Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

ПАТ «Сбербанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] «ФК «Чорноморець» про стягнення частини заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 р. та на підставі договору поруки від 15.07.2011 р., у розмірі 5 000\~000, 00 дол. США, що становить частину заборгованості за кредитною лінією, та на дату складання позову, а саме станом на 12 січня 2016 року згідно із офіційним курсом НБУ у гривневому еквіваленті дорівнює 117 521\~825, 00 грн. Позивач мотивує свої позовні вимоги невиконанням відповідачем, який є поручителем [PERSON] «ФК «Чорноморець», грошових зобовязань за договором поруки від 15.07.2011 р. та, відповідно за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 р. А саме: відповідачем в порушення ст. 553, 554 ЦК України не виконано умови п. 4.1.- 4.3, пп. 5.1.1 п. 5.1. договору поруки не погашено заборгованість [PERSON] «ФК «Чорноморець» перед ПАТ «Сбербанк» за договором про відкриття кредитної лінії. Представником відповідача надані до суду заперечення проти позову, в яких просить суд в задоволенні позовних вимог ПАТ «Сбербанк» відмовити у повному обсязі, через припинення відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України поруки [PERSON] перед ПАТ «Сбербанк». В подальшому, представником позивача до суду були надані додаткові пояснення по справі та відзив на заперечення відповідача, в яких позивач посилається на рішення Господарського суду м. Києва від 02.08.2016 р. у справі № 910/10877/16 за позовом [PERSON] «ФК «Чорноморець» до ПАТ «Сбербанк» про тлумачення змісту договору та зустрічним позовом ПАТ «Сбербанк» до [PERSON] «ФК «Чорноморець» про тлумачення змісту договору, та заперечує проти пропуску шестимісячного строку на звернення із вимогою до поручителя в рамках ч. 4 ст. 559 ЦК України. Представником третьої особи [PERSON] «ФК «Чорноморець» надалися до суду письмові пояснення, в яких підтримує позицію відповідача у справі та вважає, що позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» не підлягають задоволенню через припинення поруки [PERSON] згідно із ч. 4 ст. 559 ЦКУ. В окремих письмових поясненнях [PERSON] «ФК «Чорноморець» обґрунтовує дату виникнення основного зобовязання перед ПАТ «Сбербанк» за договором про викриття кредитної лінії. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» не визнала, заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що договір поруки укладений між [PERSON] та ПАТ «Сбербанк» вважається припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Представник третьої особи [PERSON] «ФК «Чорноморець» у судовому засіданні вважав позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» необґрунтованими. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» не підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.07.2011 року між ПАТ «Сбербанк» (попереднє найменування Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк «Сбербанку Росії») та [PERSON] «ФК «Чорноморець» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО. У подальшому до кредитного договору сторонами вносилися зміни та доповнення шляхом укладання договорів про внесення змін за №№1-14. Зокрема, 26.04.2013 року кредитний договір був викладений у новій редакції згідно із договором про внесення змін за №6 (надалі йдеться посилання на положення кредитного договору у новій редакції). Відповідно до умов п.1.1., п.1.2. кредитного договору ПАТ «Сбербанк» відкрито третій особі у справі [PERSON] «ФК «Чорноморець» відновлювальну кредитну лінію в доларах США з лімітом кредитування 41 586\~388, 00 дол. США. У свою чергу, [PERSON] «ФК «Чорноморець» зобовязалося своєчасно та у повному обсязі сплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути банку кредит у терміни встановлені кредитним договором та/або додатковими угодами до нього, а також виконувати інші умови кредитного договору. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору кредитна лінія відкрита строком до 30.06.2018 р. 31.03.2014 р. згідно із п. 1 договору про внесення змін № 11 до кредитного договору сторонами встановлено, що [PERSON] «ФК «Чорноморець» надається невідновлювальна кредитна лінія в доларах США. У пункті 1.2. кредитного договору встановлено графік погашення Кредиту (ліміт кредитної лінії на певну календарну дату). Відповідно до п. 6.1. кредитного договору [PERSON] «ФК «Чорноморець» зобовязалося сплачувати ПАТ «Сбербанк» за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором/відповідною додатковою угодою. Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості. Відповідно до п п. «щ» п. 2.1. кредитного договору належне виконання позичальником зобовязань по цьому договору забезпечується порукою [PERSON] на повний розмір зобовязань позичальника за цим договором. 15.07.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Сбербанк», з метою забезпечення належного виконання зобовязань [PERSON] «ФК «Чорноморець» за кредитним договором був укладений договір поруки, із подальшим внесенням змін та доповнень шляхом укладання договорів про внесення змін за №№ 1-6. Договір поруки та договори про внесення змін до нього укладені [PERSON]М за письмовою згодою його дружини [PERSON], про що свідчать відповідні надписи на договорі поруки та договорах про внесення змін до нього, підписані [PERSON] Як встановлено судом, та не заперечувалося у судовому засіданні представниками відповідача та третьої особи, ПАТ «Сбербанк» у встановлені строки та в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а саме ПАТ «Сбербанк» згідно п. 1.1., 1.2. кредитного договору відкрив на [PERSON] «ФК «Чорноморець» кредитну лінію та надав у межах кредитної лінії кредитні кошти, що підтверджується виписками по рахункам [PERSON] «ФК «Чорноморець» та меморіальними ордерами. Підпунктом «д» п. 8.3. кредитного договору встановлено право ПАТ «Сбербанк» в односторонньому порядку вимагати від [PERSON] «ФК «Чорноморець» дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] «ФК «Чорноморець» будь-якого із своїх зобовязань, передбачених цим договором. 23.06.2015 р. ПАТ «Сбербанк», у звязку із невиконанням [PERSON] «ФК «Чорноморець» умов кредитного договору (у звязку із заборгованістю по сплаті процентів за користуванням кредитом та непогашенням частини кредиту відповідно до встановленого ліміту кредитної лінії), згідно п. 8.3. кредитного договору скористалося своїм правом вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором. Також 23.06.2015 р. ПАТ «Сбербанк», в порядку п. 8.4. кредитного договору, рекомендованим листом було надіслано в адресу [PERSON] «ФК «Чорноморець» повідомлення-вимогу №5828/5/28-2 від 23.06.2015р. про дострокове повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті відправлення та на опису вкладення до листа. У вказаному повідомленні-вимозі ПАТ «Сбербанк» було встановлено строк на виконання [PERSON] «ФК «Чорноморець» вимоги банку: «10 (десяти) робочих днів з дня відправлення цієї вимоги-повідомлення», що у повному обсязі кореспондується із п. 8.4. кредитного договору. Однак, вищевказана вимога [PERSON] «ФК «Чорноморець» виконана не було, що не заперечувалося представником останнього у судовому засіданні. У звязку із невиконанням [PERSON] «ФК «Чорноморець» своїх зобовязань перед позивачем, 14.07.2015 року ПАТ «Сбербанк» цінним листом було направлено на адресу відповідача повідомлення-вимогу № 6585/5/28-2 від 14.07.2015 р. щодо повернення повної суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 р., про що свідчить поштовий штемпель на конверті відправлення та на описі вкладення до листа. У повідомленні-вимозі № 6585/5/28-2 від 15.07.2011 р. ПАТ «Сбербанк» було встановлено строк на виконання [PERSON] вимоги банку: 10 календарних днів з моменту відправлення даної вимоги. У судовому засіданні представник відповідача факт отримання та невиконання [PERSON] повідомлення-вимоги № 6585/5/28-2 від 15.07.2011 р. не спростовувала. У звязку із невиконання [PERSON] повідомлення-вимоги № 6585/5/28-2 від 15.07.2011 р., ПАТ «Сбербанк» 21.01.2016 р. звернулося із відповідним позовом до суду. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 6.4. договору поруки, укладеним поміж ПАТ «Сбербанк» та відповідачем, встановлено, що договір набуває чинності з моменту його укладання в письмовій формі і припиняється у випадку належного виконання позичальником або боржником усіх зобовязань, передбачених в ст. 2 цього договору, а також із інших підстав, передбачених законодавством України. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно із ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, у договорі поруки строк його дії відповідно до ст. ст. 251, 252 ЦК України, не встановлено, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосування норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявлять вимоги до поручителя. Вказана позиція закріплена також в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 р. по справі №2662цс15. Суд бере до уваги, що порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Аналіз ч. 4 ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Строк поруки - це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Таким, чином, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі № 6\-2239цс15. У звязку із цим, враховуючи положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, право пред'явлення ПАТ «Сбербанк» вимоги до [PERSON]М, як поручителя [PERSON] «ФК «Чорноморець», обмежено шестимісячним строком від дня настання строку виконання основного зобов'язання. У звязку із невиконанням боржником [PERSON] «ФК «Чорноморець» своїх зобовязань за кредитним договором: простроченням сплати платежів, ПАТ «Сбербанк» в межах наданих йому прав, згідно із п. 8.3. кредитного договору, було змінено строк виконання основного зобовязання за кредитним договором у порядку п. 8.4. кредитного договору. Відповідно до п. 8.4. кредитного договору, в редакції договору про внесення про внесення змін № 6, у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором, то він зобовязаний в письмовій формі повідомити про це позичальника, із зазначенням у відповідній вимозі повної суми заборгованості, а позичальник, здійснити усі платежі за цим договором на користь банку (при цьому строкові платежі проценти, комісії, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості за цим договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим договором) в строк не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня відправлення банком такого повідомлення (вимоги). А таким чином, строк виконання боржником вимоги кредитора був встановлений о 10 (десяти) робочих днів з дня відправлення банком такого повідомлення (вимоги). 23.06.2015 р. ПАТ «Сбербанк» було направлено на адресу [PERSON] «ФК «Чорноморець» повідомлення-вимогу №5828/5/28-2 від 23.06.2015 р. Враховуючи правила обчислення строків, визначені ст. ст. 251-253 ЦК України, строк на виконання [PERSON] «ФК «Чорноморець» вимоги ПАТ «Сбербанк» про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором почав перебіг 24 червня 2015 року (на день, наступний після відправлення ПАТ «Сбербанк» повідомлення-вимоги №5828/5/28-2). Десятиденний робочий строк на виконання вимоги банку сплинув 08 липня 2015 року (останній день строку), враховуючи положення про пятиденний робочий тиждень (згідно із ч. 2 ст. 52 Кодексу законів про працю України), враховуючи положення ст. 73 Кодексу законів про працю України, про те що, на підприємствах, установах та організаціях України робота не проводиться у святкові дні та дні релігійних свят, одним із яких є 28 червня [PERSON] України, враховуючи порядок перенесення вихідних днів згідно з ч. 3 ст. 67 Кодексу законів про працю України. У даному випадку, за правилами обчислення строків, визначених ст. ст. 251-253 ЦК України, строк виконання основного зобовязання за кредитним договором наступив 09 липня 2015 року (день, наступний за останнім десятиденним робочим днем строку, наданого на виконання вимоги банку). Дата настання основного зобовязання за кредитним договором 09 липня 2015 року підтверджується також документами ПАТ «Сбербанк», які містяться в матеріалах справи. Так, до повідомлення-вимоги № 6585/5/28-2 від 14.07.2015 р., надісланого [PERSON] щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, банком було надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором (станом на 10 липня 2015 року). У даному розрахунку наведено розрахунок пені за прострочення повернення загальної заборгованості за користування кредитною лінією відповідно до п. 10.1. (а) Кредитного договору (стр. 4-6 розрахунку), у якому з 09.07.2015 р. пеня починає нараховується на суму заборгованості 36\~773\~937, 32 дол. США загальну заборгованість за кредитною лінією( або «тіло кредиту»). Таким чином, датою початку обліку банком загальної суми заборгованості за кредитною лінією є 09 липня 2015 р. Суд не погоджується із доводами ПАТ «Сбербанк», викладеними у додаткових поясненнях по справі та відзиві на заперечення відповідача, щодо того, що початок відліку 10 (десятиденного) строку (робочі дні) на виконання [PERSON] «ФК «Чорноморець» вимоги ПАТ «Сбербанк» щодо дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитом, відповідно до п. 8.4. та п. 11.9. кредитного договору, має розпочати відлік з моменту доведення до відома [PERSON] «ФК «Чорноморець» повідомлення-вимоги №5828/5/28-2, а саме: з моменту отримання [PERSON] «ФК «Чорноморець» повідомлення-вимоги поштою 07.07.2015 р. Як встановлено п. 11.9. кредитного договору, будь-які повідомлення, попередження та інший обмін інформацією між банком і позичальником, що стосуються цього кредитного договору, незалежного від того, передбачені вони цим договором або інше, мають юридичну силу, якщо вони викладені письмо і доведені до відома іншої сторони курєром під розписку, рекомендованим або цінним листом. Тобто п. 11.9. кредитного договору встановлено форму (письмова) складання сторонами повідомлень, попереджень та інших документів щодо обміну інформацією та спосіб їх доведення до іншої сторони (шляхом відправлення курєром під розписку, рекомендованим або цінним листом). Пунктом 8.4. кредитного договору встановлено строк, протягом якого боржник зобовязаний виконати вимогу банку, після спливу якого (строку) та за умови непогашення боргу, термін виконання всіх грошових зобовязань боржника перед банком вважається таким, що настав. Строк виконання боржником вимоги банку встановлений о 10 (десять) робочих днів з дня відправлення банком такого повідомлення (вимоги). Суд вважає, що порядок відліку строку на виконання вимоги банку згідно із п. 8.4. кредитного договору чітко визначений та неоднозначного трактування не допускає. При цьому у повідомленні-вимозі № 5828/5/28-2 від 23.06.2015 р. міститься чітка воля ПАТ «Сбербанк» щодо строків виконання [PERSON] «ФК «Чорноморець» зобовязань з оплати заборгованості за кредитним договором - 10 (десять) робочих днів з дня відправлення повідомлення-вимоги. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. А тому обидві сторони кредитного договору, як [PERSON] «ФК «Чорноморець», так і ПАТ «Сбербанк» повинні дотримуватися його умов. Суд також не приймає до уваги посилання ПАТ «Сбербанк» в обґрунтування своєї правової позиції на рішення Господарського суду м. Києва від 02.08.2016 р. у справі № 910/10877/16 за позовом [PERSON] «ФК «Чорноморець» до ПАТ «Сбербанк» про тлумачення змісту договору та зустрічним позовом ПАТ «Сбербанк» до [PERSON] «ФК «Чорноморець» про тлумачення змісту договору, у звязку з наступним. Згідно із ч. 5 ст. 