overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач 03 квітня 2014 року звернулась до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 02 листопада 2007 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який 15 квітня 2013 року було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З початку 2012 року відповідач усунувся від утримання дитини, не цікавиться її проблемами, матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Часиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу, який суд міг би врахувати при визначенні розміру аліментів, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач 03 квітня 2015 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Пояснила, що під час спільного проживання з відповідачем народилась дитина - [PERSON] [INFO] . Позивач в даний час не працює, перебуває у декретній відпустці. [PERSON] будь - якої допомоги по утриманню дитини не надає. Відповідач має мінливі заробітки і в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 7). Дитина проживає з матір'ю. ( арк.с.8) Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має мінливі заробітки. Тому суд погоджується, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, де зазначено, що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України « Про Державний бюджет України на 2015 рік » передбачено , що у 2015 році прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень,. дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Відповідач є працездатною людиною та з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача повинен становити 600 грн. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач 03 липня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя та несумісність характерів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову не заперечувала. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 листопада 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач 03 липня 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивача підтримала змінені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав змінені позовні вимоги та не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.03.2014 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Полтави суду від 14.09.2015 року (а.с.3-5) [INFO] у подружжя [PERSON] та\~ [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 51 Конституції України,ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням позиції відповідача, який згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,\~ст. 51 Конституції України,ст.180,\~182,\~183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач 03 липня 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2015 року. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, перестали бути пов`язані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 жовтня 2015 року, про що Виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Голопристанського району Херсонської області складено відповідний актовий запис актовий запис №5. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 04 лютого 2016 р. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач 03 липня 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому посив стягнути з відповідача на свою корист заборгованість за договором про споживчий кредит № 209-46-Е від 05 червня 2019 року в сумі 37248,97 грн. та сплачений судовий збір. У обгрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 05 червня 2019 року сторонами укладено договір про споживчий кредит за №209-46-Е для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів, відповідно до умов якого позивач шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] надав відповідачеві кредит у розмірі 45 400,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 17,99 % річних строком 36 місяців з датою остаточного повернення кредиту не пізніше 05 червня 2022 року. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши відповідачеві кредит у вигляді перерахування в безготівковій формі кредитних коштів на рахунок відповідача. Відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 15 червня 2020 року, виникла заборгованість в сумі 37248,97 грн., з яких: - 35046,56 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); - 2073,92 грн. - заборгованість за процентами; - 74,01 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; - 11,50 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; - 28,49 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; - 14,49 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. 16 липня 2020 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.37). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 41), відзив на позовну заяву суду не надав. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з положень ст.ст.525, 526, 530, 611, 625 ЦК України щодо виконання зобов`язань та наслідків їх невиконання. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 2102,00 грн.:2=1051,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач 03 лютого 2010 року звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 23 лютого 2004 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, давши пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Вказав, що згідний справувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народився 27 грудня 1997 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2010 рік для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоровя дитини, стан здоровя відповідача та інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 50 гре. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з лютого 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення су час піні стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач 03 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2012 року. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2009 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №114 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач 03 серпня 2016 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Зазначила, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, однак останній працевлаштований, працює водієм в МКП « Благоустрій » та в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Відповідач позов визнав повністю та просить вимоги позивача задовольнити. Зазначив, що в даний час він офіційно працевлаштований, працює водієм в МКП « Благоустрій » м. Малина. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] підтверджується, що її батьком є відповідач. ( а.с. 5). Дитина проживає з матір'ю. ( а.с.7) При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач працює у приватного підприємця, її щомісячна заробітна плата становить близько 2 тис. грн. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в МКП « Благоустрій » водієм. Будь - яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved