Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 34 848 грн. 08 коп. боргу за кредитним договором без номеру від 24 жовтня 2007 року, який складається із : 10 190 грн.75 коп. заборгованості за кредитом, 22 021 грн. 71 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 500 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1635 грн. 62 коп. штрафу (процентна складова) та понесених судових витрат у сумі 1378 грн. До позовної заяви представником позивача [PERSON] подано письмову заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримано у повному обсязі, представник просить проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно отримав кредит від ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі приблизно 7 000 грн. Вважає, що орієнтовно його борг має становит на даний момент 10 000 грн., а тому, на думку відповідача, сума боргу, зазначена у позові є завищеною. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту договору-заяви без номера від 24 жовтня 2007 року, укладеного між сторонами по справі, встановлено, що позивачем на імя відповідача оформлено кредитну картку на отримання фінансового кредитного ліміту із базовою відсотковою ставкою 36 % із розрахунку 360 днів у році та з щомісячним погашенням заборгованості. У вказаній заяві зазначено, що клієнт попередньо ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Анкета-заява підписана сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленності з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Із наданої позивачем копії Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що відповідно до умов, за якими «ПриватБанк» надає клієнтам платіжні картки, існує обовязок клієнта погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, по перевикористанню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (п.6.5). Пунктом 5.5. та 5.5.1 Умов та Правил встановлено, що за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у рік, за несвоєчасне виконання боргових зобовязань встановлено оплату відсотків по підвищеній відсотковій ставці. Крім цього, зазначеними Умовами та Правилами передбачено обовязок клієнта сплатити при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, що передбачені цією угодою, штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Розрахунок заборгованості по кредиту [PERSON] доводить, що останній проводив оплату заборгованості по кредиту несвоєчасно, із порушенням п. 6.5 та розділу 5 (п.5.4), в звязку з чим станом на 16 травня 2016 року загальна сума заборгованості за залишком кредиту за договором без номеру від 24 жовтня 2007 року з боку відповідача (в тому числі : тіло кредиту, заборгованість за відсотками, комісією та за штрафними санкціями) складає 34 848 грн. 08 коп. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, яка застосовується до кредитних правовідносин позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Таким чином, з огляду на наведені вище докази, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по вказаним у позові нарахуванням, є підставною і підлягає до задоволення. В заперечення заявлених позивачем вимог відповідач зазначав, що не був ознайомлений із умовами договору, оскільки такий договір не підписував, крім цього, вказує, що нарахування відсотків, які зазначені у наданій позивачем довідці є невірними. Однак, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В порушення вимог зазначеної норми відповідачем жодного доказу на доведення власних заперечень суду не надано. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є доведеними та обґрунтованими. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Платіжне доручення від 18 травня 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1378 гривень судового збору, а тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі, вказаній у позові. З огляду на надані докази, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: approved