Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

ПАТ «Полтава- банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості по кредиту та виселення мешканців з житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення, що згідно кредитного договору № 75 від 20.09.2007 року із змінами, внесеними додатковими угодами, ПАТ «Полтава-банк» надав [PERSON] кредит на суму 85 тисяч доларів США зі сплатою 12,9% річних від суми залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник погашає щомісячно заборгованість за кредитом згідно графіку, а сплата процентів проводиться позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. За умовами п.4.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути одержаний кредит та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 5.2 договору передбачено, що при порушенні строків погашення основної суми кредиту або при неповній сплаті позичкової заборгованості, при порушенні строків погашення нарахованих процентів або при неповній сплаті нарахованих процентів позичальник сплачує банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню у розмірі 1 відсотка від суми заборгованості за кожен день прострочення. В п.4.3.1 кредитного договору зазначено, що у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту або прострочення сплати відсотків по ньому, банк має право стягувати пеню згідно умов договору або достроково стягнути заборгованість за кредитом. 20.09.2007 року між ПАТ «Полтава-банк» та [PERSON] був укладений договір поруки за № 90, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника [PERSON] по кредитному договору № 75 від 20.09.2007 року в повному обсязі цих зобов'язань. В забезпечення повернення грошових коштів, отриманих за кредитним договором, процентів за користування кредитом, неустойки, передбачених основним зобов'язанням, витрат на утримання та збереження збитків, завданих порушенням основного зобов'язання , витрат і утримання заставленого майна, витрат , понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на заставлене майно, [PERSON] передала в іпотеку ПАТ «Полтава-банк» належне їй на праві власності майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 61,7 кв.м та будинок [ADDRESS]. Пунктами 2.3.2 іпотечних договорів №№ 89 та 91 передбачено, що іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання у разі порушення іпотекодавцем-майновим поручителем обов'язків, встановлених цим договором іпотеки, а в разі невиконання основного зобов'язання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.2.3.5 іпотечних договорів іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Станом на 09.11.2012 року позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 75 від 20.09.2007 року належним чином не виконав, заборгованість перед ПАТ «Полтава-банк» склала: 693455 грн.82 коп., з них, сума основного строкового договору - 512 010 грн. 08 коп., відсотки за користування кредитом - 40942 грн. 55 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань -140503 грн.19 коп.. Інфляційні витрати за період з 26.05.2011 року становлять 16807 грн.48 коп..04.09.2012 року позичальнику [PERSON], поручителю [PERSON] та мешканцю будинку [ADDRESS] [PERSON] пред'явлено вимогу про дострокове повернення кредиту та про добровільне виселення з житлового приміщення , яка відповідачами залишена без виконання. Прохають суд звернути стягнення на користь ПАТ «Полтава-банк» на заставлене майно [PERSON]: трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 61,7 кв.м, розташовану на сьомому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку в центральній частині міста, реєстраційний номер об'єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 314525; будинок [ADDRESS], загальною площею 55,3кв.м, реєстраційний номер об'єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно 6070525 та земельну ділянку площею 0,555 га, розташовану за цією ж адресою, кадастровий номер 5310436500:08:004:0069. За рахунок вартості заставленого майна відшкодувати ПАТ «Полтава-банк» заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 75 від 20.09.2007 року в сумі 710263 грн.30 коп., а також судові витрати витрати по оплаті судового збору в сумі 3441грн.00 коп.. виселити [PERSON] та [PERSON] з будинку [ADDRESS], [PERSON] - з квартири [ADDRESS]. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав, дав пояснення, що позивачем по справі на даний час невірно обраний спосіб захисту порушених прав; 07.06.2014 року набрав чинності Закон України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який має зворотню дію в часі. Крім того, позивач неналежним чином повідомив сторін про виселення. Прохають суд позивачу в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки нерухоме майно, що на праві власності належить іпотекодавцю [PERSON] - будинок використовується для проживання нею та [PERSON], квартира - для проживання [PERSON], який в ній зареєстрований, зазначене житло в розмірах не перевищує норми загальної площі нерухомого майна, зазначені в Законі України від 03.06.2014 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Житлорембудсервіс» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, заперечень по справі не мають, прохають суд розглянути справу та прийняти рішення в їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідачки [PERSON], вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 75 від 20.09.2007 року із змінами, внесеними додатковими угодами, ПАТ «Полтава-банк» надав [PERSON] кредит на суму 85 тисяч доларів США зі сплатою 12,9% річних від суми залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник погашає щомісячно заборгованість за кредитом згідно графіку, а сплата процентів проводиться позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. За умовами п.4.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути одержаний кредит та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 5.2 договору при порушенні строків погашення основної суми кредиту або при неповній сплаті позичкової заборгованості, при порушенні строків погашення нарахованих процентів або при неповній сплаті нарахованих процентів позичальник сплачує банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню у розмірі 1 відсотка від суми заборгованості за кожен день прострочення. В п.4.3.1 кредитного договору зазначено, що у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту або прострочення сплати відсотків по ньому, банк має право стягувати пеню згідно умов договору або достроково стягнути заборгованість за кредитом. 20.09.2007 року між ПАТ «Полтава-банк» та [PERSON] був укладений договір поруки за № 90, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника [PERSON] по кредитному договору № 75 від 20.09.2007 року в повному обсязі цих зобов'язань. В забезпечення повернення грошових коштів, отриманих за кредитним договором, процентів за користування кредитом, неустойки, передбачених основним зобов'язанням, витрат на утримання та збереження збитків, завданих порушенням основного зобов'язання , витрат і утримання заставленого майна, витрат , понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на заставлене майно, [PERSON] передала в іпотеку ПАТ «Полтава-банк» належне їй на праві власності майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 61,7 кв.м та будинок [ADDRESS]. Пунктами 2.3.2 іпотечних договорів №№ 89 та 91 передбачено, що іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання у разі порушення іпотекодавцем-майновим поручителем обов'язків, встановлених цим договором іпотеки, а в разі невиконання основного зобов'язання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.2.3.5 іпотечних договорів іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Станом на 09.11.2012 року позивач свої зобов'язання за кредитним договором № 75 від 20.09.2007 року належним чином не виконав, заборгованість перед ПАТ «Полтава-банк» склала: 693455 грн.82 коп., з них, сума основного строкового договору 512 010 грн. 08 коп., відсотки за користування кредитом 40942 грн. 55 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань -140503 грн.19 коп.. Інфляційні витрати за період з 26.05.2011 року становлять 16807 грн.48 коп.. 04.09.2012 року позичальнику [PERSON], поручителю [PERSON] та мешканцю будинку [ADDRESS] [PERSON] пред'явлено вимогу про дострокове повернення кредиту та про добровільне виселення з житлового приміщення , яка відповідачами залишена без виконання. Представником позивача суду надана копія письмової вимоги, де значиться про її отримання [PERSON], про отримання даної вимоги [PERSON] та [PERSON] представником позивача підтверджень суду не надано. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі договору дарування від 03.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON],р.№ 8115, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] загальною площею 55,3 кв.м.. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 684445, виданого на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області від 26.04.2007 року, [PERSON] на праві власності належить 0,0555 га земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу від 05.04.1995 року, посвідченого 2-ю Кременчуцькою держнотконторою, р. № 1-936, зареєстрованого в КП «Кременчуцьке МБТІ» в книзі М-2 за р.№ 373 та реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 314523 [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 61,7 кв.м. Із довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у Полтавській області від 30.05.2013 року вбачається, що по [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], в кв.[ADDRESS] - [PERSON]. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п.1.ст.1 Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте нерухоме майно, яке вважається… предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя …, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна… не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. В судовому засіданні представник позивача про належність [PERSON] та [PERSON] іншого нерухомого житлового майна на праві власності суд не повідомив. Оскільки іпотекодавець дійсно має право власності на два нерухомих житлових приміщення, в одному з яких проживає безпосередньо, в іншому зареєстрований боржник [PERSON], [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті,банк заявив вимоги про стягнення заборгованості у гривнях, при цьому зміни до умов кредитного договору не вносилися, на даний час є чинним Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який має зворотню дію в часі,суд вважає за необхідне застосувати положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Outcome: dismissed