Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, її заборгованість за кредитом станом на 16.05.2016 року складає 49876,40 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.07.2008 року в розмірі 49876,40 грн. та судові витрати в розмірі 1618 грн. з яких: витрати, пов'язані з оплатою судового збору 1378 грн., та витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача 240 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі через оголошення в друкованих засобах масової інформації, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надавала. Таким чином, з огляду на положення ч.4 ст.169 ЦПК України, зважаючи на положення ч.3 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якого, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, та з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд дійшов висновку про необхідність заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступного. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що 31.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 250,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом на заяві від 31.07.2008 року відповідач засвідчила свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку і підтвердила те, що Заява разом з Умови та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Пунктом 3.2 Умов передбачено, що клієнт надає право банку в будь-який момент змінити(зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Так, відповідно до вказаного пункту, 29.01.2013 року, банком збільшено кредитний ліміт до 8000,00 грн. Пунктами 6.5 та 6.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобовязаний: погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору; у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно п 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У звязку з порушенням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 16.05.2016 року становить 49876,40 грн. та складається: - заборгованість за кредитом 6844,44 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 37318,80 грн.; - заборгованість комісією 3100,00 грн.; - штраф (фіксована частина) становить 500 грн. та штраф (процентна складова) 2113,16 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № б/н від 31.07.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Відповідач не надала суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконала своїх зобовязань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, в звязку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 31.07.2008 року в розмірі 49876,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1378,00 грн. та витрат витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 240,00 грн..

Outcome: approved