Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з березня 2015 року по лютий 2018 року у сумі\~ 28\~848,56 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2018 року по справі відкрите провадження. 17 серпня 2018 року відповідачкою надано відзив на позов, в якому вона, посилаючись на не надання послуг належної якості, низьку температуру у квартирі , просила в задоволенні позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» відмовити. Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року [PERSON] поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву. У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та її представник просили в задоволенні позовних вимог відмовити, через недоведеність позовних вимог, не надання послуг належної якості , а також заявили про застосування строків позовної давності. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ч. 2\~ст. 11 ЦК України). За положеннями частини першої\~статті 13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1,5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які виникли між сторонами регулюються нормами\~Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1V «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст.ст.\~20,\~32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Цей обовязок споживача зазначений і в п.7 Правил користування приміщеннями у житлових будинках, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~розрахунковим періодом для послуг є календарний місяць. Плата за послуги-вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР , договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 16 серпня 1999 року. Як вбачається з розрахунку Концерну «МТМ» відповідач отримував послуги з теплопостачання , однак не сплачував їх , через що утворилася заборгованість з березня 2015 року по лютий 2018 року в сумі 28\~848,56 гривень. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач вказував на необґрунтованість нарахування розміру плати за послуги з теплопостачання з тих підстав, що за вказаний період температура в житлових приміщеннях її квартири протягом всього опалювального періоду не перевищувала 10 градусів по Цельсію . Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів , що за період з березня 2015 року по лютий 2018 року температура в квартирі була нижче встановлених санітарних норм. Так,\~відповідно до\~положень частин\~1\~ 4\~ \~ст.\~18\~ Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» у\~разі порушення\~виконавцем умов\~договору споживач\~має право\~викликати його\~представника для\~складення та\~підписання акта-претензії\~споживача,\~в якому\~зазначаються строки,\~види,\~показники порушень\~тощо. Представник\~виконавця повинен\~з'явитися\~на виклик\~споживача не\~пізніше строку,\~визначеного договором. Акт-претензія\~складається споживачем\~та представником\~виконавця і\~скріплюється їхніми\~підписами.\~У разі\~неприбуття представника\~виконавця в\~погоджений умовами\~договору строк\~або необґрунтованої\~відмови від\~підписання акта-претензії\~він вважається\~дійсним,\~якщо його\~підписали не\~менш як\~два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Однак зазначених доказів [PERSON] не надано, в свою чергою надані останньою заяви [PERSON] та [PERSON] , а також мешканців будинку 13-Б по вул.. Запорізькій в м. Запоріжжя щодо низької температури в квартирі [PERSON] не є належними та допостумими доказами на підтвердження факту отримання послуг неналежної якості . В свою чергу відповідачем та її представником в судовому засіданні заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності до заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно, за надані послуги за минулий місяць. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідачем надано суду заяву про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог. У межах строку позовної давності, за період з травня 2015 року по лютий 2018 року відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 27\~288,91 гривень , що встановлено розрахунком Концерну «МТМ». Отже, судом встановлено, що в межах строків позовної давності відповідач має заборгованість в сумі 27\~288,91 гривень , а тому позов слід задовольнити частково. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що [PERSON] є інвалідом 2 групи та відповідно до статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial