Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди, посилаючись на те, що 04.12.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано автомобіль РЕНО реєстраційний номер [NUMBER] . 29.03.2019 року в місті Одесі трапилось ДТП, внаслідок якої відбулось зіткнення між автомобілями РЕНО реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем Мітсубісі реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06.05.2019 року по справі №521/6625/19, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 1224 КУпАП. ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі заяви потерпілого здійснило останньому виплату страхового відшкодування у розмірі 8422 гривень 97 копійок, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду про відшкодування суми страхового відшкодування в порядку регресу. Представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі та розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 29.03.2019 року в місті Одесі трапилось ДТП, внаслідок якої відбулось зіткнення між автомобілями РЕНО реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем Мітсубісі реєстраційний номер № [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06.05.2019 року по справі №521/6625/19, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 1224 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 29.03.2019 року, є встановленим та не підлягає доказуванню. Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль РЕНО реєстраційний номер [NUMBER] застраховано на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] . До ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся потерпілий з заявою про відшкодування суми страхового відшкодування та на підставі страхового акту №UA2019042600036/L01/01 від 31.07.2019 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 8422 гривень 97 копійок, що підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо відшкодування винною особою, яка вчинила ДТП та залишила місце пригоди, шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась з вини відповідача, який залишив місце пригоди, ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 979, 1166, 1187 ЦК України та

Outcome: approved