Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач 07 вересня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-5). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 березня 2011 року між ПАТ «АстраБанк» (правонаступником якого за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 року є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №300300023186004, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 172 720,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,001% річних, строком користування з 30.03.2011 року по 30.03.2018 року. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки № 300300023186004/П укладеним 30 березня 2011 року між ПАТ «АстраБанк» та [PERSON]. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим, станом на 28.07.2015 року має заборгованість в сумі 113 421,19 грн., з якої: сума заборгованості за кредитом - 109 782,60 грн.; сума заборгованості за відсотками - 3 638,59 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просив суд солідарно стягнути із [PERSON], [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №300300023186004 від 30.03.2011 року в сумі 113 421,19 грн. Позивач в особі свого представника діючого за довіреністю - Пилипчука С.В., в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.54). Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.53). Його представник за довіреністю - [PERSON], до суду надала письмову заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі (а.с.56). Співвідповідачка - [PERSON], в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.52). Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надсилала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилом, встановленим ст. 509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 30 березня 2011 року між ПАТ «АстраБанк» (правонаступником якого за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 року є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №300300023186004, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в сумі 172 720,00 грн. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника №26209002318601 в АТ АСТРА БАНК, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,001% річних, строком користування з 30.03.2011 року по 30.03.2018 року (а.с.6-13). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 березня 2011 року між ПАТ «АстраБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 300300023186004/П (а.с.16-17). Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 300300023186004 від 30.03.2011 року. Поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі, на тих ж умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Банк вимоги кредитного договору виконав - кредит надав, у свою чергу [PERSON] порушив умови укладеного кредитного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами договору, у зв'язку з чим, станом на 28.07.2015 року має заборгованість в сумі 113 421,19 грн., з якої: сума заборгованості за кредитом - 109 782,60 грн.; сума заборгованості за відсотками - 3 638,59 грн. (а.с.21). Про наявність заборгованості за кредитним договором перед банком співвідповідачі повідомлялись повідомленнями від 26.08.2015 року, із вимогою погасити наявну заборгованість по кредитному договору (а.с. 22,23). Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання. Згідно статті 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 553 ЦПК України,за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором з порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька. Відповідно ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Оскільки свої договірні зобов'язання позичальник за кредитним договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, тому заборгованість у сумі 113 421,19 грн. необхідно стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] на користь позивача. Також, вирішуючи питання щодо судових витрат, на підставі ст.. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015 року), в рівних частках з співвідповідачів [PERSON], [PERSON] користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 701, 32 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved