Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування»» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 127 082 грн. 25 коп. страхового відшкодування та 1 906 грн. понесених судових витрат. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Із пояснень представників позивача встановлено, що відповідач є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю автомобіля під керуванням [PERSON] та іншого автомобіля під керуванням водія [PERSON] Стосовно автомобіля потерпілого 30 липня 2014 року був укладений договір із ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування»», якою сплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування у розмірі 127 082 грн. 25 коп. Враховуючи наведене позивач просить стягнути суму страхового відшкодування, зазначену у позові з урахуванням сум, сплачених за договором із «УПСК». Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Представник відповідача пояснив, що дійсно його довіритель є винуватцем ДТП, однак, відповідач частково не погоджується із сумою відшкодування, вказаній позивачем, вважає її значно завищеною, так як у калькуляції, наданій до позовної заяви, враховано заміну запчастин, які внаслідок ДТП не ушкоджувались. Крім цього, представник відповідача зазначив, що дата наданого розрахунку передує даті здійснення калькуляції, роботи, вказані у наданій суду позивачем калькуляції не співпадають із найменуванням запчастин, відносно яких проводились такі роботи. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути суму відшкодування за відрахуванням безпідставно внесених нарахувань, обчислених стороною самостійно у розмірі 44 970 грн. 03 коп. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Із наданих позивачем копій довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 69691533, виданої відділенням ДАІ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області на вимогу АТ «СК «АХА страхування»», довідки №1988 від 3 серпня 2015 року, виданої ДАІ ВДАІ Сарненського району [PERSON], повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, поданої [PERSON] до позивача, встановлено, що 3 серпня 2015 року о 10 год. 50 хв. на 66 км+500 м. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів (на перехресті вулиць Бєлгородська-Ткача м.Сарни Рівненської області) сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : автомобіля марки «ВАЗ 2108» р.н.з. 2393 РВА під керуванням [PERSON] та «VOLKSWAGEN CARAVELLE» р.н.з. ВК 0400 АХ під керуванням [PERSON] Копія постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року, надана позивачем, доводить, що винним у вчиненні вказаного вище ДТП визнано водія [PERSON], а тому останній притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до копії вказаного вище повідомлення про подію від 3 серпня 2015 року та страхового акту № 1.003.15.1148 від 25 серпня 2015 року позивачем було зафіксовано страховий випадок та проведено розрахунок завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди, яка, відповідно до страхового акту становить 177 082 грн. 25 коп. Досліджена судом копія договору добровільного страхування наземного транспорту № crP196286Га/14скв від 30 липня 2014 року, доводить, що між страхувальником - ТОВ «ТОПАЗ-ЛТД» в особі директора [PERSON] та страховиком АТ «Страхова компанія «АХА страхування»» було укладено договір, за умовами якого страховик бере на себе зобовязання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п.22.2 цього Договору, серед яких передбачений, також, такий страховий ризик, як збитки внаслідок ДТП, а саме : будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Умовами вказаного вище договору, а саме п.26.1, 26.2, встановлено, що страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування і страхового акту, який складається страховиком. Таким чином, на підставі вказаних вище доказів судом встановлено, що 3 серпня 2015 року з вини [PERSON] сталась ДТП, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «VOLKSWAGEN CARAVELLE» р.н.з. ВК 0400 АХ, про що потерпілою стороною страховику було подано відповідне повідомлення. Відповідно до страхового акту від 25 серпня 2015 року та розрахунку страхового відшкодування від 13 серпня 2015 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № crP196286Га/14скв від 30 липня 2014 року відшкодуванню потерпілій стороні підлягає сума у розмірі 177 082 грн. 25 коп. 27 серпня 2015 року потерпілій особі було виплачено страхове відшкодування у сумі 177 082 грн. 25 коп. згідно рахунку №2213724., що доводиться платіжним дорученням № 192154 від 27 серпня 2015 року, копія якого надана позивачем. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі вказаної норми позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі, вказаному в позові. Однак, умовами вказаного вище договору від 30 липня 2014 року встановлено, що страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування (його правонаступника, вигодонабувача) і страхового акту, який складається страховиком. Страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитків (26.1, 26.2). Так, відповідно до досліджених судом доказів, що зазначені вище, вбачається, що станом на 27 серпня 2015 року було встановлено суму завданих потерпілому збитків у розмірі 177 082 грн. 25 коп., яку було сплачено потерпілій особі та про відшкодування якої позивачеві і заявлено позовні вимоги. В судовому засіданні відповідач заперечував розмір завданої шкоди, зазначаючи, що він є завищеним. На підтвердження вказаних у позові обставин та в обґрунтування зазначеної в позові суми відшкодування позивачем надано акт огляду транспортного засобу від 14 серпня 2015 року, ремонтну калькуляцію № 1.003.15.11148 від 20 серпня 2015 року, згідно із якою вартість ремонту застрахованого транспортного засобу становить 182 547 грн. 26 коп., акт виконаних робіт № ВІ-К-000174848 від 10 вересня 2015 року, за яким вартість виконаних робіт по ремонту автомобіля марки «VOLKSWAGEN CARAVELLE» р.н.з. ВК 0400 АХ становить 168 232 грн. 07 коп. та рахунок № Сч-002213724 від 5 серпня 2015 року, відповідно до якого за ремонт транспортного засобу згідно калькуляції № 1.003.15.11148 від 7 серпня 2015 року має бути сплачено 194 986 грн. 99 коп. Суд, дослідивши вказані докази, вважає їх такими, що не доводять позовні вимоги АТ «СК «АХА страхування»», оскільки при аналізі вказаних документів вбачається, що усі вказані документи підтверджують різні суми, нараховані за ремонт застрахованого транспортного засобу, жодна із яких не співпадає із заявленою у позові сумою відшкодування 177 082 грн. 25 коп. (за відрахуванням виплат проведених ПрАТ «УПСК»). Крім цього, остаточний розрахунок від 5 серпня 2015 року здійснено на підставі калькуляції, проведеної за часом значно пізніше 20 серпня 2015 року. В ході судового розгляду представник позивача зазначала, що вказані докази були надані помилково та просила їх не враховувати, надавши аналогічні документи з іншими датами та сумами. Так, представником позивача в ході судового розгляду надано рахунок № Сч-002213724 від 5 серпня 2015 року, відповідно до якого за ремонт транспортного засобу згідно калькуляції № 1.003.15.11148 від 13 серпня 2015 року становить вже 182 535 грн. 82 коп. та ремонтну калькуляцію № 1.003.15.1 від 13 серпня 2015 року, згідно із якою вартість ремонту застрахованого транспортного засобу становить 182 535 грн. 82 коп. Різницю у вартості відновлювального ремонту у документах, наданих позивачем, представник позивача пояснювала тим, що другу калькуляцію було складено на вимогу потерпілого. Яку саме суму слід було виплачувати потерпілій стороні визначав відділ регулювання АТ, оскільки були певні суперечності у розмірі встановленої шкоди. Судом такі пояснення представника позивача, як і надані позивачем докази стосовно визначення розміру завданої шкоди (калькуляції та рахунки), ставляться під сумнів та вважаються недостовірними. Так, відповідно до наданого представником відповідача повідомлення від 25 квітня 2017 року № 36, отриманого на адвокатський запит ремонтна калькуляція № 1 003.15.1148 (чи будь-яка інша) щодо визначення вартості відновлювального ремонту належного ТОВ «Топаз-ЛТД» автомобіля «Фольксваген Каравелла» р.н.з. ВК 0400 АХ товариству не надавалась, товариство із даною ремонтною калькуляцією не ознайомлювалось, а тому і не мало до неї будь-яких претензій, в тому числі і незгоди з визначеною в ній сумою відновлювального ремонту. Таким чином, вказане повідомлення спростовує обґрунтування позиції представника позивача щодо наявності іншого примірника калькуляції з відмінною від попередньої калькуляції сумою вартості проведених ремонтних робіт, проведеної в звязку із наявністю заперечень потерпілого. Крім цього, умовами договору добровільного страхування наземного транспорту № crP196286Га/14скв від 30 липня 2014 року, укладеного між ТОВ «ТОПАЗ-ЛТД» та АТ «Страхова компанія «АХА страхування»» передбачено, що у випадку виникнення суперечок між сторонами про причину та розмір збитку (витрат на відновлення транспортного засобу) кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи, яка здійснюється за рахунок сторони, яка вимагала її проведення (п.25.13). Із пояснень представника позивача вбачається, що СТО було складено дві калькуляції в звязку із запереченнями потерпілого. Друга калькуляція вийшла за сумою більшою, через що ці два документи були співставлені відділом регулювання позивача, яким і прийнято рішення про виплату відшкодування за калькуляцією із меншою сумою. Таким чином, в порушення умов договору, а саме п.25.13 позивачем при наявності спору щодо розміру відшкодування та наявності декількох документів, в яких було зазначено різні суми завданого збитку незалежної експертизи проведено не було. В даному випадку суд не вважає наданий позивачем звіт №096К від 20 серпня 2015 року про оцінку автомобіля марки «VOLKSWAGEN CARAVELLE» такою незалежною експертизою, так як вказаний документ також не підтверджує суму відшкодування, вказану у позові. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги доказі, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. При наявності декількох ідентичних документів з різними датами та зазначеними у них сумами, походження яких не змогла пояснити представник позивача, суд вважає калькуляції та рахунки неналежними доказами. Крім цього, жоден із наданих позивачем доказів, на підставі яких визначався розмір завданої транспортному засобу шкоди (калькуляція, рахунок, звіт про оцінку транспортного засобу) не доводять та не обґрунтовують суму шкоди, зазначеної в позовних вимогах : 177 082 грн. 25 коп. Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння відповідачем матеріальної шкоди внаслідок вчинення ДТП, розмір якої позивачем не доведено. В даному випадку при визначенні розміру завданої винними діями відповідача шкоди, судом враховуються вимоги ст.61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума завданої шкоди, що визнається відповідачем, а тому не потребує доведення (127 082 грн. 25 коп. 44 970 грн. 03 коп. = 82 112 грн. 22 коп.). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість поданих вимог, підлягає до задоволення також, вимога позивача про відшкодування відповідачем на користь позивача понесених судових витрат (оплата яких підтверджується платіжни дорученням від 6 липня 2016 року), пропорційно задоволеним вимогам. На підставі наведеного, ст.ст. 990, 993, 1188 ЦК України,

Outcome: approved