Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач 10.11.2014р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2007р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») було укладено кредитний договір № DNU0GK00000224, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 91 000,00 доларів США, терміном користування до 10.08.2014р. Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але станом на 19.09.2014р. заборгованість відповідача перед банком складає 409 569,36 доларів США, що за курсом 13,43 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.09.2014р., складає 5 500 516,53 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 88 685,96 доларів США; заборгованість по процентам - 110 182,85 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 12 922,00 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 178 257,52 доларів США; штраф (фіксована частина) - 18,62 доларів США; штраф (процентна складова) - 19 502,42 доларів США. Оскільки відповідач здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором не бажає, позивач змушений був звернутись до суду, в якому просив суд стягнути із [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 409 569,36 доларів США, що за курсом 13,43 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.09.2014р., складає 5 500 516,53 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача, діючий за довіреністю - Демарчук М.В., не з'явився. Про час, місце та день судового засідання був сповіщений у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.28). Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Про день, час і місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції від 30.12.2014 року в матеріалах справи (а.с.27), а також, відповідно до вимог ч.6 ст.74 ЦПК України, шляхом направлення на вказаний позивачем номер мобільного телефону відповідачки СМС-повідомлення із зазначенням дати, місця та часу судового розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення в матеріалах справи (а.с.26). Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надавала. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 10.08.2007р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») було укладено кредитний договір № DNU0GK00000224, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 91 000,00 доларів США, на купівлю нерухомості, а також 6 825,00 доларів США на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних та ви нагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, строком користування до 10.08.2014р. Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник надає банку у заставу іпотеку - нежитлове приміщення в м. Дніпропетровську по [ADDRESS] поз. 1,2 площею 24,6 кв.м.; приміщення № 127 поз. 1,2 площею 29,5 кв.м.; приміщення № VІІІ поз. 2 площею 6,5 кв.м.; всього загальною площею 60,6 кв.м.; приямки а1, а2, а3; В загальном користуванні у підвалі сходова клітина VІІІ-1; на 1-му поверсі сходова клітина І, ганок а. (а.с.9-11). Однак, в порушення умов договору, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, в наслідок чого її заборгованість перед банком, станом на 19.09.2014р. складає 409 569,36 доларів США, що за курсом 13,43 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.09.2014р., складає 5 500 516,53 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 88 685,96 доларів США; заборгованість по процентам - 110 182,85 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 12 922,00 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 178 257,52 доларів США; штраф (фіксована частина) - 18,62 доларів США; штраф (процентна складова) - 19 502,42 доларів США. (а.с.5-8). Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № DNU0GK00000224 від 10.08.2007р. в розмірі 409 569,36 доларів США, що за курсом 13,43 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.09.2014р., складає 5 500 516,53 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved