Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» в особі представника звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів, в якому просить стягнути з них в солідарному порядку суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 11029735000 від 18 серпня 2006 року в розмірі 69 870,56 доларів США (шістдесят дев'ять тисяч вісімсот сімдесят доларів США 56 центів) та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 508 454,45 грн. (пятсот вісім тисяч чотириста пятдесят чотири грн. 45 коп) та суму сплаченого судового збору в розмірі 36 272.87 грн., в рівних частках з кожного по 18 136,44 грн. При цьому посилається на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11029735000 від 18.08.2006 року, відповідно до якого позивач надав їй кредит у сумі 300\~000,00 дол. США, а [PERSON] зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше не пізніше 18 серпня 2016 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,0% річних. У якості забезпечення кредиту, 18.08.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 35222, згідно до якого останній прийняв на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях [PERSON]., що виникають з умов договору кредиту №11029735000 від 18 серпня 2006.року. Проте, відповідачі порушили умови повернення платежів, у результаті чого станом на 24.01.2017 року виникла заборгованість за вказаним договором кредиту у розмірі 69\~870,56 дол. США та по пені у розмірі 508\~454,45 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені, поважних причин неявки суду не надавали. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11029735000 від 18.08.2006 року, відповідно до якого позивач надав їй кредит у сумі 300\~000,00 дол. США, а [PERSON] зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше не пізніше 18 серпня 2016 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,0% річних. У якості забезпечення кредиту, 18.08.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 35222, згідно до якого останній прийняв на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях [PERSON]., що виникають з умов договору кредиту №11029735000 від 18 серпня 2006.року. Проте, відповідачі порушили умови повернення платежів, у результаті чого станом на 24.01.2017 року виникла заборгованість за вказаним договором кредиту у розмірі 69\~870,56 дол. США та по пені у розмірі 508\~454,45 грн., що включає в себе: 49980,00 дол. США заборгованість за кредитом; 19\~890, 56 дол. США заборгованість за процентами, 394\~698,78 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 113\~755,67 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якшо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи вищевикладене, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, сума якого, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved