Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач 05.11.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 81618,15 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 11.08.2008 р. між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір № 4539-024/08Р, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит на купівлю автомобіля на суму 47340 грн. зі сплатою 19,49 відсотків річних на строк до 11.08.2015 р., а відповідачка зобовязалась здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 564 грн. щомісяця до 10 числа наступного місяця, а також щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений договором. Згідно договору від 06.02.2009 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 4539-024/08Р від 11.08.2008 р. збільшено розмір відсотків з 11.11.2008 р. до 11.08.2015 р. до 22,49 % річних та узгоджено, що з травня 2009 р. відповідачка буде погашати кредит рівними частинами по 586 грн. щомісяця. У звязку з неналежним невиконанням відповідачкою своїх зобовязань за кредитним договором станом на 27.05.2015 р. заборгованість за цим договором становить 81618,15 грн., з якої заборгованість по кредиту 39832 грн., заборгованість по відсотках 41786,15 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, у надісланій суду заяві позивач просив розглянути справу у відсутності свого представника, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, у наданому суду запереченні від 31.03.2016 р., яке уточнив 12.05.2016 р., позов визнав частково, посилаючись на те, що кредитним договором передбачено сплату кредиту та відсотків щомісячними платежами згідно орієнтовного графіку щомісячних платежів по кредиту. Відповідачка останній раз погашала кредит 08.10.2010 р., після цього перестала погашати кредит, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Згідний з тим, що банк вправі стягнути з відповідачки платежі у межах трьохрічного строку позовної давності до 05.11.2015 р., коли він звернувся з позовом до суду, тобто починаючи з листопада 2012 р. до 11.08.2015 р., у загальному розмірі 26447 грн., з яких 19924 грн. заборгованість за кредитом та 6523 грн. заборгованість за відсотками. Проти часткового задоволення позову не заперечував, у решті позову просив відмовити за спливом позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.08.2008 р. між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір № 4539-024/08Р, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит на купівлю автомобіля на суму 47340 грн. зі сплатою 19,49 відсотків річних на строк до 11.08.2015 р., а відповідачка зобовязалась здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 564 грн. щомісяця до 10 числа наступного місяця, а також щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений договором (а.с.8-13). Згідно договору від 06.02.2009 р. про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 4539-024/08Р від 11.08.2008 р. збільшено розмір відсотків з 11.11.2008 р. до 11.08.2015 р. до 22,49 % річних та узгоджено, що відповідачка зобовязується погашати заборгованість по кредиту щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення грошових коштів згідно графіку погашення кредиту, встановленого у новій редакції додатку № 2 до кредитного договору, а саме рівними частинами по 586 грн. щомісяця з травня 2009 р. (а.с.103-107). Позивачем станом на 27.05.2015 р. проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором з відповідачкою (а.с.5-7), згідно якого заборгованість становить 81618,15 грн., з якої заборгованість по кредиту 39832 грн., заборгованість по відсотках 41786,15 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору та орієнтовного графіку щомісячних платежів по кредиту сторони узгодили погашення кредиту щомісячними платежами по 564 грн., а з травня 2009 р. по 586 грн. по тілу кредиту та щомісячні суми на погашення відсотків. Тобто, сторони встановили як строк дії договору до 11.08.2015 р., так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів по тілу кредиту до 10 числа кожного місяця і по відсотках до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків (п.п. 4.4, 4.5 договору). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно якої якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок (ст.253 ЦК). Згідно вимог ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК). У відповідності з вимогами ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.03.2014 р у справі № 6-20цс14, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 р. у справі № 6-169цс14. Судом встановлено, що відповідачка перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом після 08.10.2010 р., коли внесла останній платіж на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). У свою чергу позивач, маючи обєктивну можливість здійснити захист свого права, звернувся до суду з позовом до відповідачки 30.10.2015 р. (а.с.26), направивши позовну заяву до суду. Виходячи з узгодженої сторонами нової редакції орієнтовного графіку щомісячних платежів по кредиту (а.с.105-107), суд визначає розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки у межах трьохрічного строку загальної позовної давності, починаючи з 01.11.2012 р. до 11.08.2015 р. включно, у сумі 26431 грн. (586 грн. х 33 міс. = 19338 грн. + 570 грн. за серпень 2015 р. = 19908 грн. по тілу кредиту + 6523 грн. відсотків). У решті позову слід відмовити за спливом позовної давності. З відповідачки слід стягнути у користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволеного позову в сумі 1218 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 256, 257, 261, 267, 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial