Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.10.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 11100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 15.08.2017 року загальна сума її боргу становить 22239,46 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та не заперечувала щодо стягнення заборгованості, однак просила зменшити розмір пені, оскільки у зв'язку з важким матеріальним становищем, не має можливості погасити кредит, а розмір штрафних санкцій є надто великим. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.10.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 11100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 9-25). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання і як вбачається із розрахунку заборгованості, її борг станом на 15.08.2017 року за кредитним договором становить 22239,46 грн., з яких: 3130,21 грн. - заборгованість за кредитом, 9896,64 грн. - проценти, 7677,40 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1035,21 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). Разом з тим, як вбачається із представленого розрахунку суми боргу, відповідачу нарахована пеня в розмірі 7677,40,00 грн., тобто штрафні санкції, які значно перевищують суму основного боргу. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А тому, зважаючи, що відповідач перебуває у складному матеріальному становищі, оскільки не працює, перебуває на обліку як безробітна у Луцькому міському центрі зайнятості та не отримує коштів, має на утриманні неповнолітню дитину, то суд приходить до висновку про можливість зменшення нарахованої пені до 3500,00 грн. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути на користь позивача 18062,06 грн. заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: partial