Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № MKG0SE00000570 від 25.09.2006 р. [PERSON] наданий кредит у сумі 15000 грв. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 25.09.2009 р. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та продовжує ухилятися від виконання зобовязання. Станом на 17.01.2017 року за ним рахується заборгованість у сумі 398820.95 грв., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 12143.03 грв., заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 105569.42 грв., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 6075 грв. та заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитом у сумі 275033.5 грв. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 190172.48 грв., яка була стягнута рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2014 р. Отже, заборгованість до стягнення становить 106000 грв. Представник позивача у судове засідання не зявився у заяві зазначив що не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, двічі підряд відмовився отримати судову повістку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2006 року між банком та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № MKG0SE00000570, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грв., і зобовязався сплачувати за користування ним 2 % в місяць, терміном до 25.09.2009 р. Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідач не виконав, через що позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 11.03.2014 року за номером провадження 2/202/3117/2014 з відповідача було стягнуто 190172.48 грв. в рахунок заборгованості за кредитом за період до 27.09.2013 р. Дане рішення набрало законної сили 24.03.2014 р. З розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається, що станом на 17.01.2017 р. за відповідачем рахується заборгованість у сумі 398820.95 грв., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 12143.03 грв., заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 105569.42 грв., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 6075 грв. та заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитом у сумі 275033.5 грв. Таким чином, різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом складає (398820.95 190172.48 =) 208648.47 грв. Банк просить стягнути з відповідача 106000 грв., яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 40583.62 грв. та заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у сумі 65416.38 грв. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За правилами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 106000 грв. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з нього також слід стягнути на користь банку судові витрати у сумі 1600 грв. Тому,

Outcome: approved