Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» в січні 2019 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] [INFO] на підставі кредитного договору № GP-4087949 видано кредит у сумі 33975,66 грн. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». На баланс ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018 року складає 117466 грн., з яких: 20121,57 - заборгованість за кредитом, 17837,76 грн. - заборгованість процентами, 2937,1 грн. - заборгованість за комісією, 76569,57 грн. штрафні санкції. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі із зазначенням, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак повідомлялася належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] [INFO] на підставі кредитного договору № GP-4087949 видано кредит у сумі 33975,66 грн. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». На баланс ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання). Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем згідно наданого ним розрахунку станом на 14.12.2018 року складає 117466 грн., з яких: 20121,57 - заборгованість за кредитом, 17837,76 грн. - заборгованість за процентами, 2937,1 грн. - заборгованість за комісією, 76569,57 грн. штрафні санкції. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, не сплачував щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. При цьому суд виходить з тих підстав, що позивач надав розрахунок заборгованості в цій частині, який відповідачем не оспорюється та на думку суду є обгрунтованим. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. З цього приводу також міститься правова позиція у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 вересня 2014 у справі № 6-100цс14 та є правовий висновок, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України, щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднані до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Щодо нарахованих позивачем неустойки за порушення зобов`язань по кредиту у розмірі 76569,57 грн. суд вважає, що вони підлягають зменшенню, оскільки їх розмір значно перевищує суму заборгованості 37959,33 грн. (20121,57 грн. (прострочена заборгованість за сумою кредиту) + 17837,76 грн. (прострочена заборгованість за процентами). Тому суд зменшує розмір штрафних санкцій з 76569,57 грн. до суми заборгованості за кредитом до 37959,33 грн. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Що стосується стягнення комісії, то суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007року за № 541/13808 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у розмірі 2937,10 грн. відсутні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає частковому задоволенню. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1138,79 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial