Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави рухомого майна, а саме автомобіль OPEL, модель: ASTRA, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. В позові вказано, що позивачем надано відповідачеві відповідно до кредитного договору № HEC0AE0000138569 від 04.09.2008 року кредит в розмірі 8906,93 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2013 року. [PERSON] належним чином зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 07.11.2013р. має заборгованість 27327,67 доларів США, що за курсом 7.99 НБУ від 07.11.2013 року еквівалентно 218348,06 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем і відповідачем укладено договір застави рухомого майна, предметом якого є належний відповідачеві транспортний засіб. Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, представник позивача просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави рухомого майна та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася. Від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання двічі не з'явилася, поштові повідомлення повернулися з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», причина неявки суду не відома. На підставі положень ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 04.09.2008 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № HEC0AE0000138569 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8906,93 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем і відповідачем укладено договір застави рухомого майна, предметом якого є належний відповідачеві транспортний засіб, а саме: автомобіль OPEL, модель: ASTRA, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Відповідач належним чином зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 07.11.2013р. має заборгованість 27327,67 доларів США, що за курсом 7.99 НБУ від 07.11.2013 року еквівалентно 218348,06 грн., яка складається з наступного: 8275,01 Долар США - заборгованість за кредитом; 3124,11 Долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 746,66 Долар США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 13850,77 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом; 31,29 Долар США - штраф (фіксована частина); 1299,83 Долар США - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, представник позивача просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави рухомого майна та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. На попередніх судових засіданнях відповідач надала заперечення проти позову, в якому зазначено, що заявлений позов не визнає, про заборгованість дізналась з позовної заяви, договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладала та хто надав їм копії її паспорту, ідентифікаційного коду не відомо та підписи в кредитно-заставному договорі та інших документах їй не належить. Також відповідач заявила клопотання про призначення почеркознавчої експертизи., яке було задоволено та зібрані необхідні документи були направленні для проведення даної експертизи. Матеріали для проведення експертизи були поверненні до суду для усунення недоліків, так як по наявним матеріалам, наданих експерту, зробити обґрунтований висновок не можливо. [PERSON] була повідомлена про недоліки, а саме про надання додаткових документів з вільними та експериментальними зразками її підпису, також вільні та експериментальні зразки її почерку та інших документів, але до теперішнього часу відповідач не надала необхідних документів для проведення почеркознавчої експертизи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а зі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано ч.1 ст.20 цього Закону. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави… із застосуванням однієї із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно з ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, не надала необхідних документів для проведення почеркознавчої експертизи та виклики суду ігнорує, позов підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved