Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач 11.06.2020 року звернувся у Пустомитівський районний суд Львіської області з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.10.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії, якими він погодився на одержання кредиту та його умови. На підставі чого, Банк надав відповідачу кредит розмірі 55 000 грн. з процентною ставкою 38% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки термін дії якої до березня 2024 року. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого у нього, станом на 02.06.2020 року виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 60 830,98 грн., яка залишається не сплаченою відповідачем. Тому змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Неявка належним чином повідомленого відповідача в силу ч.1 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2019 між ПАТ «Ощадбанк» і [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, за яким останньому було встановлено відновлювальну кредитну лінію на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 55 000 грн., з процентною ставкою 38% річних. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки до березня 2024 року. Відповідно до п. 1.9 розділу 22 ДКБО договір діє до повного виконання клієнтом грошових зобов`язань за цим договором, перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту, термін дії картки встановлено до березня 2024 року. Згідно п. 1.18.4 розділу 22 ДКБО клієнт зобов`язаний щомісячно ( у терміни, визначені договором та додатками до нього) здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу/мінімального платежу по кредиту, якщо це вимагається умовами надання кредиту, передбаченим в Умовах користування кредитною лінією (кредитом). Позивач свої обов`язки виконав в повному обсязі, шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 02.06.2020 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 60830, 98 грн., з яких: 53 128,07 грн. - основна заборгованість (прострочена); 7376,27 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 130,36 грн. - заборгованість за комісією; 74,49 грн. - заборгованість зі сплати пені; 93,33 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 27,43 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 1,03 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1.23 розділу 22 ДКБО будь-яке невиконання клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у банку право достроково відкликати кредит а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором та його невід`ємними частинами. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії у розмірі 60830, 98 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved