Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2210,67 грн., стягнення судових витрат. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідачі про причини неявки суд не повідомили, а представник позивача подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 342К від 29.11.2006 року ЗАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит в сумі 5000 доларів США з кінцевим строком повернення до 27 листопада 2009 року, на умовах згідно договору (а.с.10-11). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вказаним договором між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №342К від 29.11.2006 року (а.с.13, зв). Також в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вказаним договором між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №342К_1 від 29.11.2006 року (а.с.13) . Згідно положень договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, у випадку невиконання боржником умов кредитного договору. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови договору, та станом на 16.05.2014 року заборгованість по кредиту становить 2210,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 25975,37 грн., а саме: 882,59 доларів США - заборгованість за кредитом; 677,56 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 650,52 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.4-5). Зазначена обставина нічим не спростована. Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 342К від 29.11.2006 року в розмірі 1560,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 18331,76 грн., а саме: 882,59 доларів США - заборгованість за кредитом; 677,56 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Стосовно позовної вимоги про стягнення пені, суд приходить до висновку, що дану позовну вимогу слід задовольнити частково в розмірі 410,48 доларів США, оскільки п.4.2. договору визначено, що нарахування неустойки за порушення зобов'язань здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне повинно було бути виконане позичальником. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial