заява, підписанням якої [PERSON] приєдналась до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також умови та правила надання банківських послуг і витяг з тарифів обслуговування кредитних карт. Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.01.2013 року містить персональні дані, адресу проживання та іншу додаткову інформацію необхідну для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація заповнена та підписана особисто, що не заперечує представник відповідача. [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна GOLD 55 днів» та особистим підписом засвідчила, що вона згодна з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. В зазначеній заяві підтвердила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, позивачем [PERSON] були відкрито картковий рахунок, згідно виписки з якого, прослідковується рух грошових коштів, зокрема вбачається, що [PERSON] було встановлено кредитний ліміт і вона користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінал в касах магазинів, а отже отримувала кредитну картку «Універсальна GOLD 55 днів», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Крім того, нею періодично здійснювались готівкові поповнення кредитних карт, шляхом внесення грошових коштів в терміналах обслуговування, останнє з яких мало місце 13.10.2017 року, що свідчить про обізнаність відповідача про наявність непогашеної заборгованості і свій обов'язок перед банком по його погашенню (а.с.65). Отже, аналіз вищенаведених обставин та доказів, якими їх підтверджено, дають суду підстави прийти до висновку, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк» має право вимагати від відповідача заборгованість за порушення умов укладеного договору. Посилання позивача на недотримання вимог ч.2 ст.11 Закону «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору судом не беруться до уваги, оскільки вимоги зазначеної норми стосувались споживчого кредиту, за яким кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Судом встановлено, що сторонами був укладений кредитний договір і через відмінність правовідносин, змісту, предмету та мети між вказаними договорами суд позбавлений можливості застосувати норми ч.2 ст.11 Закону «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин. Згідно розрахунку позивача, станом на 26.11.2017 року відповідач має заборгованість - 13874,09 грн., з яких: 3481,79 - тіло кредиту, 4972,58 грн. - відсотки за користування кредитом, 4282,86 грн. - пеня, 500,00 грн -штраф (фіксована частина), 636,68 грн. штраф (процентна складова). Суд частково не погоджується з розрахунком боргу, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, свідчить про недотримання положень, закріплених у Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, зваживши у сукупності надані сторонами докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути суму боргу, крім 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 636,86 - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial