Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Перечинська ЗОШ-інтернат в інтересах неповнолітніх вихованців звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2013 року на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши такі у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що вказані діти перебувають у Перечинській ЗОШ-інтернаті на повному державному утриманні (навчанні та вихованні). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 листопада 2013 року з матері дітей [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь тих закладів, у яких діти навчали, в тому числі і на користь позивача, у розмірі по 100 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03 жовтня 2013 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У зв`язку з досягненням старшими дітьми повноліття, а також з метою захисту законних прав та інтересів вихованців закладу, просить ухвалити рішення, яким змінити суми виплат аліментів на дітей, збільшивши їх розмір. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак попередньо подала заяву про розгляд справи за відсутності представника закладу, підтримавши позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У судове засідання представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, через зайнятість в іншому судовому засіданні; позов підтримала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 15 травня 2012 року діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як діти позбавлені батьківського піклування, виховуються, постійно проживають та знаходяться на повному державному утриманні у Перечинській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів. Функції опікуна/піклувальника щодо дітей відповідно до ст. 245 СК України та п. 4.26 Статуту покладені на адміністрацію закладу в особі директора (а. с. 8, 13, 14 ). Матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] (а. с. 3, 4), яка рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2012 року позбавлена відносно них батьківських прав (а. с. 15, зворот). Відомості щодо батька дітей - [PERSON] внесені відповідно до частини першої статті 135 СК України (а. с. 16, 17). Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2013 року з відповідача [PERSON] , [INFO] , стягнуто, зокрема, на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь Перечинської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, у розмірі по 100 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03 жовтня 2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили, на його виконання видано виконавчий лист (а. с. 9-10, 11, 12). Разом з цим, на даний час адміністрація навчального закладу звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що старші діти, на утримання яких також було стягнуто аліменти досягли повноліття, а права та інтереси неповнолітніх вихованців прагнуть захистити. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статті 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. За змістом ст. 180 цього Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , потребують матеріального забезпечення, в той же час розмір аліментів, визначений за рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2013 року є мізерним. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення від 11 листопада 2013 року про стягнення аліментів відбулася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч.3 ст. 82 ЦПК України, а тому є підстави для задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно рішення суду, є меншим від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дітей, а також те, що відповідно до вимог ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів стягуваних на користь позивача до 1 000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved