Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 26 вересня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 38852134 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) (надалі - договір овердрафту №4019864РО від 10.01.2014 року або кредитний договір), згідно з яким відповідачу було встановлено кредитний ліміт (надано кредит) в сумі 2 439,68 грн. на весь строк дії платіжної картки, а саме: в строк до 21 вересня 2014 року, зі сплатою за користування кредитними коштами, процентів, визначених тарифами Банку. Проценти за кредитним договором нараховуються на суму заборгованості за кредитом. За умовами кредитного договору (п.1.4.) поточна сума ліміту кредитування встановлюється 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оскільки заробітна плата на картковий рахунок 2625401489476 надійшла і була зарахована боржнику лише у грудні 2013 року, то кредитний ліміт (овердрафт) було встановлено 10.01.2014року, що підтверджується випискою про рух коштів по зазначеному рахунку . Отже, свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав повністю. Загальний розмір простроченої заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 01.09.2015 року, згідно із розрахунками, викладеними в розрахунку заборгованості, становить 2 891,87 грн. (дві тисячі вісімсот дев'яносто одна гривня 87 копійок). Крім цього, відповідно до п. 1.28 Кредитного договору встановлено відповідальність за неналежне виконання умов договору, зокрема: за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором Боржник сплачує банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.13. Кредитного договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Відтак, за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року відповідачу було нараховано 181,00 грн. (сто вісімдесят одна гривня 00 копійок) пені. Враховуючи зазначене, станом на 01.09.2015 року до стягнення із відповідача підлягає, розрахована банком сума позову (заборгованості) в розмірі 3 072,87 (три тисячі сімдесят дві гривні 87 копійок), з яких: 2 439,68 грн. (дві тисячі чотириста тридцять дев'ять гривень 68 копійок, прострочена заборгованість по кредиту; 452,19 грн. (чотириста п'ятдесят дві гривні 19 копійок) - прострочена заборгованість по процентах; 181грн. (сто вісімдесят одна гривня 00 копійок) - пеня. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд, зі згоди позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 38852134 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) , договір овердрафту №4019864РО від 10.01.2014 року, згідно з яким відповідачу було встановлено кредитний ліміт (надано кредит) в сумі 2 439,68 грн. на весь строк дії платіжної картки, а саме: в строк до 21 вересня 2014 року, зі сплатою за користування кредитними коштами, процентів, визначених тарифами Банку. Проценти за кредитним договором нараховуються на суму заборгованості за кредитом. За умовами кредитного договору (п.1.4.) поточна сума ліміту кредитування встановлюється 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оскільки заробітна плата на картковий рахунок 2625401489476 надійшла і була зарахована боржнику лише у грудні 2013 року, то кредитний ліміт (овердрафт) було встановлено 10.01.2014року, що підтверджується випискою про рух коштів по зазначеному рахунку . Отже, свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав повністю. За умовами даного договору, відповідач зобов'язана своєчасно та відповідно до графіку погашення кредиту, повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредити відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в звязку з чим не виконує зобовязання належним чином і, згідно розрахунку позивача, станом на 01.09.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором перед ПАТ Кредобанк в сумі 3 072,87грн. (три тисячі сімдесят дві гривні 87 копійок), з яких: 2 439,68 грн. (дві тисячі чотириста тридцять дев'ять гривень 68 копій: прострочена заборгованість по кредиту; 452,19 грн. (чотириста п'ятдесят дві гривні 19 копійок) - прострочена заборгованість по процентах; 181 грн. (сто вісімдесят одна гривня 00 копійок) - пеня. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погасити заборгованість за вищевказаним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення постановлено в користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягає до задоволення .

Outcome: approved