Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач 09 вересня 2021 року звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 24.06.2020 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля Део, [NUMBER] (поліс) № 200385972 (строк дії з 25.06.2020 р. по 24.06.2021 р). 09.11.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] в стані наркотичного сп`яніння, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Міцубіші, д.н.з [NUMBER] . Відповідно до постанови Зарічного районного суду м.Суми від 26.11.2020 року по справі № 591/7177/20 ДТП сталася в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, товариство сплатило 09.02.2020 року власнику пошкодженого транспортного засобу Міцубіші, д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 46947 грн. 28 коп. Відповідно до п.38.2.5 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 46947 грн.28 коп. та судові витрати в загальній сумі 7270 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. витрати на правову допомогу та 2270 грн. 00 коп. судовий збір. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20 жовтня 2021 року. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач в письмовій заяві позовні вимоги визнав, просить справу розглянути за його відсутності, заявив клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу, мотивуючи тим, що справа є малозначною, не складною, адвокатом витрачена незначна кількість часу. Також просить врахувати усталену практику Верховного Суду щодо зменшення витрат на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] 30.10.2019 року укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією Полісу №200385972 (а.с.5). 26 листопада 2020 року постановою Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Постанова суду набрала законної сили 08.12.2020 року (а.с.7-8). 12 січня 2021 року постановою Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Постанова суду набрала законної сили 23.01.2021 року (а.с.62). Частинами 4, 5 та 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 09 листопада 2020 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, звернувся [PERSON] , який відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля DAEWOO LANOS 1.5, [NUMBER] (а.с.13,15). 12.11.2020 року від потерпілого [PERSON] до ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшла заява про страхове відшкодування (а.с.18-20) 25.01.2021 року було проведено дослідження спеціаліста про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «MITSUBISHI Lancer», державний номерний знак [NUMBER] та складено розрахунок вартості матеріального збитку №32-D/82/2, згідно якого вартість матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу «MITSUBISHI Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , складає без урахування ПДВ 46947,28 грн. (а.с.21-26). 09.02.2021 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» було складено страховий акт № ЦВ/20/7971 із розрахунком страхового відшкодування до нього та на підставі вищезазначених документів ТДВ СК «Альфа - Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 46947,28 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №14997 від 09.02.2021 року (а.с.28-29). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно зі ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Приписами ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому статтею 29 вказаного закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідачем заявлена сума майнової шкоди не заперечується, не довіряти наданим позивачем розрахункам у суду підстав немає. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача майнової шкоди, заподіяної ушкодженням автомобіля, у розмірі 46947,28 грн. На підставі ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням відповідачем позову та враховуючи, що за звернення з позовом про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1135 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача адвокатом Борзенковою Ю.М. було зазначено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 14 травня 2021 року ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» уклала договір про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери»(а.с.41-42) Відповідно до розрахунку розміру витрат на правничу допомогу в цивільній справі складає 5000 грн. 00 коп. та включає: консультацію клієнта щодо порядку та строків надання правничої допомоги адвокатом відповідно до погодженого завдання-доручення 1000 грн.*2 год=2000, грн. 00 коп, підготовчі дії: з`ясування обставин справи, визначення правовідносин, аналіз та вивчення судової практики, збір доказів, визначення підсудності, визначення складу учасників судового процесу, розрахунок ціни позову та розміру судових витрат, написання позовної заяви, копіювання, завірення, зшивання додатків до позовної заяви, підготовка справи до відправки в суд 1000грн.00 коп *3=3000 грн.(а.с.31). 06 вересня 2021 року складено акт приймання-передачі наданих адвокатських послуг, який підписано адвокатом та позивачем, та сплачено 5000 грн.00 коп.(а.с.32) У поданій заяві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач зазначив, що заявлені витрати не є співмірними зі складністю справи. Зазначає, що витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню . З урахуванням складності справи та обсягом виконаної адвокатом роботи, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи та проведення першого судового засідання, наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. є завищеними. Враховуючи складність справи, фактично витрачений час на представництво інтересів заявника у суді, обсяг фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта, враховуючи також визнання відповідачем позову до початку розгляду по суті даної справи, суд вважає, що необхідною і достатньою сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є 1000 грн. За таких обставин відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Outcome: partial