overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач 07 травня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 27 квітня 2007 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №200. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розлучення буде проживати з відповідачкою. Матеріальну допомогу на утримання доньки позивач надає добровільно. З березня 2015 року між сторонами припиненні шлюбні стосунки і з цього часу вони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. В сім'ї не було взаємопорозуміння, постійно виникали сварки, конфлікти. Позивач вважає, що вони з відповідачкою різні люди, з різними характерами, поглядами на сімейне життя, ведення домашнього господарства, витрат сімейного бюджету. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, почуття кохання втрачено, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27 квітня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №200 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з відповідачкою і після розірвання шлюбу буде проживати з матерю. Матеріальну допомогу на утримання доньки позивач надає добровільно. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з березня 2015 року, а ведення спільного господарювання та спільне проживання з червня 2015 року, внаслідок відсутності взаємопорозуміння, у зв'язку з чим виникали сварки, конфлікти. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач 07 травня 2019 року звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 05 травня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружнє життя припинилося з 2017 року. Просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, у судове засідання не з`явились. Надали суду заяви, в яких позивач підтримав позовні вимоги та відповідач визнала позовні вимоги, просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до ст. 199 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у підготовчому засіданні рішення, оскільки відповідачем визнано позов. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 05 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, сторони перебувають з 05 травня 2007 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №287. Подружжя є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 22 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кивїського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, бере до уваги фактичні взаємини подружжя, те, що шлюбні відносини припинились з 2017 року, та обидві сторони бажають розірвати шлюб, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач 07 червня 2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 01 січня 2012 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що між подружжям виникали суперечки та непорозуміння. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, доказів поважності причин неявки не надала. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.1997 року /а.с.4/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стали суперечки та непорозуміння між подружжям. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з 01 січня 2012 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач 07 червня 2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з березня 2016 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що з позовом згодна. Судом було роз'ясненно відповідачу наслідки визнання позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2008 року /а.с.4/, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO]/а.с.6/ та [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з березня 2016 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач 08.01.2019 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою для позову вважає те, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надалі Закон № 2939-УІ) 06.11.2017 він звернувся до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського районного суду Черкаської області із запитом на інформацію (вх.№103 від 06.11.2017), в якому просив надати інформацію щодо стадії підготовки проведення повторного конкурсу на право оренди єдиного майнового комплексу у вигляді приміщення колишньої лазні та двох котелень, що мали стопроцентну зношуваність. Відповідач у встановлений ст.20 Закону № 2939-УІ строк відповіді або вмотивованої відмови не надав, що і стало підставою та приводом для звернення до адміністративного суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі за №702/1043/17 від 21.02.2018 його позов задоволений повністю, визнана протиправною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради при розгляді його запиту від 03.11.2017 (вх.№103) та зобов'язано виконавчий комітет надати відповідь на запит. На думку позивача, виконавчий комітет Лукашівської сільської ради, який очолює сільський голова [PERSON], умисно і свідомо проігнорував рішення суду, що змусило його звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа. 13.04.2018 відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області було відкрито виконавче провадження, але виконавчий збір не стягувався. Відсутністю своєчасної відповіді на запит відповідач наніс йому моральну шкоду, яка виразилась у стресі від тривалого очікування відповіді, порушенні нормального ритму життєвого укладу, у неможливості вчасно скористатись нею та реалізувати свої права та законні інтереси, які встановлені Конституцією та законами України, переживання через те, що посадові особи виконавчого комітету не виявили бажання, умисно і свідомо, вжити заходів щодо того, щоб у добровільному порядку, а не через суд і ДВС надати елементарну відповідь на запитувану інформацію, яку він оцінює з урахуванням розумності і справедливості у п'ять тисяч гривень.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач 08.01.2019 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою для позову вважає те, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надалі Закон № 2939-УІ) 26.03.2018 звернувся із запитом на інформацію до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, (вх.№33 від 26.03.2018). У строки, визначені ст.20 Закон № 2939-УІ, відповідач не вклався, що і стало підставою для звернення до адміністративного суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі за №823/1614/18 від 23.05.2018 було визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради при розгляді його запиту від 26.03.2018 (вх.№33) та зобов'язано відповідача надати відповідь на його запит. 06.07.2018 представником виконавчого комітету Лукашівської сільської ради [PERSON] була надана відповідь на запит від 26.03.2018. Позивач стверджує, що відсутністю своєчасної відповіді у вигляді рішення виконавчого комітету Лукашівської сільської ради на запит від 26.03.2018, відповідачем йому була нанесена моральна шкода, яка виразилась у стресі від тривалого очікування відповіді, в порушенні нормального ритму життя, переживанні через те, що не зміг реалізувати свої права і законні інтереси, передбачених Конституцією і законами України, яку він оцінює з урахуванням розумності і справедливості у п»ять тисяч гривень.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач 08.01.2019 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою для позову вважає те, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надалі Закон № 2939-УІ) 27.11.2017 звернувся із запитом на інформацію (вх.№109 від 27.11.2017) до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського районного суду Черкаської області, в якому просив надати, у разі наявності, копію протоколу засідіння комісії по розподілу земель колективної власності КСП «Лукашівка», а у разі відсутності, повідомити про розпорядника запитуваної ним інформації та його адресу. Найелементарніший запит був умисно і свідомо проігнорований виконавчим комітетом очолюваним сільським головою [PERSON], що і стало підставою і приводом для звернення до адміністративного суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі за №823/2186/17 від 25.01.2018 його позов задоволений повністю, визнана протиправною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради при розгляді його запиту під вх.№109 від 27.11.2017 та зобов'язано виконавчий комітет надати відповідь на запит. На думку позивача, умисними і свідомими діями, бездіяльністю посадових осіб виконавчого комітету Лукашівської сільської ради йому була нанесена моральна шкода, яка виразилась у стресі і переживанні з приводу неотримання відповіді на запит, що стало перешкодою в реалізації своїх прав і законних інтересів, передбачених Конституцією України, обурення через те, що посадові особи проігнорували елементарне звернення і не захотіли в добровільному порядку надати відповідь на запит, а лише через суд, і втратою дорогоцінного часу, допоки надійшла відповідь 28.02.2018, яку він оцінює у п'ять тисяч гривень. Позивач вважає, що стягнення у повному обсязі коштів за завдану йому неодноразово моральну шкоду буде єдиним дієвим способом відновлення порушеного права і таким, що виключатиме в подальшому протиправні рішення, дії чи бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач 08.01.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 19.11.2011 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1764. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.2011 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1764 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8 - копії свідоцтв про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач 08.02.18 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 20.03.15 р.. Спільних дітей подружжя не має. Зазначає, що сторони після одруження проживали спільно та вели спільне господарство, однак, на перепоні стало постійне взаємонепорозуміння. Відповідач не працює, не займається веденням господарства, а йому матеріально складно нести тягар утримання. Біля 2 х років сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Шлюб виявився нетривалим, тому примирення вбачає неможливим. Вважає, що збереження даного шлюбу є недоцільним. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що відповідач не бажає вирішити питання розірвання шлюбу добровільно. Просить позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не можуть знайти спільно вирішення своїх подружніх питань, хоча не мають неповнолітніх дітей, як про це вказує позивач у своїй позовній заяві; що відповідач письмового відзиву на позовну заяву у встановлені ЦПК України строки не подала, до суду не з»явилась; врахувавши, що сторони не мають спільних неповнолітніх дітей, проживають окремо, позивач вважає, що примирення є неможливим, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується копією свідоцтва про шлюб повторного серії I - ЕГ № 098698, виданого 20.03.15 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 20.03.15 р., актовий запис № 107. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предвлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачеві слід залишити прізвище «Зуб». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач 08.02.2016 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 11.03.1983 р. Балаклійським райвідділом ЗАГС за актовим записом № 63. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON] 1983 р.н., сина [PERSON] 1985 р.н., відповідач всиновив доньку позивача [PERSON] 1980 р.н., на теперішній час діти є повнолітніми. Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористався. Ухвалою суду від 04.04.2016 р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 11.03.1983 року. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON] 1983 р.н., сина [PERSON] 1985 р.н., відповідач всиновив доньку позивача [PERSON] 1980 р.н., на теперішній час діти є повнолітніми. На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач 08.02.2016 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12.12.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Славутського міського управління юстиції за актовим записом № 215. Від шлюбу мають одну повнолітню дитину: [PERSON] [INFO], який проживає окремо. Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 12.12.2002 року. Від шлюбу мають одну повнолітню дитину: [PERSON] [INFO], який проживає окремо. На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved