Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

ПАТ «СК «Мега-Поліс» 10.07.2017 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої в результаті ДТП в розмірі 20870,39 грн., та стягнення судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.04.2016 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 12799-10, яким було застраховано автомобіль Фольксваген д.н.з. [NUMBER]. 07.09.2016 року до страховика від страхувальника надійшло повідомлення про настання ДТП. Дана ДТП, відбулась 06.09.2016 року о 17:45 на просп. К.Комарова, 38-а в м. Києві. В результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль Фольксваген д.н.з. [NUMBER]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 17.11.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенню, передбаченого ст. 124 КУпАП України пов»язаного із порушенням ПДР України. Згідно до звіту № 678-2016 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 26.09.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фольксваген д.н.з. [NUMBER] [PERSON] становить 17223,46 грн., вартість відновлювального ремонту становить 41285,09 грн. Вартість експертного дослідження складає 720,00 грн. Виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору добровільного страхування наземного транспорту № 12799-10 страховик виплатив на підставі страхового акту 6730/12799-10 від 26.09.2016 року страхове відшкодування в розмірі 36923,85 грн. Також позивачем було сплачено суму в розмірі 450,00 грн. на рахунок ФОП [PERSON] за виготовлення реєстраційних номерних знаків на підставі товарного чеку № 2 від 19.09.2016 року. Разом фактичні витрати позивача становлять 38093,85 грн. На час пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шкода, д.н.з. [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа страхування» за договором обов'язкового страхування наземного транспорту за полісом серії АК № 6099086, у зв'язку з чим 13.02.2017 року, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Альфа страхування» із заявою про страхове відшкодування на суму 38093,85 грн. 17.05.2017року на рахунок позивача від ПрАТ «СК «Альфа страхування» надійшли грошові кошти в розмірі 17223,46 грн. 25.05.2017 року на адресу позивача від ПрАТ «СК «Альфа страхування», надійшов лист у якому повідомлялось, що дана страхова компанія прийняла рішення про проведення страхової виплати у розмірі 17223,46 грн. та розрахунок проводився на підставі звіту № 678-2016 від 26.09.2016 року. Таким чином, різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, яка була виплачена позивачем страхувальнику становить 20870,39 грн. На підставі наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в позові. Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва ухваленим 11.12.2017 року в справі за вищезазначеним позовом, вимоги позивача були задоволені (справа № 759/10243/17, пр. № 2/759/4508/17). Суд вирішив: «Стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс», (код ЄДРПОУ 30860173), останнє відоме місце проживання: м. Київ, вул. І.Клименка, 23, оф. 208 різницю між фактичними витратами суми збитків в порядку регресу, за страховим випадком від 06.09.2016 року у розмірі 20870,39 гри. Стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс», (код ЄДРПОУ 30860173), адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. І.Клименка, 23, оф. 208 судові витрати у справі у вигляді судового збору: 1600,00 грн.» (а.с. 65-68). 09.02.2018року [PERSON] було подано заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва ухваленого 11.12.2017 року, яка була задоволена. Судом вирішено: «Заочне рішення в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до [PERSON] про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, ухвалене 11.12.2017року скасувати і розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (а.с. 98-100). 28.03.2018року [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що відповідно до п. 2.4, п. 2.5 Страхового акту № 6730/12799-10 від 26.09.2016 р. розмір страхового відшкодування визначено сааме на підставі рахунку- фактури ФОП [PERSON] № 61 від 20.09.2016 р., який не є уповноваженим дилером заводу-виробника Фольксваген, а тому його рахунки-фактури не можуть бути підставою для розрахунку страхового відшкодування. Таким чином, виплата страхового відшкодування тягне за собою безпідставність цієї виплати та відповідно безпідставність отримання суми страхового відшкодування Страхувальником. В свою чергу, посилання позивача на стягнення вартості відновлювального ремонту є безпідставним та незаконним з підстав зазначених в Методиці та підтверджених у звіті № 672-2016 від 26.09.2016 р., оскільки на момент ДТП транспортний засіб був неновим, строк його експлуатації складав більше восьми років, і всі його деталі мали знос до звіту - 70%, тобто коштували лише біля 30% від нових цін. Також вважає,що вимоги щодо стягнення з відповідача суми в розмірі 450 грн. як вартості компенсації витрат на державні реєстраційні знаки є необгрунтованим та незаконним, оскільки по виплатах грошових коштів з боку ПАТ «Мега-Поліс» на адресу третіх осіб не за договорами страхування не можуть переходити право вимоги. Оскільки позивачем не доведено належними доказами обгрунтованість своїх позовних вимог, вважає їх незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. 03.04.2018року суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечує посилання та пояснення відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Згідно п.12.2. Договору страхування та Методики в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, яка підлягає відшкодуванню страховиком визначається, виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту. Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є безпосередньо платіжне доручення та акт виконаних робіт. Згідно наряду замовлення № 169, відкритого 05.10.2016 р. на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (акт виконаних робіт) та платіжного доручення № 1283 від 27.09.2016 вартість ремонту автомобіля становить 36 923 (тридцять шість тисяч дев'ятсот двадцять три) гривні 85 копійок. Також п. 12.2. Договору страхування передбачає, що СТО або сервісні центри, на яких буде проводитись ремонт транспортного засобу, повинні бути узгодженні зі Страховиком. Договором страхування не передбачено, що застрахований транспортний засіб має ремонтуватися на офіційному СТО. Обране СТО має бути лише узгоджене з Страховиком. Страхувальником [PERSON] було добровільно обрано ФОП [PERSON] для проведення відновлювального ремонту автомобіля згідно рахунку-фактури № 61 від 20.09.2016якого, вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 36 923, 85 грн., що є меншою за вартість відновлювального ремонту вище вказаного автомобілю, визначеної у Звіті 678- 2016 від 26.09.2016. Крім того, дане СТО (ФОП [PERSON]) було узгоджено зі Страховиком відповідно до умов Договору страхування. Таким чином Позивачем належним чином обгрунтовано та визначено розмір суми страхового відшкодування. Стосовно понять «матеріальний збиток» та «вартість відновлювального ремонту», позивач зазначає, що згідно п. 18.1. Договору страхування визначено, що відшкодування збитків провадиться без вирахування амортизаційного зносу запасних частин, що підлягають заміні, деталей і приладдя, тобто виплата страхового відшкодування на проведення ремонту ТЗ здійснюється без врахування коефіцієнту фізичного зносу. Отже, у даній справі, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати, а саме в межах вартості відновлювального ремонту автомобіля. Також наголошує на тому, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а саме Звітом № 678-2016 від 26.09.2016, у розмірі 17 223 (сімнадцять тисяч двісті двадцять три) гривні 46 копійок підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Альфа-Страхування», а різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу у розмірі 19 700 (дев'ятнадцять тисяч сімсот) гривень 39 копійок (36 923,85 грн. - 17 223,46 грн.) підлягає стягненню з Відповідача, як винної у ДТП особи. Також зазначає, що страхувальник є надійним та добросовісним клієнтом позивача, постійно та вчасно виконує своє зобов'язання, передбачене п. 2.6.1. Договору страхування щодо сплати страхових платежів в повному обсязі, тому страховик не заявляв вимогу щодо сплати недоотриманих чергових частин страхового платежу за Договором страхування. Станом на сьогоднішній день Договір страхування є виконаним сторонами в повному обсязі. Жодних претензій сторони Договору одна до одної не мають. Тому, на підставі вищезазначеного та

Outcome: approved