Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

ПАТ «Мотор-Банк»» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.06.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про відкриття та обслуговування картрахунку № [NUMBER], згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в українській гривні, видав платіжну картку та зобов'язався здійснювати банківське обслуговування відповідно до законодавства України. 14.07.2014 року між ПАТ «Мотор-Банк» та відповідачем було укладено Додаткову угоду про встановлення ліміту кредитування на платіжну карту № 1 («Додаткова угода № 1») до зазначеного Договору приєднання, згідно якої позивач встановив відповідачу ліміт кредитування за картковим рахунком та надав кредит у сумі 3 000,00 гривень, терміном до 13.07.2016 року, зі сплатою процентів у розмірі 36% річних. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 373,45 грн. та судовий збір. В судове засідання представник ПАТ «Мотор-Банк» не з'явилася, надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі та посилаючись на обставини, викладені у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечує. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Мотор-Банк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.06.2013 року між сторонами було укладено Договір про відкриття та обслуговування картрахунку № [NUMBER], згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в українські гривні, видав платіжну картку та зобов'язався здійснювати банківське обслуговування відповідно до законодавства України. 14.07.2014 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про встановлення ліміту кредитування на платіжну карту до Договору про відкриття та обслуговування картрахунку № [NUMBER] від 21.06.2013 р., згідно з якої позивач надав відповідачу ліміт кредитування на картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 3 000,00 гривень, терміном до 13.07.2016 року, зі сплатою процентів у розмірі 36% річних. Згідно з Додаткової угоди № 1 відповідач зобов'язався забезпечити повернення суми кредиту на КР та сплату нарахованих процентів за користування таким кредитом у розмірі та в строки, передбачені додатковою угодою. Позивач виконав обов'язок перед відповідачем, відповідно до умов договору, відкривши картковий рахунок та надавши кредитний ліміт на платіжну картку, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором і заборгованість за договором не погашає, через що, станом на 20.03.2017 року виникла заборгованість в сумі 373,45 грн., яка складається з: заборгованості за простроченою часткою кредиту у розмірі 242,39 грн.; заборгованості за простроченими процентами у розмірі 72,69 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 58,37 грн. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, та допустив заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, припинив погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 20.03.2017 р. утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 373,45 грн., а тому повинен нести відповідальність, передбачену договором. На підставі викладеного, дослідивши надані ПАТ «Мотор-Банк» письмові докази, суд перевіривши правильність розрахунків ПАТ «Мотор-Банк», приходить до висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь банка підлягає сума у розмірі 373,45 грн., яка складається з: заборгованості за простроченою часткою кредиту у розмірі 242,39 грн.; заборгованості за простроченими процентами у розмірі 72,69 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 58,37 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши з банком кредитний договір та отримавши суму, відповідач [PERSON] у відповідності з умовами договору зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку понесені ним судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved