Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач 08 листопада 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на користь позивача відсотки за кредитним договором № 014/0046/82/42411 від 20 липня 2006 року в розмірі 88061,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 2417295,00 грн, 23311960,07 грн пені, 189427,00 грн трьох процентів річних та 813328,00 грн інфляційних втрат та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 20 липня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0046/82/42411, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у виді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 146380,00 доларів США 00 центів строком на 120 місяців з 20 липня 2006 року по 20 липня 2016 року. 26 вересня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Фінстрим» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором № 014/0046/82/42411 та договорами забезпечення, а новий кредитор приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором. При цьому, право вимоги за кредитним договором виникло в ТОВ «Фінстрим» на підставі договору відступлення права вимоги від 26 вересня 2017 року укладеного від ПАТ Комерційний [PERSON] та від 26 вересня 2017 року між ПАТ [PERSON] банк Аваль та ПАТ Комерційний [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року у справі № 2-11928/10 задоволено позов ПАТ [PERSON] Аваль (правонаступник АППБ Аваль) і стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ [PERSON] Аваль 98071,91 доларів США - заборгованість за кредитом, 3158,68 доларів США - заборгованість по відсотках, 1240,32 доларів США - пені, всього 102470,91 доларів США, що за курсом НБУ становить 819890 грн. 25 коп. Однак, станом на день звернення до суду відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання, кошти не повернув, а тому позивач змушений звернутися до суду. 10 грудня 2018 року ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 08 лютого 2019 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши думку представників, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 20 липня 2006 року між АППБ «Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0046/82/42411, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у виді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 146380,00 доларів США 00 центів строком на 120 місяців - по 20 липня 2016 року /а.с.6-10/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року за позовом ПАТ [PERSON] Аваль до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь ПАТ [PERSON] Аваль заборгованість по кредиту в сумі 819890 грн. 25 коп. та судові витрати /а.с.49-50/. 26 вересня 2017 року між ПАТ [PERSON] Аваль та ПАТ Комерційний [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором № 014/0046/82/42411 та договорами забезпечення, а новий кредитор заміняє первісного кредитора та приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором /а.с.11-21/. 26 вересня 2017 року між ПАТ Комерційний [PERSON] та ТОВ Фінстрим укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого відступлено право вимоги за кредитним договором №014/0046/82/42411 та договорами забезпечення, а новий кредитор приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором /а.с.22-31/. В цей же день, 26 вересня 2017 року між [PERSON] та ТОВ Фінстрим укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п. 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, а новий кредитор приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором /а.с.33-42/. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 1\~ст. 612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що стягнутий рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року борг в сумі 98071,91 доларів США, відповідачем фактично не був сплачений, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в суми 3% річних за період з 02 грудня 2010 року по 15 серпня 2018 року (в межах позовних вимог) у сумі 189427,00 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 88061,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 2417295,00 грн, 23311960,07 грн пені, 189427 грн трьох відсотків річних та 813328,00 грн інфляційних втрат. Дослідивши розрахунок заборгованості відповідача, суд приходить до висновку про його арифметичну правильність та відповідність діючим тарифам, встановленим для сплати за спожиту електричну енергію. Відтак, як встановлено судом, внаслідок укладення договору № 014/0046/82/42411 від 20 липня 2006 року, згідно з умовами якого банк надав клієнту грошові кошти у кредит, відповідач отримав кредит у сумі 146380,00 доларів США. [PERSON] скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором виконав не у повному обсязі. Рішенням суду від 01 грудня 2010 року з відповідача на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» стягнута заборгованість за кредитом. Сума боргу [PERSON] складає: 26740820,07 грн, в тому числі - відсотки за користування кредитом у сумі 88061,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 2417295 грн., пеню у сумі 23311960,07 грн, три відсотки річних 189427,00 грн, інфляційні витрати 813328,00 грн. Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач не виконав належним чином своє зобовязання, та з урахуванням визнання представником відповідача позову у повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved