Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом до відповідача. Свій позов мотивував тим, що 19.04.2007 року було укладено договір № VIXRRC05150030, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 4449,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців та з кінцевим терміном повернення 17.04.2008 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 24.03.2014 року має заборгованість в розмірі 36 475,78 грн., з яких: 4 449,72 грн. - заборгованість за кредитом; 14 654,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 538,45 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 14 620,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи, відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1713,13 грн. - штраф (процентна складова). За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054,1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 19.04.2007 року між сторонами укладений договір №VIXRRC05150030 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 4 449,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком користування на 12 місяців та з кінцевим терміном повернення по 17.04.2008 року. Згідно умов договору позивач зобов'язувався перерахувати кредитні кошти з призначенням платежу «згідно з рахунком-фактурою № 72008983 від 19.04.2007 року». Кошти були перераховані на придбання відповідачем товару: холодильника, пилососа. Відповідач у свою чергу зобов'язувався повертати кредитні кошти в розмірі 444,65 грн. щомісячно для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У випадку порушення відповідачем зобов'язань по проведенню розрахунків він зобов'язувався сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше гривні за кожен день прострочення, а також при порушенні строків платежів - штраф у виді фіксованої грошової ставки у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (п.п. 5.1, 5.3 Умов). Умовами договору збільшено строк позовної давності, який становить 5 років. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Заборгованість відповідача, як зазначає позивач, станом на 24.03.2014 року становить 36 475,78 грн., яка складається з: 4 449,72 грн. - заборгованість за кредитом; 14 654,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 538,45 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 14 620,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи, відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1713,13 грн. - штраф (процентна складова). Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до умов договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч.1 ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Із матеріалів справи, зокрема із заяви позивальника, вбачається, що відповідачу було надано кредит на строк по 17.04.2008 року. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зі змісту ч.2 ст.11 ЦК України вбачається, що однією з підстав виникнення зобов'язання є договори та інші правочини. Таким чином, зобов'язання є більш ширшим поняттям ніж договір, а останній являється лише однією із підстав виникнення зобов'язання. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зі змісту вказаних норм вбачається, що нарахування банком відсотків за користування кредитом по даному договору можливе лише за період його дії, оскільки це є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконувати обов'язки по договору, а нарахування відсотків після закінчення строку його дії ним не передбачено та суперечить ст.631 ЦК України. Разом з тим, зобов'язання відповідача по цьому договору по поверненню кредиту, відсотків та інших платежів, нарахованих за період дії договору, не припинилось і підлягає виконанню. Закінчення строку договору не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання умов договору, в тому числі передбаченої ст.625 ЦК України. Тому, в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 12 393,21 грн. (14 654,48 грн. - 2 261,27 грн.) нарахованих після закінчення строку дії договору необхідно відмовити. Вимоги щодо стягнення відсотків в розмірі 2 261,27 грн. підлягають задоволенню. Суд враховує положення договору, згідно яких строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафу) збільшений сторонами до 5 років. Що стосується вимог про стягнення неустойки, то суд бере до уваги положення ч.3 ст.551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вказані положення та значне перевищення розміру неустойки розміру збитків, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 7 249,44 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, порушені права підлягають відновленню, а позов підлягає задоволенню в розмірі суми заборгованості, яка встановлена в судовому засіданні, а саме: 14 498,88 грн., з яких: 4 449,72 грн. - заборгованість за кредитом; 2 261,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 538,45 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 7 249,44 грн. - неустойка. Відповідно до ст. 88 ЦПК також підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial