Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № МКLWAK04520152 від 24.10.2006 р., [PERSON] наданий кредит у сумі 15717 доларів США з терміном повернення до 24.10.2013 р. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 27.05.2015 р. за ним рахується заборгованість у сумі 27155.20 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 7013.53 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 6694.07 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 154 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 13293.60 доларів США. Відповідач у судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2006 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № МКLWAK04520152, згідно якого відповідачу були надані кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 15717 доларів США на строк до 24.10.2013 року зі сплатою за користування кредитом 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки [PERSON] не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 27.05.2015 р. відповідач допустив заборгованість у сумі 27155.20 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 7013.53 доларів, заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 6694.07 доларів та заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 154 доларів. Крім того, за змістом п. 4.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню у розмірі 0.15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. У звязку з несвоєчасним виконанням зобовязань, у відповідності до вказаного пункту кредитного договору, відповідачу нарахована пеня у сумі 13293.60 доларів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Приймаючи до уваги, що інтереси банку достатньо захищені процентною ставкою, а пеня майже в два рази перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, однією з причини заборгованості відповідача є загальнодержавна фінансова криза та істотне підвищення курсу долара по відношенню до гривні, що є загальновідомим фактом, а також враховуючи що позивач звернувся до суду через значний строк після виникнення у нього права на таке звернення, чим створив умови для збільшення розміру пені, відсутність доказів, що несплатою кредиту банку завдано суттєвої шкоди, суд вважає, що визначений позивачем розмір пені за невиконання відповідачем зобовязань за договором у сумі 13293.60 доларів США слід зменшити до 5000 доларів США. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором повинен становити 18861.6 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 7013.53 доларів, заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 6694.07 долари, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 154 долари та пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 5000 доларів, яку з нього слід стягнути на користь банку. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 18861.6 доларів США. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з нього слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 3654 грв. сплачені при поданні позовної заяви до суду. Тому,

Outcome: partial