Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що між ним та [PERSON] 20 листопада 2012 року було укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту в розмірі 1900.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалась здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитом на умовах, визначених договором. Прийняті на себе зобов'язання по поверненню кредиту в обумовлені кредитним договором строки відповідач не виконує, в зв'язку з чим станом на 31 грудня 2015 року заборгованість за зазначеним договором складає: заборгованість по кредиту - 1763 гривні 28 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом - 10419 гривень 91 копійка, заборгованість за пенею та комісією - 2750 гривень 00 копійок, а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок (фіксована частина) та 746 гривень 66 копійок (процентна складова), а всього заборгованість складає - 16179 гривень 85 копійок, в зв'язку з чим банк звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалась використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам кредитного договору [PERSON] тривалий час не здійснює погашення кредиту. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, який діє на підставі довіреності (а.с.36) не з?явився, однак надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.37). Відповідач - [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, відповідно до якої з позовними вимогами згодна, просить суд розглянути справу у її відсутність та надати їй розстрочку виконання рішення суду строком на два роки у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем та перебуванням на її утриманні малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.48). Взявши до уваги заяву представника позивача, заяву відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту [PERSON], [INFO], уродженка с.Кочкор-Ата Ленінського району Омської області та мешканка с.Ананьїв-1 дільниця Ананьївського району Одеської області (а.с.5). Згідно Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», банк є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що існував у формі закритого акціонерного товариства, тип якого у відповідності до Загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 30 квітня 2009 року було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.33). Встановлено також, що згідно заяви позичальника відповідач - [PERSON] просить надати їй строковий кредит в сумі 1900.00 гривень під 30% річних із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти, при цьому зі змістом даної заяви та умовами надання кредиту була ознайомлена, що підтверджує вказане своїм підписом (а.с.4). На підставі вказаних документів 20 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та громадянкою [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано у тимчасове користування на умовах повернення строковості та платності грошові кошти у сумі 1900.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти (а.с.6-29). Згідно розрахунку суми заборгованості по кредитному договору від 20 листопада 2012 року станом на 31 грудня 2015 року заборгованість по поверненню кредиту становить: заборгованість по кредиту - 1763 гривні 28 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом - 10419 гривень 91 копійка, заборгованість за пенею та комісією - 2750 гривень 00 копійок, а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 копійок (фіксована частина) та 746 гривень 66 копійок (процентна складова), а всього заборгованість складає - 16179 гривень 85 копійок (а.с.32). Таким чином, відповідач порушила договірні зобов'язання в частині щомісячної оплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довіреності ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Голови Правління, який діє на підставі Статуту, уповноважує Сафір Ф.О. представляти інтереси Банку в усіх органах державної влади і управління, в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, третейських судах, у Міжнародному комерційному арбітражному суді при торгово-промисловій палаті України, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України, з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, відповідача, цивільного позивача, цивільного відповідача, кредитора, боржника, заявника, стягувача, третьої особи з самостійними вимогами та без самостійних вимог, заінтересованої особи, включаючи наступні права: подавати, підписувати, пред'являти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю (а.с.36). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач при подачі позову сплатив на користь держави судовий збір, що підтверджується документально, то з відповідача на його користь належить стягнути дані судові витрати. Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні. Згідно ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», розстрочка виконання рішення може бути застосована при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 20 листопада 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» дійсно було надано кредит [PERSON] в сумі 1900.00 гривень. Однак вона перестала вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також судом з'ясовано, що відповідач визнає вимоги позивача в повному обсязі, однак разом з цим звернулась із клопотанням про надання їй розстрочки виконання рішення суду на два роки, мотивуючи дане клопотання тим, що на даний час знаходиться у важкому матеріальному становищі, оскільки на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вона ніде не працює, єдиним джерелом її доходів є отримання соціальної допомоги на дітей. Чоловік - [PERSON] з ними не проживає та будь-якої матеріальної допомоги сім'я від нього не отримує. На підставі викладеного, враховуючи матеріальний стан [PERSON], інші обставини справи, суд вважає доцільним надати відповідачу розстрочку сплати заборгованості в розмірі 16179 гривень 85 копійок на сім місяців (червень-грудень) 2016 року. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з її сторони не виконані умови договору.

Outcome: partial