Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 26.02.2009 року між сторонами був укладений кредитний договір у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. Згідно п. 2.1.112.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 565/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.112.6 договору. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.21 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.112.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором виконує неналежним чином, у звязку з чим станом на 20.12.2017 року має заборгованість у розмірі 23072,89 грн., з яких: 12904,90 грн. відсотки за користування кредитом, 12540,96 грн. пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1074,90 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на наведене, ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23072,89 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 36). Представник відповідача заперечує проти позову, просив про застосування позовної давності. Під час розгляду справи представник відповідача адвокат [PERSON] заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання відзиву на позов, ознайомлення з матеріалами справи та просив для дачі особистих пояснень визнати обовязковою явку представника позивача. Ухвалою суду від 02.05.2018 року клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 19.06.2018 року, явка представника позивача визнана обовязковою. Ухвала суду не виконана, 19.06.2018 року представник позивача у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив. Ухвалою суду від 19.06.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про повторний виклик представника позивача для дачі особистих пояснень щодо обставин погашення кредиту відповідачем та розміру заборгованості. Ухвала суду не виконана, представник позивача у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив. У відповідності до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутністю представника позивача. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 лютого 2009 року між сторонами укладено кредитний договір у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. (а.с. 12-27). Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 5-11), наданому на обґрунтування позовних вимог, [PERSON] нараховані відсотки у розмірі 12904,90 грн., пеня - 12540,96 грн., загальна заборгованість за кредитом 21497,99 грн., заборгованість по судовим штрафам - 1574,90 грн., разом 23072,89 грн. (а.с. 5-11). Між тим, шляхом простого арифметичного складання перелічених сум, загальна заборгованість становить 27020,76 грн. (12904,90 + 12540,96 + 1574,90). За положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд З огляду на те, що представником позивача не виконана ухвала суду щодо явки до суду та дачі особистих пояснень щодо наявності та дійсного розміру заборгованості за кредитним договором, а також враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed