Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором від 12.09.2012р. про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, що укладався строком до 30.09.2015р. Згідно цього договору відповідач отримав від банка кредит на суму 21552,87гр. на споживчі цілі у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідачем умови кредитного договору не виконані, у зв'язку з чим, за ним утворилася заборгованість, яку представник позивача підтвердив в ході судового слідства, і станом на 03.03.2014р. сума заборгованості складає - 24447,41гр., що складається з: заборгованості по кредиту - 17797,37гр., заборгованості по процентам - 2783,04гр., залишок по несплаченому штрафу - 2226,65гр., а також: суми штрафу /фіксована частина/ - 500гр. та процентної складової - 1140,35гр. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача, як позичальника, суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Відповідач жодного разу в судові засідання не з'явився, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією за останьою відомою адресою, за якою він був зареєстрований до 2013р., що підтверджується довідкою адресно-довідкового сектору ДМС України в Запорізькій області. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав: відповідно договору від 12.09.2012р. про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки та генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з відповідачем [PERSON] договір на надання грошових коштів в сумі 21552,87гр. на споживчі цілі у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, строком до 30.09.2015р. /а.с.5-6/. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачем умови договору не виконувалися, тому, за ним утворилася заборгованість, яка станом на 03.03.2014р. сума заборгованості складає - 24447,41гр., що складається з: заборгованості по кредиту - 17797,37гр., заборгованості по процентам - 2783,04гр., залишок по несплаченому штрафу - 2226,65гр., а також: суми штрафу /фіксована частина/ - 500гр. та процентної складової - 1140,35гр., що підтверджується розрахунком банка /а.с.4/. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Судом встановлено, що після укладення договору, відповідач частково погашав заборгованість по тілу кредиту та процентам, а потім, за ним утворилася заборгованість перед банком, яку він до теперішнього часу, в добровільному порядку не погашає. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, процентів та залишку за несплаченим штрафом, є законними, обгрунтованими та такими, що підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню. А що стосується вимоги банку про стягнення з боржника штрафу в розмірі /фіксована частина/ - 500гр. та процентної складової /5% від суми заборгованості/ - 1140,35гр., як передбачено п.5.3 «Умов надання споживчого кредиту», не грунтуються на законі. Відповідно вимог ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Тобто, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Тому, заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача двох видів штрафу, нарахованих відповідно до п.5.3 «Умов надання споживчого кредиту», є безпідставним намаганням застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність за один і той же вид порушення договірного зобов'язання, що суперечить ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, відповідно до ст.215 ч.2 ЦК України, є нікчемною і не може бути застосована до відповідача. Тому, заборгованість відповідача перед банком повинна складати /17797,37гр. + 2783,04гр. + 2226,65гр./ - 22807,06гр. Крім того, з відповідача підлягають стягненню і судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні із позовом до суду: сума судового збору, але, у зв'язку із зменшенням суми стягнення за позовними вимогами, сума судового збору підлягає зменшенню, і складатиме - 243,60гр.

Outcome: approved