Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач 04 лютого 2014 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про поділ спільного майна подружжя. В судовому засіданні позивача та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на те, що в шлюбі відповідачка та позивач придбали у власність : квартиру [ADDRESS], житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована по [ADDRESS] але між позивачем та відповідачкою згоди стосовно поділу спільного майна не досягнуто, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідачці судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідачка з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів і про це позивач та його представник не заперечують. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 19 листопада 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 3310 (а. с. 6 ). В шлюбі у позивача та відповідачки [INFO] року народися син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 7 ). За час шлюбу відповідачка придбала : 10 липня 2012 року квартиру [ADDRESS], житловою площею 46,60 кв. м., загальною площею 92,80 кв. м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 10 липня 2012 року ( а. с. 13 - 14, 15 - 17 ); 18 грудня 2009 року житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] житловою площею 14, 1 кв. м. загальною площею 33, 2 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 18 грудня 2009 року ( а. с. 18, 19-20 ); 18 грудня 2009 року земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 18 грудня 2009 року, що зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010934200030 в Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області ( а. с. 41 ); 18 грудня 2009 року земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], за договором купівлі-продажу земельної ділянки та зареєстровану в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010934200031 в Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області ( а. с. 21, 22, 42 ). Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, придбані відповідачкою за час шлюбу : квартира, житловий будинок з надвірними будівлями та дві земельні ділянки є спільною сумісною власністю в той подружжя. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Між позивачем та відповідачкою - подружжям виник спір про поділ майна, яке було придбано за час шлюбу, а саме : квартири, житлового будинку з надвірними будівлями та двома земельними ділянками, які, згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, є їх спільною сумісною власністю, тому позивачу належить право власності на 1 / 2 частину цієї квартири, житлового будинку з надвірними будівлями та двох земельних ділянок та виділенню йому, згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, 1 / 2 частини цієї квартири, житлового будинку з надвірними будівлями та двох земельних ділянок у власність, і, відповідно, відповідачці підлягає виділенню у власність 1 / 2 частина цієї квартири, житлового будинку з надвірними будівлями та двох земельних ділянок. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідачки на користь держави 1540 гривень 00 копійок судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( а. с. 23 ).

Outcome: approved