Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 25 тисяч 902 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дві) гривні 44 копійки, що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 6 929 (шість тисяч дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 69 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 13 204 (тринадцять тисяч двісті чотири) гривні 61 копійка; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 4 296 (чотири тисячі двісті дев'яносто шість) гривень 60 копійок, а також штрафи, відповідно до умов кредитного договору : штраф (фіксована частина) 500 (п'ятсот ) гривень 00 копійок, штраф (процентна складова) 1 221 (одна тисяча двісті двадцять одна) гривня 54 копійки. Також позивач просить стягнути з відповідача 259 (двісті п'ятдесят дев'ять) гривень 02 копійки судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що 10 листопада 2007 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено договір № б/н. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також позивач посилається на статті 526, 527, 530 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідком порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. А тому приймаючи до уваги невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, а також зазначену суму заборгованості, позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, що підтверджується оголошенням про виклик [PERSON] в судове засідання як відповідача, яке опубліковано в газеті «Вінниччина» від 17 січня 2014 року, в судове засідання двічі не з'явився без поважних причин. Причини неявки суду невідомі. Заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходило. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача. Відповідно до положень ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити повністю. Судом встановлено, 10 листопада 2007 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено договір № б/н. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також позивач посилається на статті 526, 527, 530 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У порушення норм закону та зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31 серпня 2013 року, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 25 тисяч 902 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дві) гривні 44 копійки, що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 6 929 (шість тисяч дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 69 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 13 204 (тринадцять тисяч двісті чотири) гривні 61 копійка; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 4 296 (чотири тисячі двісті дев'яносто шість) гривень 60 копійок, а також штрафи, відповідно до умов кредитного договору : штраф (фіксована частина) 500 (п'ятсот ) гривень 00 копійок, штраф (процентна складова) 1 221 (одна тисяча двісті двадцять одна) гривня 54 копійки. Відповідно до п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, для надання банківських послуг банк відкриває клієнту Картрахунки, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням яких клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» в заяві. Пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобов'язань по договору, клієнт зобов'язаний за вимогою банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту., виплаті винагороди банку. Згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень+ 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Тому, зважаючи на порушення відповідачем зобов'язання стосовно виконання грошових зобов'язань, позивач вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Вищезазначене стверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 10 листопада 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 31 серпня 2013 року (а.с.6-12), заявою позичальника (а.с.13-14), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.15-21), довідкою АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а.с.24-25), довіреністю № 1240-О (а.с.29), банківською ліцензією №22 від 05 жовтня 2011 року про право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.26), свідоцтвом № 054809 про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.27), статутом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.28), оголошенням про виклик [PERSON] в якості відповідача в газеті «Вінниччина» 17 січня 2014 року (а.с.77). Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1150 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved