Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 29.12.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту № 602/25-293. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредит сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбач договором та графіком погашення кредиту. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.01.2018 року має заборгованість за кредитом - 11 909,05 дол. США, за відсотками - 11 484,01 дол. США. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Враховуючи наведене просив позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором та судові витрати у справі. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю виходячи із наступного. Судом встановлено, що 29.12.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачу - [PERSON], згідно договору кредиту № 602/25-293, надано кредит на суму 13 896,62 дол. США зі сплатою 12,5% прецентів річних з кінцевим терміном повернення до 29.12.2014 року. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦКУ). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на час розгляду справи, загальна сума заборгованості за кредитом становить 23 393,06 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 11 909,05 дол. США.; заборгованості за відсотками - 11 484,01 дол. США. У відповідності із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. В пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначається, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 12 квітня 2018 року Нацбанк встановив такий курс валют 2592,5912 грн. за $100. Отже, враховуючи вищезазначені обставини та норми діючого законодавства, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути: 308 752,98 грн. - заборгованість за кредитом; 297 733,43 грн. заборгованість за відсотками. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved