Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору №453і/2006 від 16.10.2006р. який був укладений в м. Краматорську, відповідач отримав кредит у розмірі 33300,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення до 10.10.2021 року. В забезпечення виконання зобовязань відповідача був укладений іпотечний договір №ІП453і/2006 від 16.10.2006 року, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця. В звязку з тим що відповідач не дотримується оплати за умовами Договору кредиту та Договору іпотеки, позивачем 15.07.2013р. та 22.01.2015р. було здійснено Досудові (Іпотечна) вимоги щодо дострокового виконання позичальником його зобовязань за Договором кредиту в повному обсязі, яка підлягає виконанню протягом 30 календарних днів. У добровільному порядку відповідач не виконує зобовязання за договорами, через що станом на 15.03.2015р.: утворилась заборгованість кредитним договором №453і/2006 від 16.10.2006р. в сумі 43322,88 доларів США, що становить 1029784,85 грн.( по курсу 1 долар -23,7712грн.), яка складається з: суми непогашеного кредиту -27700,34дол. - 658437,08грн., суми заборгованості по % - 12614,79дол. - 299853,55грн., пені за несвоєчасність повернення кредиту - 648,53дол. - 15415,55грн., пені за несвоєчасність повернення відсотків - 2359,22дол. - 56078,65грн. Просять стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати в сумі 3654,00грн., а також в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами звернути стягнення на предмет іпотеки: цілу двохкімнатну квартиру №5, загальною площею - 48,9кв.м. (житловою площею - 27,9кв.м.) за адресою: Україна, Донецька область м. Святогірськ вул. Островського, 58, що належить на праві приватної власності [PERSON], за ціною визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки як разом так і окремо, ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Краматорського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» у м. Краматорську з укладання від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також зняти арешт накладений ДВС на предмет іпотеки - спірну квартиру, так як вона є предметом застави по кредитному договору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує повністю, просить його задовольнити, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст.109, 110 п.7 ЦПК України, справа підсудна Краматорському міському суду. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №453і/2006 від 16.10.2006р. і він отримав кредит у розмірі 33300,00 доларів США з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних. В забезпечення виконання зобовязань з [PERSON] за кредитним договором №453і/2006 від 16.10.2006р. був укладений іпотечний договір №ІП453і/2006 від 16.10.2006 року згідно якого [PERSON] передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з розрахунку позичальника умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 15.03.2015р.: утворилась заборгованість кредитним договором №453і/2006 від 16.10.2006р. в сумі 43322,88 доларів США, що становить 1029784,85грн.( по курсу 1 долар -23,7712грн.), яка складається з: суми непогашеного кредиту - 27700,34дол. - 658437,08грн., суми заборгованості по % - 12614,79дол. - 299853,55грн., пені за несвоєчасність повернення кредиту - 648,53дол. - 15415,55грн., пені за несвоєчасність повернення відсотків - 2359,22дол. - 56078,65грн. Отже, за невиконання грошового зобовязання відповідачем не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане [PERSON] в іпотеку нерухоме майно. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України Про іпотеку , звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч.3 ст.36 Закону України Про іпотеку, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому ст.37 Закону України Про іпотеку . Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України Про іпотеку не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. До теперішнього часу у добровільному порядку відповідач не виконує зобовязання за кредитними договором №453і/2006 від 16.10.2006р. та утворена заборгованість не погашена. У звязку із чим, позивач як іпотекодержатель змушений був звернутися до суду з позовом про звернення стягнення предмет іпотеки шляхом визнання права власності на спірне майно, для захисту своїх майнових прав, оскільки договором іпотеки від №ІП453і/2006 від 16.10.2006 року передбачено, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки одним із перерахованих у цьому договорі способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань. У позасудовому порядку сторони не досягли згоди на передачу у власність банку предмета іпотеки. Тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, в звязку із неналежним виконанням відповідачем основного зобовязання, тобто погашення заборгованості по договору кредиту. Накладений арешт на предмет іпотеки суд вважає за необхідне скасувати, так як спірна квартири не може бути предметом спору й ще в іншій справі. Згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 3654грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved