Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

ПАТ комерційний банк „ПриватБанк звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої доводи мотивує тим, що з відповідачем по справі був укладений договір без номеру від 19.07.2007 року, згідно якого він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно вносити платежі і відсотки за користування кредитними коштами. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», а 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Позивач умови виконав і надав кредитні кошти, а відповідач самоусунувся від виконання взятих зобовязань, тому станом на 30.04.2016 року заборгованість за кредитом 9977.68 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 40029,10 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (відсоткова складова) 2627.70 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2547.28 гривень, а всього 55 681.76 гривня, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378.00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав клопотання про розгляд справи у його відсутність позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, але конверт з судовою повісткою та позовною заявою і доданими документи повернуся до суду з відміткою зона АТО, тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутність сторін з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Господарська діяльність позивача відбувається на підставі Статуту, Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 17.07.2009 року, Банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року та довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, номер запису про включення відомостей про юридичну особу АА № 241170, що є наявними в матеріалах справи. Так, з анкети заяви без номеру від 19.07.2007 року та доданих до неї витягу з умов та правил надання банківських послуг, що є наявними у справі вбачається, що позивач і відповідач по справі, уклали кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу, кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно вносити платежі і відсотки за користування кредитними коштами, що дає суду право визнати, що договір відповідає вимогам ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Позивач умови кредитного договору виконав і надав відповідачу кредитні кошти. Про те, що відповідач порушив умови кредитного договору і утворилась заборгованість по кредитному договору, свідчить розрахунок заборгованості, який є наявним у справі, станом на 30.04.2016 року заборгованість за кредитом 9977.68 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 40029,10 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (відсоткова складова) 2627.70 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2547.28 гривень, а всього 55 681.76 гривня, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378.00 гривень. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а у відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, і відповідно зі ст. 530 ЦК України зобовязання виконуються в встановлений строк, а згідно зі ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позивач по справі має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом, а відповідно зі ст. 1054 ЦК України позивач надав відповідачу кредит, а відповідач зобовязався сплачувати відсотки на суму залишку заборгованості за кредитом, одностороння відмова від виконання зобовязань на підставі ст. 525 ЦК України не допускається, а згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач порушив взяті їм зобовязання згідно кредитного договору, оскільки станом на 30.04.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 55 8621.76 гривню, чим порушив право позивача, тому на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378.00 гривень. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved