Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Пекарщинська сільська рада як представник органу опіки та піклування звернулося до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , батьком дитини при реєстрації її народження записано зі слів матері. Малолітня [PERSON] з народження перебуває у комунальному закладі «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради. До закладу дитину було направлено за заявою матері у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. За період перебування дитини в закладі [PERSON] жодного разу не провідала її, не цікавилась її життям. [PERSON] веде бродяжницький спосіб життя, ніде не працює. За таких обставин орган опіки та піклування Пекарщинської сільської ради просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини - дочки [PERSON] та передати останню під опіку органу опіки та піклування Пекарщинської сільської ради, так як не виявлено родичів, які могли б стати опікуном малолітньої, та стягувати з [PERSON] аліменти на користь та утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на особистий розрахунковий рахунок в Ощадному Банку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримав, просив його задовольнити, з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про слухання справи, причини неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності та відзив на позов не подавала. Представник третьої особи в судовому засіданні висловила думку про можливість задоволення позову та позбавлення батьківських прав [PERSON] . За таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , відповідач по справі, є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Батьком дитини при реєстрації її народження зазначено за вказівкою матері. Відповідач своїх обов`язків по відношенню до дитини не виконує, не займається їх вихованням, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не допомагає, разом з дитиною не проживає, умов для утримання та виховання дитини не має, не намагається їх створити. Малолітня дитина відповідача дочка [PERSON] з народження перебуває у комунальному закладі «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради. До закладу дитину направлено за заявою матері у зв`язку з тяжким матеріальним становищем останньої. За період перебування дитини в закладі [PERSON] жодного разу не провідала її, не цікавилась її життям. У відповідності до характеристики на [PERSON] , виданою Пекарщинською сільською радою від 13.02.2020 року відповідач проживає на території Пекарщинської сільської ради в будинку батька, житло перебуває у занедбаному стані, земельною ділянкою не користується, веде бродяжницький спосіб життя, не працює, не заміжня (а.с.6). Вказані обставини відповідачем не спростовано. Органом опіки та піклування Пекарщинської сільської ради надано висновок про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її дитини - дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В Постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно - дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо нехтує своїми обов`язками, та стягувати з неї аліменти на користь та утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на особистий розрахунковий рахунок в Ощадному Банку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. У відповідності із ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України та п.2.4 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню) або за місцем проживання опікуна (піклувальника). В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] залишилась без батьківського піклування, подано відповідне подання органу опіки і піклування про передання дитини під опіку органу опіки та піклування Пекарщинської сільської ради, оскільки відсутні інші особи, яким можна було б передати дитину, тому суд дійшов до висновку, що малолітню дитину слід передати під опіку органу опіки та піклування Пекарщинської сільської ради. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1816,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved