Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 305/06/20-08 від 04.07.2008 року у сумі 39282,68 доларів США та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04.07.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір кредиту 305/06/20-08, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 03.07.2025 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 40000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання, 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 305/06/20-08, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався нести відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору 305/06/20-08 від 04.07.2008 року. Однак відповідачі порушили умови кредитного договору і мають прострочену заборгованість станом на 28.11.2017 року на загальну суму 39282,68 доларів США, що становить 1054161,36 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином. Беручи до уваги клопотання представника позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Крім того, [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» є безпідставними та необґрунтованими. Посилається, на те, що банк вже реалізував своє право на дострокове стягнення кредиту, що підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 січня 2013 року, згідно якого в рахунок погашення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 469 772,75 грн., з яких: 20207,23 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками; 6400,09 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 32031,19 доларів США - поточна заборгованість по кредиту та нараховані відсотки в розмірі 134,51 доларів США, що становить 58773,02 доларів США. Таким чином вважає, що повторно стягувати заборгованість по кредиту (тіло кредиту) є недопустимим. Враховуючи вищезазначене просить відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 35305, 65 доларів США. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що 04.07.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір кредиту 305/06/20-08, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 03.07.2025 року. В забезпечення виконання зобов'язання, 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 305/06/20-08, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався нести відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору 305/06/20-08 від 04.07.2008 року Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 305/06/20-08 від 04.07.2008 року відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 28.11.2017 року виникла заборгованість, в розмірі 39282,68 доларів США, що еквівалентно 1054161,36 грн., з них: 35305,65 доларів США -заборгованість за кредитом, 44,83 доларів США - заборгованість по відсоткам, 3920,19 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 12,01 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Розмір боргу стверджується копією розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 28.11.2017 року. Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Однак в судовому засіданні встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 січня 2013 року, в рахунок погашення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 469 772,75 грн., з яких: 20207,23 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками; 6400,09 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 32031,19 доларів США - поточна заборгованість по кредиту та нараховані відсотки в розмірі 134,51 доларів США, що становить 58773,02 доларів США. Враховуючи, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.01.2013 року, вже стягнуто заборгованість по кредиту (тіло кредиту), тому суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 35305,65 доларів США - слід відмовити. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2013 року має приюдиційне значення для вирішення цього спору. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» слід задовольнити частково та стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3977,03 доларів США , що еквівалентно 106724,68 грн, з яких: 44,83 доларів США - заборгованість по відсоткам, 3920,19 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 12,01 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. судових витрат.

Outcome: partial