Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про встановлення кредиту лімітування №5284761 від 25 вересня 2015 року в сумі 7445,79 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що у відповідності до укладеного договору позивачу встановлено ліміт кредитування(надано кредит) у сумі 5561,68 грн., що підтверджується меморіальним ордером №26983000 від 12.15.2017 року з кінцевим терміном повернення в строк до 10.05.2018 року. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок. Відповідач зобов»язувалась своєчасно здійснювати повернення кредитних коштів та ссплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних. Незважаючи на належне виконання банком умов кредитного договору №5284761 від 25 вересня 2015 року, відповідач порушила взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 15 вересня 2017 року утворилася заборгованість у сумі 7445,79 грн., яка включає: 5561,68 грн.- заборгованість за кредитом; 643,22 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1,81 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 1239,08 грн.-нарахована пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача ПАТ «Кредобанк» в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 25 вересня 2015 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування №5284761, у відповідності з умовами котрого позивач встановив відповідачу ліміт кредитування у сумі 5561,68 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] [NUMBER] терміном на 12 місяців з можливістю подальшої пролонгації договору на вказаний строк. Згідно умов Договору, позичальник зобов»язується в порядку і на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. У разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов»язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, згідно з умовами Договору клієнт крім відшкодування збитків зобов»язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п.1.14 договору, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. Факт надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується меморіальним ордером № 26983000 від 12.05.2017 року. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 15 вересня 2017 року заборгованість [PERSON] за Договором про встановлення ліміту кредитування №5284761 від 25 вересня 2015 року складає: за кредитом - 5561,68 грн., по відсотках-643,22 грн., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту-1,81 грн.; нарахована пеня-1239,08 грн. Загалом сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 7445,79 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов Договору про встановлення ліміту кредитування №5284761 від 25 вересня 2015 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останньою майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 7445,79 грн. В силу ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1600 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved