Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача) Позивач перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі під час якого [INFO] у них народилась дитина [PERSON] . Шлюб було розірвано. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2015 року у справі №561/409/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина сторін проживає з позивачем тому на його думку наявні підстави для звільнення його від сплати аліментів, а також з цієї ж підстави позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утриманні дитини. Покликаючись на ч. 4 ст. 273 ЦПК ст. ст. 180, 182 ЦПК України [PERSON] просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини, а також стягувати такі з відповідачки у розмірі ј частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позиція відповідачки [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала. Вимогу про припинення стягнення аліментів з [PERSON] визнала повністю, а вимогу про стягнення з неї аліментів на утримання [PERSON] , визнала частково у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Пояснила, що на даний час не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , тому не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач. Представник відповідачки адвокат Шкода П. В. погодився з позицією відповідачки та просив частково відмовити у позовній вимозі та стягувати з відповідачки аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. З копії рішення Зарічненського районного суду рівненської області від 16 червня 2015 року у справі №561/409/15-ц (а. с. 4) вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 28.04.2015 року дня подачі заяви. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 квітня 2006 року (а. с. 5) вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони. Як вбачається з довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області №52 від 01 лютого 2021 року (а. с. 6), [PERSON] , [INFO] проживає по [ADDRESS] . За такою ж адресою зареєстрований позивач [PERSON] , що доводиться довідкою про склад сім`ї [PERSON] № 910 від 09 березня 2021 року (а. с. 11), членом якої є і [PERSON] дочка. З довідки ПрАТ Рівнеобленерго №28-19/25 від 15 березня 2021 року (а. с. 20) та наказу ПрАТ Рівнеобленерго від 04 грудня 2020 року № 1359-к (а. с. 22) слідує, що [PERSON] працює у вказаній організації на посаді інженера і на даний час з 14 грудня 2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, по догляду за дитиною до досягнення шестирічного віку. Згідно наказу Загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №80 від 23 грудня 2020 року (а. с. 28) [PERSON] , учителю початкових класів надана відпустка по догляду за дитиною з 24 грудня 2020 року по 24 грудня 2021 року. Крім того з Довідки ЛКК Зарічненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №81 від 18 грудня 2021 року (а .с. 27) видно, що [PERSON] , [INFO] син відповідачки потребує домашнього догляду. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України (далі СК України) за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому. Як зазначено в ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Крім того\~згідно ст.\~206\~ЦПК України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено і не заперечується відповідачкою, що спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем. У зв`язку з чим відповідачка до початку розгляду справи по суті в судовому засіданні 22 березня 2021 року та під час розгляду справи по суті в засіданні 31 березня 2021 року позовні вимоги в частині звільнення [PERSON] від сплати аліментів визнала. Визнання позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі спільної дитини сторін, тому є підставою для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що донька сторін [PERSON] , проживає разом з батьком, перебуває на його утриманні, однак позивачу не вистачає коштів на утримання дитини, а відтак, він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідачки, потреби дитини відповідного віку. Зокрема в судовому засіданні встановлено, що на утриманні у позивача, крім доньки [PERSON] перебувають ще дві малолітні дитини від нового шлюбу, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6-ти років. Судом також враховано, що відповідачка з 24 грудня 2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 6-ти років [PERSON] , [INFO] , тому об`єктивно не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач. Позивачка визнала частково вимогу та не заперечувала щодо стягнення з неї аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і в силу закону вона зобов`язана приймати участь в утриманні своєї дитини. Оскільки позивач визначив спосіб стягнення аліментів у частині від заробітку, тому відсутні підстави для призначення аліментів у твердій грошовій сумі, як просить відповідачка. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідачки аліментів, слід задовольнити частково та стягувати з неї, на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 08 лютого 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору від сплати якого позивач звільнений. У зв`язку з визнанням позову відповідачем, в частині звільнення від сплати аліментів, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з державного бюджету підлягає поверненню 50% його суми на користь позивача.

Outcome: partial