Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач 09.09.2020 року звернулася до суду з даним позовом, який уточнювала (а.с.1-3,17-19), посилаючись на наступні обставини. Вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2014 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з нею. За рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Донька досягла повноліття, на час подачі позову є студенткою заочної форми навчання Комунального закладу «Нікопольського фахового педагогічного коледжу Дніпропетровської обласної ради» де буде навчатися до 30.06.2022 року. Відповідач має можливість матеріально утримувати доньку під час навчання, оскільки він є працездатним, працює неофіційно, інших аліментних зобов`язань не має. Донька потребує матеріальної допомоги батька під час навчання, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 року (а.с.28,29) позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Сторонам, третій особі було направлено копію ухвали від 09.02.2021 року, відповідачу та третій особі також направлено копію позову з додатками (а.с.30). До суду повернувся конверт направлений третій особі, як не вручений (а.с.33). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, 16.03.2021 року від нього надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.35-37,34,38-59) в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Просив закрити справу у зв`язку з тим, що позовна заява не подана до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а якщо суд вважатиме, що справа перебуває на розгляду на законних підставах, то просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходів), так як він не працює і у нього немає джерел доходів, та стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі не більше 500,00 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання за умови, що вона буде навчатися та зобов`язати позивача надавати йому щороку довідку про те, що донька дійсно навчається. Вказав, що йому відомо, що донька вагітна другою дитиною і має піти у декретну відпустку. Також зазначив, що його донька перебуває у незареєстрованому шлюбі з батьком своєї дитини, що в довідці про склад сім`ї не вписано співмешканця доньки. Послався на те, що позивачем на надано довідок, що цивільний чоловік доньки не може її утримувати. Зазначає, що ніде не працює офіційно, має нестабільний дохід, перебивається випадковими заробітками. На утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей його співмешканки. Сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки на неповнолітню доньку [PERSON] . Вважає вимогу про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки безпідставною, так як в такому випадку з нього буде стягуватися 1/2 частка заробітку (доходу). Просить взяти до уваги викладені ним обставини. Від позивача відповіді на відзив не надходило. Від третьої особи пояснень не надходило. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження по справі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191,199-201 СК України підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні обставини. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2014 року розрізано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 10.11.2001 року (а.с.6). Згідно матеріалів справи сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8-копія свідоцтва про народження [NUMBER] ). З копії виконавчого листа виданого 30.12.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 182/4883/14-ц вбачається, що з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) на користь [PERSON] , щомісячно, починаючи з 19.06.2014 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). [INFO] [PERSON] досягла повноліття та на даний час продовжує навчання. [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Як вбачається з довідки Комунального закладу «Нікопольського фахового педагогічного коледжу Дніпропетровської обласної ради» (а.с.9 - копія довідки), [PERSON] на підставі наказу від 07.09.2020 року №109-с зарахована студенткою першого курсу заочної форми навчання спеціальності 012 Дошкільна освіта для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня фахового молодшого бакалавра за кошти фізичних осіб. Згідно довідки Комунального закладу «Нікопольського фахового педагогічного коледжу Дніпропетровської обласної ради» від 29.10.2020 року (а.с.21 - копія довідки), [PERSON] навчається у Комунальному закладі «Нікопольський фаховий педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради» за кошти фізичних осіб на першому курсі заочної форми навчання за спеціальністю 012 Дошкільна освіта, очікуваний термін навчання 30.06.2022. За навчання оплату вносить позивач, що вбачається з копії квитанції (а.с.22), згідно якого 04.09.2020 року внесено оплату за навчання в розмірі 950,00 грн. [PERSON] . Також під час навчання витрачаються кошти на проїзд до навчального закладу, на підтвердження чого позивачем надано копію квитка від 29.10.2020 на суму 35,00 грн. (а.с.23). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Доказів перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі суду не представлено. Суд не бере до уваги посилання відповідача в обґрунтування заперечень щодо позовних вимог на те, що [PERSON] перебуває у цивільному шлюбі з батьком дитини, так як ці обставини не підтверджені, а крім то не є визначальною підставою для визначення розміру аліментів. Також суд не може покласти основу рішення представлені відповідачем фото на а.с.53-58, так як вони підтверджують та не спростовують обставини справи. Не приймає до уваги суд і докази сплати аліментів відповідачем на а.с.42-48, так як вони охоплюють період до повноліття [PERSON] , а тому не стосуються предмету доказування. Суд також не бере до уваги посилання відповідача в обґрунтування заперечень щодо позовних вимог на те, що на його утриманні перебувають діти його співмешканки, так як відповідач за законом не несе обов`язку по їх утриманню, такий обов`язок покладено на батьків дітей. Тому, представлену відповідачем довідку від 05.03.2021 року № 33 (а.с.41) суд не може покласти в основу рішення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто повнолітніх дочку, які продовжують навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зобов`язані утримувати обидва батьки. Згідно довідки від 04.03.2021 року № 263/02-14 (а.с.38), [PERSON] зареєстрований в с.Ройлянка Одеської області, станом на 04.03.2021 року не перебуває в Саратській районній філії Одеського обласного центру зайнятості як безробітний та допомогу по безробіттю не отримує. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцівта громадських формувань (а.с.39), станом на 04.03.2021 року записів відносно [PERSON] не знайдено. Згідно Довідки від 05.03.2021 року № 35 Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.40), [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , на території с. Ройлянка ніде не працює, не вчиться, підприємницькою діяльністю не займається, не стоїть на обліку в Саратському РЦЗ; підстава: запис у трудовій книжці Наказ №154-к від 25.05.2020 року. Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суду не представлено. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, виходячи з наступного. Відповідач, згідно представлених суду документів офіційно не працевлаштований, одна він працездатного віку, обмежень щодо праці не має, може працювати та надавати матеріальну допомогу доньці під час навчання. У відзиві відповідач зазначив, що офіційно не працює, а тому має випадкові заробітки, отримує нестабільний дохід, та вважає, що аліменти повинні стягуватися у твердій грошовій сумі, погоджується на стягнення з нього аліментів в розмірі не більше 500,00 грн. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку, що не суперечить нормам Сімейного кодексу, тому, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів в частці від заробітку підлягає задоволенню. Щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне визначити його в 1/6 частці від заробітку (доходу), беручі до уваги обставини справи, матеріальне положення сторін, те, що з відповідача проводяться аліментні стягнення за виконавчим документом на утримання іншої доньки [PERSON] . Отже, суд при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, проте у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у Комунальному закладі «Нікопольський фаховий педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради», до 30.06.2022 року, але не більш як до досягнення нею 23 років. Вимога відповідача у відзиві на позов щодо зобов`язання позивача надавати йому щороку довідку про те, що донька дійсно навчається судом не розглядається, так як заявлення самостійних вимог у відзиві не передбачено нормами ЦПК України. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial