Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 07.09.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 30.06.2015 року, [PERSON] заборгувала позивачу 6057,95 грн., з яких: 1456,00 грн. заборгованість за кредитом; 2268,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1569,23 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 264,66 грн. штраф (процентна складова). В звязку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищевказану суму боргу. В судове засідання 16.03.2016 року представник позивача не зявився. До матеріалів позову долучено письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні 27.01.2016 року представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що вони нічого не знали про кредит, його дружина [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Д.В. ніколи не брала кредит і будь-яких заяв не підписувала. В судовому засіданні 16.03.2016 року представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] пояснив, що вони дізналися про кредит після того, як отримали судову повістку. В дебатах представник відповідача суд нічого не просив. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлялася без поважних причин, хоча в судовому засіданні 27.01.2016 року її явка, так як і явка представника позивача, визнані обовязковими. Заслухавши думку представника відповідача, врахувавши думку та позицію щодо позову представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності на надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] (відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 161831, виданому повторно 24.04.2015 року, її прізвище змінено на [PERSON], згідно паспорта серії АТ 122199, виданого Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області, прізвище відповідача також [PERSON] (а.с. 50, 51)) було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надавав відповідачу кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач прийняла на себе відповідні зобовязання щодо порядку повернення коштів банку. Укладення вищезазначеного договору підтверджується заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 07.09.2012 року, Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 4, 5-6, 7-30), що відповідає ст. 634 ЦК України. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобовязання по наданню в кредит відповідачу відповідних коштів виконав шляхом відкриття карткового рахунку, на який надав відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання по кредитному договору [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) належним чином не виконувалося, в зв`язку з чим станом на 30.06.2015 року вона має заборгованість перед позивачем на загальну суму 6057,95 грн., з яких: 1456,00 грн. заборгованість за кредитом; 2268,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1569,23 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 264,66 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується копією наданого розрахунку (а.с. 3). Відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей\~58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Представником відповідача в судовому засіданні не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про не укладення відповідачем [PERSON] зазначеного кредитного договору. Крім того, сама відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Д.В. в судове засідання не зявилась без поважних причин, хоча була повідомлена судом належним чином про обовязкову явку в судове засідання, та не надала суду пояснень, які б спростовували вимоги позивача. В результаті прострочення заборгованості за договором кредиту відповідач істотно порушила умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Також відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № PROM0ВQVDJ від 30.07.2015 року сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 44), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved