Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 23.02.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10012,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості передбачалося починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом Зазначив, що позичальник взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 15.09.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 13681,73 грн., яка складається з наступного: 10012,57 грн. заборгованість за кредитом; 572,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2002,50 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 1093,73 грн. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 13681,73 грн. за кредитним договором № б/н від 23.02.2016 року та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, при зверненні з позовом подав клопотання від 21.09.2016 року, в якому на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. 224 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2007 року [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) отримано кредитну картку Приватбанку №4130514029738528. 23 лютого 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) було укладено Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно з умовами п. 1.1.2. якого розмір заборгованості [PERSON] за кредитом становить 10597,57 грн., а за п. 2.1. банком надано позивальнику кредит у розмірі 10012,57 грн. строком на 12 місяців до 28.02.2017 року з визначенням зобовязання позичальника повернути наданий кредит шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 880,89 грн., сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, погодження розміру штрафу у разі невиконання або неналежного виконання грошового зобовязання у сумі 1093,73 грн. (п. 2.2. генеральної угоди). Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 15.09.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 13681,73 грн., яка складається з наступного: 10012,57 грн. заборгованість за кредитом; 572,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2002,50 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 1093,73 грн. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.\~ Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Виходячи зі змісту ст. 627 ЦК України, позичальник своїм підписом в заяві № б/н від 26.12.2007 року, підтвердила той факт що заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 13681,73 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.02.2016 року. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved