Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач 10.05.2019 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.12.2006 у справі №2-3585/06 з 1/4 частини до 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. За змістом позову, на підставі рішення Шевченківського районного суду від 08.12.2006 у справі №2-3585/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. Виконавче провадження про стягнення аліментів знаходиться на виконанні у Шевченківському ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. На даний час позивач не може сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки змінився його сімейний стан, а саме: він має на утриманні ще двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з народженням молодшої дитини, дружина позивача [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому також має право на утримання від позивача. Наголошує, що припинив роботу як фізична особа-підприємець, не має постійного доходу. З підстав, передбачених ст. 182, 192 СК України, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою судді від 14.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, визначено дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Відповідачка скористалась своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 191 ЦПК України, до матеріалів справи подала відзив на позовну заяву, згідно з яким проти задоволення позову заперечує. Наголошує, що аліменти, в разі зміни їх розміру, стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Вважає, що позивачем не доведені обставини щодо зміни його майнового стану, а народження третьої дитини не може бути беззаперечною обставиною для зменшення розміру аліментів. Посилається на те, що мінімально гарантований рівень аліментів, які стягуються на утримання дитини, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того, донька вступила до вищого учбового закладу, тому й розмір витрат на її утримання збільшився. Представник позивача адвокат Воронова-Живецька Н.В. та відповідачка подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із розглядом справи судом за відсутності її учасників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.12.2006 у цивільній справі №2-3585/06 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2006 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 19.12.2006. Зазначеним рішенням також встановлено та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню те, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Підставою для звернення до суду позивача стало погіршення матеріального становища, зумовлене зміною складу його сім`ї. А саме, на його утриманні перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Та обставина, що дружина позивача [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ), знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трьох років належними та допустимими доказами не підтверджена. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 1952 від 23.04.2019, виданими Олександрівським управлінням у м.Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області, інформація про доходи [PERSON] за І-ІV квартали 2018 року відсутня, що свідчить про відсутність постійного заробітку позивача у справі. Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як врегульовано ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, за ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За нормою ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріальногоабо сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суду не надано належних та допустимих доказів щодо розміру щомісячних особистих витрат та коштів, необхідних на утримання сім`ї позивача. Проте, суд враховує, що встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум, необхідний для задоволення щомісячних витрат кожного з малолітніх дітей [PERSON] , також підлягає захисту та має бути достатнім. З урахуванням ч.2 ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки, з огляду на чинне законодавство та встановлені судом обставини, вимоги позивача є обґрунтованими. Тому необхідно змінити розмір аліментів, встановлений вказаним вище рішенням суду, та стягувати аліменти з позивача на користь відповідачки на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ч.1 ст. 191 СК України стосовно присудження за рішенням суду аліментів від дня пред`явлення позову, оскільки, враховуючи правову природу заявлених позовних вимог, ставиться питання не про стягнення аліментів, а про зміну їх розміру. Тому аліменти підлягають стягненню з дати набрання рішенням законної сили. Це твердження суду узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судовий збір, сплачений [PERSON] , у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved