Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач 06.06.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Вона з 11.09.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З лютого 2017 року шлюбне життя з відповідачем припинено з тих підстав, що у них різні погляди на подружнє життя, відсутність спільних інтересів, втрачено взаєморозуміння та повага один до одного. З вказаного часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливе, майнового спору немає. Між ними досягнуто згоди про те, що після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з нею. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 20.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала на адресу суду заяву від 27.09.2018 року, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 16). Відповідач надав на адресу суду заяву від 27.09.2018 року, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення ( а.с. 17). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 11.09.2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 52 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] року (а.с. 5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що з лютого 2017 року шлюбне життя з відповідачем припинено з тих підстав, що у них різні погляди на подружнє життя, відсутність спільних інтересів, втрачено взаєморозуміння та повага один до одного. З вказаного часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу, за згодою сторін, буде проживати разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved