Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №380АІ10131018001 від 18 жовтня 2013 року в розмірі 37\~452,22 грн. Позовні вимоги обґрунтувані тим, що 18 жовтня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №380АІ10131018001, відповідно до якого вона отримала в позивача кредит в розмірі 44\~999,10 грн. зі сплатою 16,3 % річних за перші три роки користування кредитом та зобов'язувалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі. Відповідачка у свою чергу зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 13 листопада 2015 року становить37\~452 грн. 22 коп. Просив стягнути із [PERSON] вищевказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень\~ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк просить про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України\~визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 18 жовтня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №380АІ10131018001, за яким банк надав, а відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 44\~999,10 грн. та зобов'язалася повернути його до 17 жовтня 2020 року. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 16,3 % річних за перші три роки користування кредитом, а саме до 30 вересня 2016 року. Відповідно до п.1.1.1 договору відповідач зобов'язався погашати кредит до 18 числа (включно) кожного місяця згідно з графіком. За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Незважаючи на умови кредитного договору та взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач допускала істотні порушення умов договору. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.п. 1.1, 2.4, 2.7 цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту визначених п.п. 1.1, 3.2.3, 3.3.16 Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості за даним кредитним договором станом на 13 листопада 2015 року відповідач з часу укладення договору допускала істотні порушення його умов, зокрема в частині розміру та строків погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами. Стаття 625 ЦК України\~зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями\~1048,\~1050 ЦК України\~встановлено, що у випадку встановлення договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Позивачем станом на 13 листопада 2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №380АІ10131018001 від 18 жовтня 2013 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 37\~452 грн. 22 коп., з яких сума заборгованості за кредитом 35\~340 грн. 12 коп., сума заборгованості за відсотками 423 грн. 22 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 835 грн. 84 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 343 грн. 75 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом 290 грн. 24 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками 219 грн. 05 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Відповідно до положень ст.ст.\~16,\~20 ЦК України\~передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved