Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» в особі представника звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів, в якому просить стягнути з них заборгованість за кредитним договором 193345.57 дол. США що еквівалентно 5016260.91 гривень; заборгованість по пені у розмірі 206116.89 грн. та судові витрати у розмірі 78335 грн. 67 коп. При цьому посилається на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11269692000 від 17.12.2007 року з додатковою угодою №1 від 17.12.2007 року, відповідно до якого позивач надав їй кредит у сумі 198000.00 дол. США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача 1, а [PERSON] зобовязався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2115.00 дол.США, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 17.12.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). У якості забезпечення кредиту, 17.12.2007 року між позивачем та [PERSON] Хієн був укладений договір поруки № 166223, згідно до якого останній прийняв на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях [PERSON], що виникають з умов договору кредиту №11269692000 від 17.12.2007 року. Проте, відповідачі порушили умови повернення платежів, у результаті чого станом на 10.02.2016 року виникла заборгованість за вказаним договором кредиту у розмірі 193345.57 дол. США та по пені у розмірі 206116.89 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені, поважних причин неявки суду не надавали. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11269692000 від 17.12.2007 року з додатковою угодою №1 від 17.12.2007 року, відповідно до якого позивач надав їй кредит у сумі 198000.00 доларів США, строком повернення не пізніше 17.12.2028 року з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно графіку погашення кредиту та відсотків. У якості забезпечення кредиту, 17.12.2007 року між позивачем та [PERSON] Хієн був укладений договір поруки № 166223, згідно до якого останній прийняв на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях [PERSON], що виникають з умов договору кредиту №11269692000 від 17.12.2007 року. Проте, відповідачі порушили умови повернення платежів, у результаті чого станом на 10.02.2016 року виникла заборгованість за вказаним договором кредиту у розмірі 193345.57 дол. США та по пені у розмірі 206116.89 грн., що включає в себе: 169757.09 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 6862.53 дол. США за строк з 17.01.2015 року по 10.02.2016 року, 23588.48 дол. США прострочена заборгованість за процентами за строк з 17.12.2014 року по 18.01.2016 року, 45779.65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 10.02.2015 року по 10.02.2016 року, 160337.24 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 10.02.2015 року по 10.02.2016 року. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якшо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи вищевикладене, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, сума якого, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved