Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

ПАТ «Сведбанк» звернулося до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредиту у розмірі 896 128,80грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 80 330,47 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 642 081,44 грн.; заборгованість по процентам у розмірі 17 661,92 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 141 171,73 грн.; пеня у розмірі 14 121,81 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 112 875,63 грн., а також судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 квітня 2008року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №1501/0408/98-042, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит у сумі 100 000 доларів США на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 13,5 % річних. Невиконання відповідачем зобов'язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ «Сведбанк» до суду із відповідним позовом. У подальшому, [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до ПАТ «Сведбанк» про визнання кредитного договору недійсним. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.04.2013року справу за позовом [PERSON] до ПАТ «Сведбанк» про визнання кредитного договору недійсним було об'єднано в одне провадження зі справою за позовом ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, присвоївши справі №1521/5048/12. Крім того, суд зазначає, що Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», яке в свою чергу рішенням Річних Загальних зборів від 29 квітня 2013року змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», 28.11.2012р. на підставі договору факторингу № 15 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю « Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості (включаючи суму наданого кредиту; проценти, нараховані банком за користування кредитом; комісії; штрафні санкції та інші можливі платежі) по кредитним договорам, укладеним з боржниками банку, в тому числі і по кредитному договору № 1501/0408/-98-042 укладеного 09.04.2008р. 28.11.2012року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу/переуступки права вимоги згідно з умовами якого права вимоги, що випливають із договірних зобов'язань фізичних осіб перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в тому числі і по кредитному договору №1501/0408/98-042 укладеного 09.04.2008р. Відповідно до зазначеного договору та чинного законодавства, покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, зокрема, за кредитним договором № 1501/0408/98-042 укладеного 09.04.2008р. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.08.2013року було визнано ТОВ «Кредитні ініціативи» процесуальним правонаступником ПАТ «Сведбанк», та замінено ПАТ «Сведбанк» на його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи». Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.10.2013року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Згідно автоматичного розподілу справи між суддями, цивільну справу №520/14161/13-ц призначено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2013року цивільну справу №520/14161/13-ц за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним було прийнято до свого провадження. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2014року позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним було залишено без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, продовжено розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. У судове засіданні 23.10.2014року представник позивача не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення її представнику, у судове засідання 23.10.2014року не з'явилась, про поважність причин відсутності суд не повідомила. Крім того, суд зазначає, що декілька судових відправлень були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання». При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачки за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 09 квітня 2008року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №1501/0408/98-042, відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 100 000,00 доларів США на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені цим договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 13,5% річних. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним в строк по 09 квітня 2018року включно. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.4. кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом порядку, передбаченому цим договором. Після отримання кредиту відповідно до умов п. 2.3. цього договору позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом у сумах та строки, що визначені в додатку №1 до цього договору, що є невід'ємною частиною договору. Погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником у будь-якій філії/відділенні банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування, на рахунки, зазначені в п. 2.1. цього договору. Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої в п. 1.4. цього договору, з дня виплати готівкою коштів з позичково рахунку позичальника, зазначеного в п. 2.1. цього договору, до моменту фактичного повернення кредиту банку. Проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником щомісячно, в період з 01 по 10 число кожного місяця, за попередній місяць. Проценти, нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачуються позичальником одночасно з погашенням кредиту. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору №1501/0408/98-042 від 09 квітня 2008року у випадку ненадходження на рахунок банку суми кредиту та/або процентів за користування ним, в строки, визначені у п.п. 1.3, та/або 3.5, та/або 7.1., та/або 7.2. цього договору, позичальник, незалежно від наявності його вини у невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язань за цим договором, сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення відповідного платежу, від суми відповідного простроченого платежу за кожний день прострочення. При цьому, при розрахунку пені, кількість днів у місяці приймається рівною фактичній кількості днів у місяці, а кількість днів у році приймається рівною 360 днів. У подальшому, 25.09.2009року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору№1501/0408/98-042 від 09 квітня 2008року. Враховуючи порушення відповідачкою строків повернення кредиту, 05.05.2011року ПАТ «Сведбанк» звернулось на адресу відповідачки з вимогою за №608 про дострокове повернення кредиту, відповідно до п. 7.2. та п. 7.3. договору. Відсутність відповіді на надіслану вимогу та невиконання відповідакою своїх зобов'язань по вищезазначеному договору, зумовило звернення ПАТ «Сведбанк» до суду із відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», яке в свою чергу рішенням Річних Загальних зборів від 29 квітня 2013року змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», 28.11.2012р. на підставі договору факторингу № 15 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю « Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості (включаючи суму наданого кредиту; проценти, нараховані банком за користування кредитом; комісії; штрафні санкції та інші можливі платежі) по кредитним договорам, укладеним з боржниками банку, в тому числі і по кредитному договору № 1501/0408/-98-042 укладеного 09.04.2008р. 28.11.2012року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу/переуступки права вимоги згідно з умовами якого права вимоги, що випливають із договірних зобов'язань фізичних осіб перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в тому числі і по кредитному договору №1501/0408/98-042 укладеного 09.04.2008р. Відповідно до зазначеного договору та чинного законодавства, покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, зокрема, за кредитним договором № 1501/0408/98-042 укладеного 09.04.2008р. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 09.07.2012року у відповідачки - [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №1501/0408/98-042 від 09 квітня 2008року, яка дорівнює 896128,80грн., та складається з: заборгованість по кредиту - 80 330,47 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 642 081,44 грн.; заборгованість по процентам - 17 661,92 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 141 171,73 грн.; пеня - 14 121,81 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 112 875,63 грн. Доказів сплати зазначеної суми відповідачкою, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Крім того, відповідно до п. 5.1. кредитного договору №1501/0408/98-042 від 09 квітня 2008року у випадку ненадходження на рахунок банку суми кредиту та/або процентів за користування ним, в строки, визначені у п.п. 1.3, та/або 3.5, та/або 7.1., та/або 7.2. цього договору, позичальник, незалежно від наявності його вини у невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язань за цим договором, сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення відповідного платежу, від суми відповідного простроченого платежу за кожний день прострочення. При цьому, при розрахунку пені, кількість днів у місяці приймається рівною фактичній кількості днів у місяці, а кількість днів у році приймається рівною 360 днів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 642 081,44 грн.; заборгованості по процентам у розмірі 141 171,73 грн.; пені у розмірі 112 875,63 грн., заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219,00грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ТОВ «Кредитні Ініціативи».

Outcome: approved