Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач 03.02.2014 р. звернулась до суду із позовом про поділ майна подружжя у якому просить визнати спільно нажитим майном подружжя автомобіль ВАЗ 21150, 2006 року випуску, поділити вказане рухоме майно наступним чином: залишити в користуванні відповідача автомобіль марки ВАЗ 21150, державний номер [NUMBER], стягнувши з останнього на її користь грошову компенсацію половини вартості автомобіля - 24 185 грн. 50 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від представника позивача надійшла на адресу суду заява в якій вона підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 1990 року. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира 22.03.2013 року шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль марки ВАЗ 21150, 2006 року випуску, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який згідно бази даних центра НП ПВТЗ м. Житомира, станом на 04.11.2013 року був зареєстрований за відповідачем згідно свідоцтва про реєстрацію т/з [NUMBER], виданого 03.11.2006 року Житомирським ОРЕВ УДАІ. Зазначена обставина підтверджується листом УДАІ УМВС України в Житомирській області (а.с.12). Згідно даних сайту «auto.ria.ua» середня вартість автомобіля склала 48 371 грн. Відповідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). На підставі ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторони визнають, що шлюбний договір між ними не укладався. Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зважаючи на той факт, що автомобіль придбаний під час перебування сторонами у шлюбі і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд вважає за можливе, розділити вказане майно, залишивши його за відповідачем по справі та стягнувши з останнього на користь позивача грошову компенсацію у розмірі половини вартості автомобіля в сумі 24 185 грн. 50 коп.

Outcome: approved