Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач 09 серпня 2021 року звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м.Суми у справі № 591/1753/20 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням від 05.09.2018 року у справі №591/2122/18 та стягнуто аліменти з нього на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду законної сили. Рішення звернуто до виконання. 26 липня 2021 року між ним та відповідачем було укладено договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні. Відповідно до умов вказаного договору дитина [PERSON] , [INFO] буде проживати з ним за його адресою: [ADDRESS] . З 15 липня 2021 року дитина фактично проживає з ним та перебуває на його утриманні. Посилаючись на ч.2 ст.197,ст.181 СК України зазначає про наявність підстав для звільнення його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Тому просить припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які встановлені рішенням Зарічного районного суду м.Суми у справі №591/1753/20 та рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 05.09.2018 року у справі № 591/2122/18, починаючи з 04.08.2021 року. В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача адвокат Валігура О.О. на електронну пошту суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач на електронну пошту суду направила заяву про розгляд справи у його відсутність. У судовому засіданні, яке відбулось 24.09.2021 відповідачка пояснила, що дійсно між сторонами було укладено договір, за яким місце проживання молодшого сина визначено разом із батьком. Однак, позивач постійно працює у Польщі, а дитина фактично виховується бабусею та дідусем - батьками позивача. Тобто дитина проживає не з батьком. Ухвалою від 17 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 24 вересня 2021 року. Розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача надати час для підготовки пояснень. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 21 вересня 2020 року по справі № 591/1753/20 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 05.09.2018 року у справі №591/2122/18 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частину доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду законної сили (а.с.4-5). 02.11.2018 року державний виконавцем Другого відділу ДВС у місті Суми м.Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Конопада В.В. відкрито виконавче провадження № 57580542 з виконання виконавчого листа № 591/2122/18, виданого 09.10.2018 (а.с.6). Пунктом 1.1 договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батька у її вихованні, який укладений 26.07.2021 року сторонами у справі та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. , зареєстрований в реєстрі за № 2658, визначено, що малолітній син [PERSON] буде проживати та перебувати разом з батьком [PERSON] , за його адресою: [ADDRESS] . За взаємною згодою, на виконання рішення Зарічного районного суду м.Суми від 05.09.2018 року (справа № 591/2122/18), полягає на [PERSON] частково, а саме батько сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] відповідно до вимог вищезазначеного рішення суду. Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що мати (відповідач) зобов`язана щомісячно сплачувати батькові кошти на утримання при відсутності офіційного працевлаштування, у розмірі не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а при працевлаштування сплачувати аліменти в сумі рівній 25 % від усіх доходів заробітку, починаючи з дня укладання даного і досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3.4. договір набирає чинності з дня його підсання і діє до дня його остаточного виконання сторонами (а.с.9-11). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З наданих доказів суд встановив, що відповідно до довідки від 03 серпня 2021 року [PERSON] з 15 липня 2021 року проживає разом з [PERSON] на адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 466/01-30 від 17.09.2021, виданої Хмельницьким навчально-виховним комплексом № 4 Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради [PERSON] навчається в 5-Г класі (а.с.39). З матеріалів справи вбачається, що потреба у стягненні з батька дитини аліментів на утримання сина [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч вимог наведеної норми відповідачка не надала доказів, які б підтверджували підстави викладених нею у судовому засіданні заперечень проти позову. Правом на подання відзиву на позовну заяву також не скористалась. Тому судом не встановлено підстав, за яких батько дитини, з яким визначено її місце проживання, зобов?язаний сплачувати матері аліменти на утримання дитини. Враховуючи наявність договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батька у її вихованні, відпали підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] на користь матері, яка не проживає разом з дитиною. За таких обставин, суд вважає необхідним припинити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] . Позивач просить припинити стягнення аліментів з нього з 04 серпня 2021 року - дня звернення до суду з позовом. Однак суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У даній справі предметом позову є не стягнення аліментів, а припинення їх стягнення. Тому дана норма на спірні правовідносини не розповсюджується. Припинення стягнення аліментів з дня звернення до суду з позовом чинним законодавством не передбачено. За таких обставин, у даній справі стягнення аліментів припиняється після набрання судовим рішенням у даній справі законної сили. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved