Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» у вересні 2015 року звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позову зазначено, що 23.09.2008 року між позивачем та відповідачам укладено договір, за умовами якого [PERSON] як позичальник отримала кредит на загальну суму 130 000,00 доларів США у вигляді поновлювальної кредитної лінії з відповідним лімітом. На підставі заяв позичальника отримано транші: - 23.09.2008 року на суму 25 000,00 доларів США; - 25.09.2008 року на суму 100 000,00 доларів США; Позичальником 26.09.2008 року повернуто 65 000,00 доларів США та в подальшому отримано транші: - 01.10.2008 року - 38 000,00 доларів США; - 02.10.2008 року - 5000,00 доларів США; - 06.10.2008 року - 15 000,00 доларів США; - 08.10.2008 року - 9000,00 доларів США; - 09.10.2008року - 3000,00 доларів США. Отримані кошти відповідач зобов`язалась повернути у строк до 23.09.2015 року. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 14.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 48 877,18 долари США, з них: заборгованість за кредитом в сумі 38 300,00 долари США, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 10 577,18 долари США, та 236 691,68 грн. заборгованості по пені, з яких: 185 183,68 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 51 508,00 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків. Позивач просить стягнути вказаний розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 23.09.2015 року по справі відкрите позовне провадження. Згідно ухвали суду від 12.05.2016 року провадження по справі зупинене до розгляду Богунським районним судом м.Житомира цивільної справи № 295/12352/14-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним. На підставі ухвали від 28.03.2019 року провадження у справі поновлене. Відповідно до ухвали суду від 10.11.2020 року для дослідження в судовому засіданні витребувано з Богунського районного суду м.Житомира матеріали цивільної справи № 295/12352/14-ц. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача заперечував з приводу можливості задоволення позовних вимог та зазначив про те, що грошові кошти відповідачем фактично не отримувались, а набуті іншою особою. Представник звертав увагу на необхідності доведення обставин спору саме тією стороною, яка покладає відповідні фактичні дані в обгрунтування власних вимог або заперечень, зауважуючи на відсутності доказів про отримання коштів на підставі виданої відповідачем довіреності. Судом встановлено наступні обставини. Між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 23.09.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно якого сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 130 000,00 доларів США (п.1.2.1 договору). Відповідно до п.1.2.2 договору кредит надається у формі кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі суми кредиту, зазначеному в п. 1.2.1 договору. Згідно п.1.2.3 транш, наданий в межах загальної суми кредиту, після його повернення до банку поновлює загальну суму кредиту. Надання кредиту (п.1.2.4) здійснюється у наступний термін: у термін, зазначений в заяві позичальника, наданій до банку за формою згідно вимог банку, але в будь-якому випадку не раніше 23.09.2008 року Кінцевий термін повернення кредиту (п.1.2.8) встановлені в графіку погашення кредиту. Кінцевий термін остаточного погашення кредитної заборгованості: 23.09.2015 року. Відповідно до п.1.2.9 договору за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 16 % річних. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні як письмові докази досліджено матеріали цивільної справи № 295/12352/14-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору. При розгляді наведеної справи судом призначались первісна, а в подальшому, згідно ухвали суду від 25.10.2016 року повторна, судова почеркознавча експертиза, з поставлення на розв`язання експерту питань: - Чи виконаний підпис від імені [PERSON] в наступних документах: - у заяві на видачу траншу від 01.10.2008 року на суму 38000,00 доларів США по договору про надання споживчого кредиту № 11396682000 від 23.09.2008 року, чи іншою особою?; - у заяві на видачу траншу від 02.10.2008 року на суму 5000,00 доларів США по договору про надання споживчого кредиту № 11396682000 від 23.09.2008 року, чи іншою особою?; - у заяві на видачу траншу від 06.10.2008 року на суму 15000,00 доларів США по договору про надання споживчого кредиту № 11396682000 від 23.09.2008 року, чи іншою особою?; - у заяві на видачу траншу від 08.10.2008 року на суму 9000,00 доларів США по договору про надання споживчого кредиту № 11396682000 від 23.09.2008 року, чи іншою особою?; - у заяві на видачу траншу від 09.10.2008 року на суму 3000,00 доларів США по договору про надання споживчого кредиту № 11396682000 від 23.09.2008 року, чи іншою особою? За висновком експерта № 1/3-206 від 16.07.2018 року підписи від імені [PERSON] зліва біля слів «[PERSON]» та у графі «Позичальник» на всіх заявах про видачу траншу: від 01.10.2008 року, 02.10.2008 року, 06.10.2008 року, 06.10.2008 року, 08.10.2008 року, 09.10.2008 року виконані [PERSON] . Досліджені судом заяви про видачу готівки містять відомості про зміст операцій як: видача готівки з поточного рахунку фізичної особи [PERSON] на підставі довіреності від 23.09.2008 року (а.с. 154-156 том І справи 295/12352/14-ц). Згідно з пунктом 7.1 глави 7 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492 , видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Така довіреність додаткового засвідчення не потребує. Надаючи оцінки дослідженим доказам в їх окремому значенні, а також взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про дійсне підтвердження фактів укладення договору та фактичне отримання за погодженими між сторонами умовами договору грошових коштів відповідачем. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Піддаючи сумніву правомірність отримання готівки третьою особою на підставі поданих особисто відповідачем заяв про видачу траншу саме в обов`язок відповідача покладається необхідність доведення обставин, що можуть свідчити про певну юридичну невиправданість набуття грошових коштів внаслідок, зокрема, недійсності довіреності як правочину, відкликання такої довіреності, зловживання довіреною особою наданими їй правами як представником. Будь-яких доказів на підтвердження наведених обставин стороною відповідача не надано. Суд відхиляє твердження представника відповідача з приводу відсутності особистого підпису [PERSON] на заявах про отримання готівки як такі, що не мають значення в розрізі з`ясованих судом обставин. Судом встановлено, що відповідачем не здійснюється належне виконання взятих на себе зобов`язвань за договором, внаслідок чого станом на 14.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 48 877,18 долари США, з них: заборгованість за кредитом в сумі 38 300,00 долари США, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 10 577,18 долари США. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості, правильність якого не спростовувалась відповідачем. Оскільки права позивача як кредитора є порушеними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках за користування кредитом. З приводу вимог про стягнення неустойки (пені), суд зазначає таке. У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст. 639 ЦК України). Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. З досліджених матеріалів справи слідує, що позичальник проставила підпис на договорі про надання споживчого кредиту від 23.09.2008 року, додатками до якого є: графік погашення кредиту, графік платежів, тарифи банку. Обумовлені додатки до договору також містять підпис позичальника, що свідчить про ознайомлення учасника правовідносин з прийнятим на себе обсягом обов`язків. Додаток у вигляді «тарифи банку» не містить відомостей про можливість нарахування пені внаслідок неналежного виконання зобов`язань позичальником. Позивачем не надано доказів на підтвердження відомостей про реальне та дійсне ознайомлення позичальника з умовами нарахування пені, погодження із ними передбаченим законодавством способом. Сама по собі вказівка у кредитному договорі про те, що підписуючи договір позичальник погоджується з викладеною у Правилах споживчого кредитування позичальників пропозицією банку надати кредит на умовах, встановлених договором та Правилах, не має правового значення, оскільки не супроводжується іншими відомостями про доведення викладених у таких правилах вимог до відома позичальника як споживача, наявність умов про нарахування пені, підстави та порядок застосування відповідних санкцій. З огляду на вищенаведене, позов у відповідній частині не підлягає до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial