Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач 04.06.2021 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 03 вересня 2013 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу дітей немає, а спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів та різні погляди на сімейні обов`язки. Між ними часто виникають сварки, вони втратили почуття взаємоповаги і подальше збереження шлюбу неможливе. Спору щодо поділу майна у них немає. Ухвалою від 11 червня 2021 рокупостановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 липня 2021 року ухвалою суду задоволено заяву відповідача [PERSON] та сторонам надано строк для примирення тривалістю два місяці, в зв`язку з чим провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року провадження у справі поновлено, судовий розгляд призначено в судовому засіданні 28.09.2021. Позивач у судове засідання не з`явилася, в справі наявна її заява про розгляд справи без її участі, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явивився, будучи повідомленим належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 354. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим і свідомим, причини, з якої вона наполягає на розірванні шлюбу, - обґрунтованими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, наданий судом строк для примирення результатів не дав. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved