Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій вказано, що 21.06.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконав свої зобов'язання за вказаним договором, внаслідок чого станом на 30.11.2016 року має заборгованість в сумі 13 489,20 грн., з яких: 1 999,42 грн. - заборгованість за кредитом, 10 371,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 618,53 грн. - штраф (процентна складова). Просили стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі в заочному провадженні, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в засідання не з'явився, про день і час розгляду справи належним чином повідомлявся, чому є підтвердження в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив про розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши надані суду матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 526,527, 530,1050, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В засіданні достовірно встановлено, що 21.06.2012 року [PERSON] уклав з позивачем договір б/н , згідно якого отримав кредит в розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підписавши кредитний договір та заяву позичальника, підтвердила свою згоду на те, що остання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Згідно з п.п.2.1.1.12.6.1 на залишок простроченої заборгованості Клієнт сплачує пеню в розмірі, зазначеному в п.2.1.1.12.6.1 зазначених Умов. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідач [PERSON], відповідно до договору отримав обумовлену суму кредиту, але не виконав належним чином свої зобов'язання за вказаним договором , внаслідок чого станом на 30.11.2016 року має заборгованість в сумі 13 489,20 грн., з яких: 1 999,42 грн. - заборгованість за кредитом, 10 371,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 618,53 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач в засідання не з'явився, пояснень з приводу заборгованості не надав. Суд приймає рішення в порядку заочного провадження на підставі наданих позивачем доказів. Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 618,53 грн. (процентна складова), то вони не підлягають задоволенню і суд прийшов до такої думки враховуючи наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Оскільки позов задоволено частково, то, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 263 грн. 74 коп.

Outcome: partial