Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Подано позов [PERSON], в якому позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] року. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідач - батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не турбується про дитину, не цікавиться її розвитком, не намагається зустрітися із дитиною, не проявляє до дитини батьківської турботи на переймається станом здоров`я, має велику заборгованість зі сплати аліментів, тричі притягувався до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, матеріальної та моральної допомоги дитині не надає, а тому позивач вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно доньки на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, вказувала на його обґрунтованість. Відповідач в судовому засіданні 28 жовтня 2015 року позов не визнав, вказав на те, що позивач забороняє йому спілкуватися з донькою, несплата аліментів обґрунтована його скрутним матеріальним становищем. В наступні судові засідання відповідач не з`явився, підстав неявки не повідомив, про розгляд справи за його відсутності суд не просив. Доказів, на підтвердження оголошених в судовому засіданні заперечень, будучи обізнаний зі змістом ст.10, 60 ЦПК України до справи не долучив. Представник Органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала у справу висновок Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Повідомила, що звернень відповідача з приводу усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування до Органу не надходило. Заслухана в судовому засіданні за участі представника Органу опіки та піклування [PERSON] повідомила, що вона проживає з матір`ю та вітчимом, не пам`ятає, коли останній раз бачила відповідача. За її місцем проживання батько не приїздить, за телефоном та у школі зв`язатися із нею не намагався. В останній раз чула як мати розмовляла з батьком по телефону приблизно в кінці жовтня 2015 року. Не заперечує проти того, щоб відповідач участі в її вихованні не приймав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 30 вересня 2002 року по 19 серпня 2009 року /а.с.5, 8/. [INFO] року у сторін народилась донька - [PERSON] /а.с.7/. 19 грудня 2009 року позивач вступила у шлюб з [PERSON], змінивши своє прізвище на [PERSON] /а.с.6/. Станом на день розгляду справи дитина проживає разом з матір`ю /а.с. 13/. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2008 року, окрім іншого, з відповідача присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, починаючи 14 березня 2008 року /а.с.9/. У відповідності до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів та призначено покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком три роки. Також з вироку вбачається засудження відповідача вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2011 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі від відбування якого на підставі ст.75 КК України звільнено з випробуванням строком на 3 роки та вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі до якого на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано не відбутий строк покарання за вироком суду від 15 лютого 2011 року, загалом до відбуття - 1 рік 1 місяць позбавлення волі /а.с.10/. З довідки Державного виконавця Новомосковського міськрайонного управління юстиції від 29 травня 2015 року вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання доньки перед позивачем становить 36221,64 грн., за час, що минув з дати ухвалення рішення суду про стягнення аліментів до травня 2015 року відповідачем сплачено аліменти лише за квітень 2015 року в сумі 100,0 грн. /а.с.11-12/. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них від повільності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, вбачається, що після розлучення, батько малолітньої дитини протягом тривалого часу, більше 8 років, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям та станом здоров'я, матеріально дитину не утримує, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. За несплату аліментів [PERSON] неодноразово притягувався Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України (в 2011 році, 2014 році). Однак, ігноруючи рішення суду і вимоги сімейного Кодексу про обов'язок утримувати і виховувати свою неповнолітню дитину, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, весь час не приймав участі у вихованні дитини, будь-яких видів допомоги на утримання дитини не надавав, хоча дитина потребує матеріальної допомоги (придбання ліків) так, як перебуває на диспансерному обліку у лікаря - гастроентеролога та за станом здоров'я потребує стаціонарного курсу лікування. Відповідно до отриманих документів, [PERSON], станом на 01 червня 2015 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в сумі 36 тис. 221 грн. Всю турботу щодо виховання та матеріального забезпечення малолітньої дитини, взяла на себе матір - [PERSON] та її чоловік - вітчим дівчинки - [PERSON]. Ними створені належні умови для проживання та виховання [PERSON], дитина забезпечена одягом, постільною білизною, продуктами харчування та іграшками для розвитку відповідно до свого віку. Дівчинка навчається у 4 класі СЗОШ № 14. Відповідно до документів наданих навчальним закладом вбачається що лише мати займається вихованням дитини, цікавиться її успіхами у навчанні, відвідує батьківські збори, разом з донькою приймає участь у позакласній та позашкільній роботі. Батько дитини жодного разу не з'являвся до школи, не цікавився успіхами дитини. Виходячи із вищевказаного та

Outcome: approved