Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач 09 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів, а також зобов'язання вчинити певні дії. Просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 8834,84 доларів США. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» виплатити [PERSON] одноразовою готівковою операцією через касу Полтавського відділення №1 ПАТ «Дельта Банк» (м. Полтава, вул. 23 вересня, 13) грошові кошти у валюті рахунку в сумі 8 834,84 доларів США. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 липня 2012 року між [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про надання комплексних банківських послуг № 006-16503-160712, відповідно до умов якого, для отримання комплексних банківських послуг, передбачених цим Договором, Відповідач надає Позивачеві Стандартний доступ до системи дистанційного обслуговування «Інтернет-банк», межі якого визначаються загальними правилами. 28 грудня 2012 року між Позивачем і Відповідачем було укладено Договір банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної картки № 002-16500-281212, згідно з умовами якого Відповідач, відповідно до вимог чинного законодавства України, наданого Клієнтом пакету документів та Тарифів Банку, в т.ч., відкриває Клієнту поточний рахунок у доларах США [NUMBER]. Так, відповідно до виписки з рахунку приватного клієнта № 148804-2015/0116 від 16.01.2015 р. кінцевий залишок коштів Позивача на рахунку, що відкритий у Відповідача, станом на дату видачі виписки склав 8 796,20 доларів США. 16 січня 2015 року Позивач звернувся до Полтавського відділення № 1 ПАТ «Дельта Банк» (м. Полтава, вул. 23 Вересня, 13) з усною вимогою виплатити одноразовою готівковою операцією через касу Банку грошові кошти у валюті Рахунку в сумі 8 796,20 доларів США, які обліковуються на Рахунку Позивача. У відповідь на зазначену вимогу, Позивачу уповноваженим працівником Відповідача була надана усна відповідь, яка полягала у відмові виплати коштів. Крім того, всупереч нормам ч. 3 ст. 1068 ЦК України, Позивачу було також відмовлено у формуванні розрахункового документу, який являється розпорядженням (підставою) для Відповідача видати грошові кошти, які обліковуються на Рахунку Позивача. У зв'язку з даною обставиною, Позивач, 16 січня 2015 року, направив поштовою кореспонденцією на адресу Відповідача, а також надав через канцелярію Полтавського відділення № 1 ПАТ «Дельта Банк», лист-вимогу, якою вимагав негайно повернути грошові кошти в сумі 8 796,20 доларів США одноразовою готівковою операцією через касу Банку. Також Позивач попросив Відповідача завчасно повідомити, шляхом направлення на адресу відповідного повідомлення або контактним телефоном, час і дату виплати зазначених вище коштів, що належать Позивачу. Станом на дату звернення до суду Відповідач ніяким чином не відреагував на лист-вимогу Позивача, про час і дату виплати коштів, що знаходяться на рахунку Позивача - не повідомив. Так, станом на дату звернення до суду залишок коштів Позивача на рахунку, що відкритий у Відповідача, згідно даних системи дистанційного обслуговування «Інтернет-банк» - виписки за операціями по картковому рахунку, складає 8 819,62 доларів США. Суд вважає, що невиконання Відповідачем умов Договору банківського рахунку суперечить вимогам чинного законодавства України з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Виходячи з вищенаведеного, клієнт за договором банківського рахунку є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на поточні рахунки. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначається: належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. Відповідно до п. 3.1.1. Договору банківського рахунку Банк зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції та інші операції за Рахунком у відповідності до чинного законодавства України та умов цього Договору. За приписами ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Крім того, відповідно до п. 3.4.2. Договору банківського рахунку Клієнт має право вільно розпоряджатися грошовими коштами на Рахунку в межах наявного залишку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Як зазначалося раніше, Позивач «16» січня 2015 року звернувся до Полтавського відділення № 1 ПАТ «Дельта Банк» (м. Полтава, вул. 23 Вересня, 13) з усною вимогою виплатити одноразовою готівковою операцією через касу Банку грошові кошти у валюті Рахунку в сумі 8 796,20 доларів США, які обліковуються на Рахунку Позивача. У зв'язку з відмовою виплатити кошти, а також у зв'язку з відмовою сформувати розрахунковий документ (розпорядження) відносно видачі готівкових коштів через касу Відповідача, Позивач повторно звернувся до Відповідача вже з письмовою вимогою негайно повернути грошові кошти в сумі 8 796,20 доларів США одноразовою готівковою операцією через касу Банку. Відповідно ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення п. 3.4.1. Договору банківського рахунку передбачають право Клієнта за допомогою Картки отримувати готівкові кошти в касах Банку та інших банків, пунктах видачі готівки і банкоматах за умови наявності коштів на Рахунку у випадках, що передбачені чинним законодавством та при виконанні умов цього Договору. Тобто, внесені Позивачем кошти на поточний рахунок, відповідно до Договору є строковими внеском. Вимога про повернення коштів Позивачем, як зазначалося вище, була направлена до Відповідача, проте останній свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності Позивачу, Відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Таке порушення виявилося в наступному: У ст. 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України. Але, в порушення цих норм, Позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які Відповідач отримав від Позивача на умовах строковості та платності, та до цього моменту не повернув. Позивачем були здійснені внески на поточний рахунок в іноземній валюті - доларах США. У зв'язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, повернення коштів Позивачу повинно здійснюватись також у доларах США. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначалося раніше, Позивач 16 січня 2015 року звернувся до Відповідача у вимогою виплатити одноразовою готівковою операцією через касу Банку грошові кошти у валюті Рахунку в сумі 8 796,20 доларів США, які обліковуються на Рахунку Позивача. Станом на дату подачі даної позовної заяви Відповідач свої зобов'язання не виконав. Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань виникла необхідність крім суми основного боргу стягнення на користь Позивача інфляційних, а також 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Сума річних, станом на дату звернення до суду складає 15,22 доларів США з огляду на наступне: 8 819,62 долари США (сума боргу) х 3 % / 365 х 21 (кількість прострочених днів за період з 16.01.2015 р. по 06.02.2015 р.) = 15,22 доларів США. Сума інфляційних буде визначення після публікації повідомлення Державної служби статистики України про індекс інфляції за січень 2015 року, у зв'язку з чим позовна вимога може бути збільшена. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав На підстав вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved