Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» 14 серпня 2015 року звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого посилалось на те, що 18 травня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (найменування якого було змінено на ПАТ «ОПТ Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL-301/306/2007, за умовами якого банк надав, а [PERSON] отримала у кредит грошові кошти у розмірі 67\~600,00 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-301/133/2007 від 18 травня 2007 року. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору у останньої виникла заборгованість перед позивачем, що станом на 14 липня 2015 року становить 45\~590,74 доларів США, що еквівалентно 1\~089\~198,76 грн., яку представник позивача просив суд стягнути солідарно з відповідачів, а також витрати по сплаті судового збору (а. с. 3-4). Представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник інтересів відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на відсутність підтверджень, що грошові кошти за відповідним меморіальним ордером були видані саме позивачем, а також на неналежність [PERSON] підпису на цьому меморіальному ордері в графі «отримувач». Проте, у задоволенні клопотання по призначення почеркознавчої експертизи судом було відмолено, оскільки дане клопотання представником інтересів відповідача було заявлено після проведення трьох судових засідань за участю останньої та на стадії переходу до судових дебатів, тобто після початку розгляду справи по суті, у звязку з чим з чим таке клопотання було розцінене судом як намагання затягнути судовий розгляд даної цивільної справи. При цьому твердження про те, що позичальник [PERSON] не отримувала грошових коштів за кредитним договором на протязі судового розгляду справи не було озвучено стороною відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою його місця реєстрації, про причини неявки у судове засідання суду не повідомив. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали даної цивільної справи судом були встановлені наступні факти: 18 травня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (найменування якого було змінено на ПАТ «ОПТ Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №МL-301/306/2007, за умовами якого банк надав, а [PERSON] отримала у кредит грошові кошти у розмірі 67 600,00 доларів США зі сплатою 4,99% річних та строком повернення до 18 травня 2032 року (а. с. 6-9). Підпунктами пункту 4 вказаного кредитного договору передбачені штрафні санкції у разі несвоєчасної сплати за кредитом обовязкових платежів та відсотків за користування кредитом. За належне виконання [PERSON] умов кредитного договору №МL-301/306/2007 від 18 травня 2007 року поручився [PERSON] відповідно до договору поруки № SR-301/133/2007 від 18 травня 2007 року (а. с. 11). Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору №МL-301/306/2007 від 18 травня 2007 року позивачем на адресу [PERSON] 10 липня 2014 року була направлена досудова вимога (а. с. 46, 47). З розрахунків заборгованості, наданих представником позивача вбачається, що станом на 14 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором №МL-301/306/2007 від 18 травня 2007 року становить 49590,74 доларів США, що еквівалентно 1\~089\~198,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 42461,71 доларів США та заборгованості за відсотками за користування кредитом у період з 17 квітня 2014 року по 13 липня 2015 року включно у розмірі 7\~129,03 доларів США (а. с. 12, 48-48 зворот). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання. У разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК України). Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.3 ст. 554 цього кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України. Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що під час розгляду даної цивільної справи знайшов підтвердження факт неналежного [PERSON] виконання зобовязань за кредитним договором №МL-301/306/2007 від 18 травня 2007 року, а також враховуючи, що належне виконання їх забезпечено порукою [PERSON], суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі та вважає за можливе стягнути з солідарно з відповідачів на користь позивача кредитну заборгованість у розмірі 49590,74 доларів США, що еквівалентно 1089198,76 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн., стягнувши з кожного з відповідачів по 1827,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved