Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

ПАТ КБ«Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 30 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості грошові кошти в сумі 1 774, 75 грн зі сплатою 12 % річних за користування кредитом строком до 30 листопада 2008 року. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язаний щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та процентів за користування ним. Відповідач, в порушення умов договору, не проводить платежів в рахунок повернення заборгованості та у встановлений строк не повернув всю суму позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення коштів, утворилась заборгованість, сума якої станом на 18.11.2013 р. становить 8 598,96 грн., кредиту - 602,33 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 10,96 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 86,96 грн., 7013, 05 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, сумму фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн, та суму процентної складової штрафу в розмірі 385, 66 грн. Таким чином, позивач, назву якого було змінено на ПАТ КБ«Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача вказані суми боргу, поклавши на неї судові витрати. Представник позивача надав в судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2007 року між ЗАТ КБ«Приватбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № K2XRRX04690008, відповідно до якого позивач надав останньому у тимчасове користування грошові кошти в сумі 1 774, 75 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 12% річних та кінцевим терміном повернення коштів до 30 листопада 2008 року. Кошти були надані [PERSON]. в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту у визначених порядку та розмірах. Відповідач в порушення умов кредитного договору протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позики та у встановлений строк не розрахувався із всією сумою боргу. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Виходячи з положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Оскільки відповідач у встановлені договором строки та обсяги повернення кредитних коштів не здійснював, станом на 18.11.2013 р. утворилась заборгованість в розмірі 8 598,96 грн., з яких, заборгованість по тілу кредиту - 602,33 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 10,96 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 86,96 грн., 7 013, 05 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, сумму фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн, та суму процентної складової штрафу в розмірі 385, 66 грн. Така сума боргу повністю підтверджується розрахунками, наданими стороною позивача. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати пеню, а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання в повному обсязі. При цьому, позивачем до стягнення з відповідачів заявлено 7013,05 грн. розрахованої суми пені, що більше ніж в 10 разів перевищує суму основного боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням обставин справи, а саме того, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, на думку суду розмір такої пені доцільно зменшити до суми яка дорівнює заборгованості по тілу кредиту, що таким чином становить 713, 05 грн. пені, виходячи з чого загальна сума боргу складає 2 298,96 грн. Одже, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк», суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми основного боргу, комісії за користування кредитом, фіксованої частини штрафу, відсотків за користування коштами та пені, визначеної в наведеному порядку. Підсумовуючи наведене, загальна сума боргу становить 2 298, 96 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial