Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №DO00А+28383018 від 11 липня 2013 року [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Згідно умов договору відповідач отримала у платне користування автомобіль марки Fiat, модель Doblo, рік випуску 2013, тип ТЗ універсал, № кузова/шасі ZFА22300005739405, реєстраційний номер [NUMBER], та зобовязалася сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до умов договору фінансового лізингу позивачем було виконано свої зобовязання, проте, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала. Станом на 27 січня 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу в розмірі 68785,04 грн., яка складається із наступного: 56560,07 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу, 5852,98 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 1207,47 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 5164,52 грн. заборгованість за страховою винагородою. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості в розмірі 68785,04 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив суд про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №DO00А+28383018 від 11 липня 2013 року відповідач [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-9). Згідно умов договору відповідач отримала у платне користування автомобіль марки Fiat, модель Doblo, рік випуску 2013, тип ТЗ універсал, № кузова/шасі ZFА22300005739405, реєстраційний номер [NUMBER], та зобовязалася сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до умов договору фінансового лізингу позивачем було виконано свої зобовязання, проте, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала. Станом на 27 січня 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу в розмірі 68785,04 грн., яка складається із наступного: 56560,07 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу, 5852,98 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 1207,47 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 5164,52 грн. заборгованість за страховою винагородою (а.с.6-7). Відповідно до довідки №3250003750 від 18 січня 2016 року, відповідач [PERSON] взята на облік Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: [INFO] (а.с.52). Згідно копій квитанцій від 12 квітня 2016 року, відповідач [PERSON] сплатила на рахунок позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі суму заборгованості за договором фінансового лізингу №DO00А+28383018 від 11 липня 2013 року в розмірі 68\~785,04 грн., а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. (а.с.49). Відповідно до довідки №ІІНК-OLPI-45BF-U2Q1 від 15 квітня 2016 року, відповідач [PERSON] не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.50). У звязку із повним погашенням кредиту на автомобіль, виданому [PERSON] згідно договору фінансового лізингу №DO00А+28383018 від 11 липня 2013 року, автомобіль марки Fiat, модель Doblo Combi, рік випуску 2013, тип ТЗ універсал, № кузова/шасі ZFА22300005739405, реєстраційний номер [NUMBER] з реєстру обтяжень рухомого майна виведений (а.с.51). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов правильного висновку, що заборгованість за договором фінансового лізингу №DO00А+28383018 від 11 липня 2013 року у відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутня, а отже підстав для задоволення позовних вимог немає. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed