Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 180 818,04 грн., посилаючись на те, що 30.04.2015 р. між банком та відповідачем укладено договір № F4UTELON0HCX0 про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, згідно якого позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 190 857,24 грн., з відсотковою ставкою та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту). В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем частково були здійснені платежі, однак, з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.12.2016 року має заборгованість 352 900,62 грн., яка складається з наступного: 180 818,04 грн. заборгованість за кредитом; 12 723,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 159 358,70 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу, банк вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом стягнення з відповідача частини боргу у розмірі 180 818,04 грн. та судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 30.04.2015 р. між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір № F4UTELON0HCX0 про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії (надалі Договір). Відповідно до п. А.2 укладеного договору позивач, надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 190 857,24 грн., з відсотковою ставкою відповідно до п. А..6 Договору та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту) згідно з п. А.3 Договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором кредиту банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав в повному обсязі. Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом в період з дати отримання кредиту до дати погашення кредиту згідно п.п.1.2, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.9 Договору, позичальник сплачує відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.7 Договору. Відповідно до п. 4.2 Договору та ст. 212 ЦК України при порушенні клієнтом зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3, 2.2.13, 2.2.14, 2.2.15, 2.2.16, 2.3.3, 2.4.1 Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.7 Договору. Відповідно до п. 6.1 Договору, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань за сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3, термінів повернення кредите передбачених Графіком зменшення поточного ліміту, а також п.п.1.2, 2,23, 2.2.16, 2.3.2, винагороди, передбаченої п.п. 2,2,5, 4.4. 4.5, 4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від сумм простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється, у гривні. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем були здійснені наступні платежі: 04.09.2015 року 6 990,89 грн. (грошові кошти були сплачені на погашення заборгованості за пенею) та 07.09.2015 року 19 711,56 грн. (3 184,10 грн. на погашення заборгованості за відсотками та 16 527,46 грн. заборгованості за пенею). Згідно з розрахунку заборгованості відповідач здійснила останній платіж в рахунок погашення заборгованості 07.09.2015 року. Після цього, відповідач не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, а саме: неналежно сплачував внески на погашення заборгованість за кредитом в період з 26.05.2015 р. по 27.12.2016 р.; за відсотками в період з 25.05.2015 р. по 27.12.2016 p., пені в період з 25.06.2015 р. по 27.12.2016 р. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.12.2016 року має заборгованість 352 900,62 грн., яка складається з наступного: 180 818,04 грн. заборгованість за кредитом; 12 723,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 159 358,70 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу, про що роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом стягнення з відповідача частини боргу у розмірі 180 818,04 грн. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 180 818,04 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодацем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору № F4UTELON0HCX0 від 30.04.2015 р. у розмірі 180 818,04 грн., та 1 600,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved