Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

ПАТ Укрсоцбанк позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку та [PERSON] був укладений кредитний договір № 070-22-169/08, згідно з яким відповідачу було надано в тимчасове користування грошові кошти в сумі 23012 доларів США, зі сплатою 12,55(дванадцять цілих пятдесят пять) процентів річних з кінцевим терміном повернення 29 травня 2015 року. Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки «Skoda» згідно з договором купівлі-продажу № 29-05 від 29.05.2008 року, укладеним з ТОВ «Промтехсервіс». 05 листопада 2008 року [PERSON] помер, внаслідок чого право власності на транспортний засіб марки «Skoda», модель Superb СІ, 2008 року випуску, чорного кольору, в порядку спадкування перейшло до [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1-1807 від 26.10.2009року та договором про поділ спадкового майна від 26.10.2009 року. 04 жовтня 2011 року було укладено додатковий договір №1 до договору кредиту № 070-22-169/08 від 30.05.2008року між ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON], згідно з яким сторони дійшли згоди, що у звязку із смертю [PERSON], який виступав позичальником за Договором кредиту № 070-22-169/08 від 30 травня 2008 року, та з врахуванням того, що правовідносини позики (кредиту) допускають правонаступництво, замінити його як сторону Договору кредиту та покласти виконання зобовязання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користуванням кредитом, комісій, можливих штрафних санкцій (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, що встановлені цим Договором на фізичну особу [PERSON], як спадкоємця померлого та відповідно правонаступника усіх його прав та обовязків за Договором кредиту № 070-22-169/08 від 30 травня 2008 року. П. 3 Додаткового договору передбачено, що інші умови та зобовязання сторін залишаються без змін і відповідають умовам та зобовязанням, передбаченим у договорі кредиту. Зобовязання позивача, визначені у договорі про надання кредиту № 070-22-169/08 від 30 травня 2008 року на купівлю автотранспортних засобів, а саме: п. 2.1. були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку від 30.05.2008 року. Станом на 06.11.2015р. загальний розмір заборгованості відповідача за кредитом складає 24822 долари США 86 центів, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 06.11.2015р. становить 569077,24грн. Посилаючись на вищевказане, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ Укрсоцбанк кредитну заборгованість в сумі 24822 долари США 86 центів, що в еквіваленті за курсом Національного Банку України , станом на 06.11.2015р., становить 569077,24грн., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує, просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.05.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку, яке на даний час перейменовано на публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 070-22-169/08, згідно з яким відповідачу було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 23012 доларів США, зі сплатою 12,55(дванадцять цілих пятдесят пять) процентів річних з кінцевим терміном повернення 29 травня 2015 року. Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки «Skoda», модель Superb СІ, 2008 року випуску, чорного кольору згідно з договором купівлі-продажу № 29-05 від 29.05.2008 року, укладеним з ТОВ «Промтехсервіс». Судом встановлено, що 05 листопада 2008 року [PERSON] помер, в звязку з чим право власності на транспортний засіб марки «Skoda», в порядку спадкування перейшло до [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1-1807 від 26.10.2009року та договором про поділ спадкового майна від 26.10.2009 року. Зі змісту положень укладеного між сторонами договору вбачається, що він є договором споживчого кредитування. Відповідно до правової позиції\~ Верховного Суду України, що міститься в постанові від 20 листопада 2013 р. по справі № 6-126цс13 встановлено, що п. 7 ч.11 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч.11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Матеріали справи свідчать про те, що за умовами договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредитних коштів частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені договором, а також встановлена відповідальність за несвоєчасне погашення мінімального платежу. Згідно з положеннями ст. 256, 257, 259 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі За загальним правилом перебіг\~ позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено судом, після смерті сина відповідача 05.11.2008р. відкрилася спадщина. Відповідач, як спадкоємець, уклав з банком додатковий договір до договору кредиту №070-22-169/08 від 30.05.2008р. Успадкований відповідачем автомобіль був реалізований банком самостійно у травні 2012 року. Всі виручені кошти в розмірі 15890,00 дол. США поступили на рахунок банку 14.05.2012р.. Даний факт підтверджується роздруківкою виписки з особового рахунку від 17.05.2012р. Судом встановлено, що будь-яких інших платежів на користь банку, [PERSON] не здійснював. На думку суду, якщо банк вважає, що відповідач ще не виконав своїх зобовязань, то довідатися про порушення свого права він повинен був як мінімум, починаючи з 15.06.2012р. (з наступного місяця за місяцем поступлення коштів від реалізації транспортного засобу). Позовна заява датована (подана) 16.12.2015р., провадження у справі відкрито 21.12.2015р., тобто після спливу трьох років. За таких умов, є підстави відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України про застосування судом позовної давності за заявою сторони у спорі. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч.4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Як слідує із ст. 266 ЦК України, зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Оскільки позивачем у заявленому позові ставиться питання про стягнення заборгованості, в тому числі, по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Outcome: dismissed