Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач 06.03.2018 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.07.2015 р. по 01.12.2017 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 9162,20 грн., яка відповідачами не сплачена. П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 9162,20 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 06 квітня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 16 травня 2018 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 16.05.2018 р. розгляд справи було відкладено на 18.06.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідачів. Представник позивача\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~позов підтримує,\~просить задовольнити,\~проти винесення\~заочного рішення\~не заперечує. \~ \~ \~ \~Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Ухвалою суду від 18.06.2018 р. закрито провадження у справі відносно відповідача [PERSON] на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду повторно не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач у період з 01.07.2015 р. по 01.12.2017 р. надав послуги відповідачу [PERSON] з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на суму 9162,20 грн., яка не сплачена. Вищевикладене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.07.2015 р. по 01.12.2017 р., інформацією з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР про реєстрацію [PERSON] Згідно ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин в сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В п.5 ч.3 ст.20 згаданого Закону передбачено, що споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. Між Концерном «МТМ» та [PERSON] 01.01.2008 р. укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, в п.9 якого передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ», предявлені до відповідача [PERSON] законними і обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Підстав для задоволення позову в частині предявлених вимог до відповідача [PERSON] не встановлено. За ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявляючи вимоги про солідарне стягнення заборгованості, позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг за вказаною вище адресою. В процесі розгляду справи з довідки, наданої Департаментом реєстраційних послуг ЗМР від 02.04.2018 р. судом встановлено, що [PERSON] мала реєстрацію за адресою: [ADDRESS] з 18.05.2006 р. по 20.10.2015 р. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], відсутні. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води між позивачем та відповідачем [PERSON] за вказаною адресою не укладався. З наведеного вище, суд дійшов висновку, що [PERSON] не є учасником договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS], а тому відсутні законні підстави для стягнення з неї витрат за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у вказане приміщення за період з 01.07.2015 р. по 01.12.2017 р. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача суму судового збору.

Outcome: partial