Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач, 04.03.2021 року, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з вказаним позовом, в якому просить стягнути на користь банку з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.05.2014 року в загальній сумі 10162,85 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредита 7797,29 грн, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 2365,56 грн., а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.04.2021 року справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Справа надійшла до суду 14.05.2021 року. В обгрунтування позову позивачем зазначено, що 26.05.2014 року із відповідачем був укладений договір без номеру, шляхом підписання анкети-заяви, за яким відповідачу було відкрито рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідачу видана картка, яка неодноразово перевипускалась. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 5200,00 грн. Банк надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановлено кредитного ліміту, але ним було допущено прострочення погашення кредиту. Станом на 03.11.2020 року виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову просив проводити розгляд справи за їх відсутності та не заперечували проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомляв, з моменту отриманні копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Враховуючи неявку відповідача та думку представника позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи заочно, за відсутності сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Між позивачем і відповідачем 26.05.2014 року був укладений договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку, при цьому відповідачем отримано платіжну картку із строком її дії до 01/18 року. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Як вбачається з довідки наданої до позовної заяви, відповідачу було видано декілька кредитних карт, а саме 26.05.2014 року кредитна картка № [NUMBER] із строком дії до 01/18, в подальшому дана картка перевипускалась, в останнє відповідачці було видано 07.12.2018 року кредитну картку № [NUMBER] із строком дії до 06/22. При видачі кредитної картки № [NUMBER] було встановлено кредитний ліміт, який 26.05.2014 року був змінений на суму 1000 гривень, в подальшому відбувалось зменшення кредитного ліміту, а саме, 26.05.2014 року на суму 300 грн, 13.01.2015 року збільшений на суму 2000 грн, 31.01.2017 року збільшений на суму 5200 грн., та 17.03.2020 року кредитний ліміт був зменшений до 00.00 грн. До позовної заяви також надано витяг з відкритого карткового рахунку на ім'я відповідача, з якого вбачається зміна карткового номеру, зміна кредитного ліміту, операції відповідача по зняттю та поповненню коштів, останнє погашення заборгованості відбувалось 16.03.2020 року шляхом внесення 470,00 гривень на картковий рахунок. Згідно з наданим банком розрахунком, витягом з карткового рахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 03.11.2020 року становить 10162,85 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7797,29 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2365,56 грн.. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви, відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, про що свідчить підпис відповідача в анкеті-заяві. Позивач, взяті на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. шляхом нарахування кредитного ліміту на картку та подальшого перевипуску картки. Відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить витяг з карткового рахунку, але погашення використаного кредитного ліміту відбувалось несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом, що складається з тіла кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved