Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач 07.10.2020 р. звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.03.2020 р. між ним та відповідачем було укладено Договір фінансової позики №05/03-20, відповідно до якого, відповідачу позивачем були передані грошові кошти в сумі 139\~000,00 грн з кінцевим поверненням 30.06.2020 р. 17.04.2020 р. [PERSON] отримав від ТОВ «НВП «КЗЕМ» суму 5\~500 грн., а 11.09.2020 р. 20\~000 грн. в рахунок повернення позики. 17.09.2020 р. позивач звернувся з заявою до відповідача щодо повернення позики, та отримав відповідь, що через скрутне матеріальне становище на підприємстві позику не можуть повернути. До теперішнього часу відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення позики, тому просить стягнути з відповідача борг в сумі 113\~500 грн. та пеню в сумі 1\~749,02 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. На підставі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, здійсненим належним чином. Відповідно до ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядок, що передбачені договором. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у справах № 6-1967цс15, № 6-487цс17, а також Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 року в справі № 761/11028/14-цта у справі № 211/3035/14-ц. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність. У справі «Класс та інші проти Німеччини» від 6 січня 1978 року Суд підкреслив, що із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Гарантованість прав судовим захистом включає право на справедливий судовий розгляд, доступ до правосуддя, рівність сторін; єдність громадянських і інших прав та їх соціальну еволюцію тощо. Важливою передумовою забезпечення права справедливого судового розгляду як умови дії принципу верховенства права є: право особи на незалежний і безсторонній суд, право розумного терміну розгляду, принцип рівності сторін. Згідно ст.4 ч.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що ТОВ «НВП «КЗЕМ» в порушення прийнятих на себе зобов`язань, суму боргу до теперішнього часу [PERSON] не повернуло, чим порушило його права. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 113\~500,00 грн та пеню в розмірі 1\~749,02 грн. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~152,5 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved