Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], слідчого управління УМВС України в Закарпатській області, реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, в якому просить зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області вилучити арешт нерухомого майна на нежилі вбудовані приміщення (магазину), загальною площею 267,30 кв.м., а саме: 1-19, 1-20, 1-21, 1-22, 1-23, 1-24, 1-25а в тому числі балкон, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та, які належать на праві власності [PERSON] та [PERSON], який накладено слідчим управлінням УМВС України в Закарпатській області 28.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11781190, на підставі постанови в кримінальній справі № 21026811 від 10.10.2011 року. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 27.10.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11065568000. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 11065568000 від 27.10.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] також був укладений договір іпотеки від 27.10.2006 року, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно - нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-21 зал, 1-22 умивальник, 1-23 вбиральня, 1-24 вбиральня, загальною площею 120,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належали на праві власності [PERSON] Крім цього, 10.11.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11074616000. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 11074616000 від 10.11.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] також був укладений договір іпотеки від 10.11.2006 року, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно - нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-19 торговий зал, 1-20 склад, 1-25а, в тому числі балкон, загальною площею 147,00 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належали на праві власності [PERSON] Також відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.12.2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2006 року та 10.11.2006 року, проте зазначене рішення суду рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 02.08.2011 року було скасовано та відмовлено в задоволенні позову. В той же час [PERSON] на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасовано, зареєстрував право власності та відчужив на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2011 року спірні приміщення [PERSON] В свою чергу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2011 року відчужила спірний нерухомий об'єкт [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] відчужила спірні приміщення [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2011 року. Також відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.04.2013 року задоволено позов АТ «УкрСиббанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-21 зал, 1-22 умивальник, 1-23 вбиральня, 1-24 вбиральня, загальною площею 120,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності [PERSON], для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору № 11065568000 від 27.10.2006 року, укладеного з [PERSON] Одночасно звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-19 торговий зал, 1-20 склад, 1-25а тамбур, в тому числі балкон, зальною площею 147,00 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності [PERSON], для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору № 11074616000 від 10.11.2006 року, укладеного з [PERSON] На виконання зазначеного рішення банком отримано виконавчі листи, які направлено на виконання до міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ. Проте рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути виконане, оскільки на спірне майно накладено арешт слідчим управлінням УМВС України в Закарпатській області 28.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11781190, на підставі постанови в кримінальній справі № 21026811 від 10.10.2011 року. Накладення арешту на спірне майно, яке перебуває в іпотеці, порушує права ПАТ «Укрсиббанк» як іпотекодержателя, що робить неможливим в подальшому реалізацію предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами. Посилаючись на вищевикладене, ПАТ «Укрсиббанк» просить суд зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області вилучити арешт нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивача Пітух В.І. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник слідчого управління УМВС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, подав до суду заву про розгляд справи в його відсутності та письмові пояснення в яких зазначено, що слідче управління не має жодних правових підстав вчиняти будь-які дії у вказаному кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування завершено і сторони були ознайомленні з матеріалами провадження відповідно до вимог КПК України. Скарг від ПАТ «УкрСиббанк» на дії слідчого в ході розслідування не надходило. Також зазначено, що 26.04.2013 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України, [PERSON], [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України, та [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 358 та ч. 2 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України, направлено до суду для розгляду. Крім цього, у кримінальному провадженні, 28.10.2011 року приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS], РПВН 11781190 та РПВН 1274446, визнані речовими доказами та накладено арешт. Відповідачі [PERSON], представник реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області та треті особи [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11065568000. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 11065568000 від 27.10.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] також був укладений договір іпотеки від 27.10.2006 року, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно - нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-21 зал, 1-22 умивальник, 1-23 вбиральня, 1-24 вбиральня, загальною площею 120,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належали на праві власності [PERSON] Крім цього, 10.11.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11074616000. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 11074616000 від 10.11.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] також був укладений договір іпотеки від 10.11.2006 року, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно - нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-19 торговий зал, 1-20 склад, 1-25а, в тому числі балкон, загальною площею 147,00 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належали на праві власності [PERSON] Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.04.2013 року задоволено позов АТ «УкрСиббанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-21 зал, 1-22 умивальник, 1-23 вбиральня, 1-24 вбиральня, загальною площею 120,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності [PERSON], для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору № 11065568000 від 27.10.2006 року, укладеного з [PERSON] Одночасно звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежилі вбудовані приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-19 торговий зал, 1-20 склад, 1-25а тамбур, в тому числі балкон, зальною площею 147,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності [PERSON], для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору № 11074616000 від 10.11.2006 року, укладеного з [PERSON] Таким чином встановлено, що власниками приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-21 зал, 1-22 умивальник, 1-23 вбиральня, 1-24 вбиральня, загальною шощею 120,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] є відповідач [PERSON], а приміщення (магазину), що позначені на плані цифрами: 1-19 торговий зал, 1-20 склад, 1-25а тамбур, в тому числі балкон, зальною площею 147,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є відповідач [PERSON] Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки банком отримано виконавчі листи, які направлено на виконання до міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ. Проте, як вбачається з Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на спірне майно накладено арешт на підставі постанови в кримінальній справі № 21026811 від 10.10.2011 року, обтяжувачем зазначено слідче управління УМВС України в Закарпатській області, дата реєстрації обтяження 28.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11781190. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. В силу ст. 1 Закону України «Про заставу», кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтями 17, 18 цього ж Закону передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставлено майна допускаються у разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. В той же час також встановлено, що відповідно до листа Свалявського районного суду Закарпатської області № 176 від 12.01.2015 року в проваджені суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України, [PERSON], [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України, та [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 358 та ч. 2 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України. В ході досудового розслідування постановою старшого слідчого слідчого управління УМВС України в Закарпатській області від 10.10.2011 року визнано в якості речових доказів нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та позначені на плані цифрами: 1-19, 1-20, 1-21, 1-22, 1-23, 1-24, 1-25а, загальною площею 267,30 кв.м. та заборонено до вирішення питання по суті проводити будь-які дії по перереєстрації та відчуженню зазначених приміщень. Аналогічна інформація міститься в письмових поясненнях, адресованих суду слідчим управлінням УМВС України в Закарпатській області про те, що у кримінальному провадженні, 28.10.2011 року приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS], РПВН 11781190 та РПВН 1274446, визнані речовими доказами та накладено арешт. До того ж, відповідно до постанови слідчого управлінням УМВС України в Закарпатській області від 22.04.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» визнано цивільним позивачем в зазначеному вище кримінальному провадженні зв'язку з заявленням цивільного позову. Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд також враховує наступне. Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що процесуальними джерелами доказів є зокрема речові докази. Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Частиною 2 ст. 94 КПК України передбачено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. В свою чергу в ч. 1 ст. 98 КПК України роз'яснено, що речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту ст. 368 КПК України вбачається, що саме належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами вирішуються судом при ухваленні вироку і як це передбачено ст. 374 КПК України саме у вироці суду зазначається рішення щодо речових доказів. Слід також зазначити, що необхідно розрізняти різні правові підстави відповідно до яких приймається рішення про арешт майна у кримінальному провадженні, зокрема з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. В той же час, в цьому випадку арешт на спірне майно був накладений у зв'язку з визнанням такого майна речовим доказом у кримінальному провадженні. Таким чином, із зазначених вище норм закону слідує, що речові докази зберігаються до набрання рішенням законної сили, яким закінчується кримінальне провадження і саме таким рішенням вирішується питання про долю речових доказів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, а також те, що хоч і на теперішній час арешт, накладений постановою старшого слідчого слідчого управління УМВС України в Закарпатській області від 10.10.2011 року, на спірне майно, знятий не був, і ця обставина перешкоджає позивачу в реалізації своїх прав іпотекодержателя при зверненні стягнення на майно, проте таке майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи задекларований КПК Укпаїни принцип безпосередності дослідження доказів, а також із врахуванням того, що позивач є учасником кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а відтак в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], слідчого управління УМВС України в Закарпатській області, реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, слід відмовити.

Outcome: dismissed