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Згідно із ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Як слідує із копії рішення Господарського суду м. Києва від 02.08.2016 р. у справі № 910/10877/16, зазначене рішення прийнято 02.08.2016 р., повний текст рішення підписано 08.08.2016 р. Таким чином, за правилами обчислення строків згідно зі ст. 50 ГПК України, останнім днем на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 02.08.2016 р. у справі № 910/10877/16 є 18 серпня 2016 р. На момент проведення судового засідання по даній цивільній справі, рішення Господарського суду м. Києва від 02.08.2016 р. у справі № 910/10877/16, законної сили не набрало. Пункт 4.3. договору поруки від 15.07.2011 р., укладеного між ПАТ «Сбербанк» та відповідачем містить зобовязання поручителя протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту поштового відправлення йому кредитором письмового повідомлення або в іншій термін, зазначений у такому повідомленні, погасити заборгованість боржника за реквізитами, зазначеними в повідомленні. У звязку із цим, суд вважає за необхідне, зазначити наступне. Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 559 ЦК України, строк на звернення кредитором із вимогою до поручителя обчислюється саме із моменту виникнення основного зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 4.1. договору поруки, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобовязаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобовязання за основним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до п. 4.1. договору поруки, передбачена статтею 2 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобовязань. У звязку із зазначеним, для цілей застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України, основним зобовязанням у даному випадку є зобовязання [PERSON] «ФК «Чорноморець» перед ПАТ «Сбербанк» за кредитним договором. Зобовязання [PERSON] за договором поруки є похідним зобовязанням по відношенню до основного зобовязання. Пред'явивши [PERSON] «ФК «Чорноморець» вимогу про дострокове повернення повної суми заборгованості за кредитним договором ПАТ «Сбербанк», відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання та набув право пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати виникнення основного зобовязання (порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту), - із 09 липня 2015 року. За правилами визначення строків шестимісячний строк на предявлення ПАТ «Сбербанк» згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до [PERSON] щодо виконання зобовязань за [PERSON] «ФК «Чорноморець» сплинув 11 січня 2016 р. (останній день строку). Шість місяців з 09 липня 2015 року (включно) закінчуються 09 січня 2016 року, разом із тим 09 січня 2016 року це вихідний день (субота), а тому за правилами ч. 5 ст. 254 ЦК України, останнім днем на предявлення банком вимоги до поручителя є перший робочий день - 11 січня 2016 року. Отже позивач, звернувшись із позовом до [PERSON] 21 січня 2016 року, пропустив встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк не предявлення вимоги до поручителя. Враховуючи зміст договору поруки, зокрема п. 4.1., суд зазначає, що ПАТ «Сбербанк» не був позбавлений права направлення до поручителя будь-якого письмового повідомлення із вимогами виконання зобовязань в межах прав наданих йому договором поруки, але враховуючи зміст ч. 4 ст. 559 ЦК України умовою дотримання кредитором шестимісячного строку на звернення до поручителя є саме звернення із позовом. Якщо в межах строку дії поруки поручителю було направлено повідомлення-вимогу про виконання і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами шестимісячного строку з дати виникнення основного зобовязання, оскільки із закінченням строку поруки припинилося матеріальне право кредитора. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки розуміється як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки. Наведена точка зору суду щодо визначення строку дії поруки та визначення поняття «вимога» за ч. 4 ст. 559 ЦК України, кореспондується із висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 22.06.2016 р. у справі № 6\-368цс16, від 20.04.2016 р. у справі №6-2662цс1, від 24.02.2016 року у справі № 6-2239цс15, від 02.09.2015 р. у справі 6\-1077цс15 тощо, які відповідно до ст. 360-7ЦПК України повинні враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні певних норм права. У звязку із викладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» до [PERSON] про стягнення частини заборгованості за кредитним договором та договором поруки не підлягають задоволенню, через те, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, на момент звернення із позовом до суду порука [PERSON] за договором поруки від 15.07.2011 року, укладеним у забезпечення виконання зобовязань [PERSON] «ФК «Чорноморець» за кредитним договором, є припиненою. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed