Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» 28.10.2019 р. звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 078-2008-2080 від 17.06.2008 року в сумі 20 658,31 дол. США та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та [PERSON] 17.06.2008 року було укладено кредитний договір № 078-2008-2080, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 47 000,00 дол. США зі строком користування коштами до 10.06.2038 року зі сплатою 13,45 % річних та 40,35 % річних за користування коштами понад встановлений строк. 18.05.2018 року була укладена додаткова угода до кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 17.06.2008 року укладено договір поруки № 078-2008-2080-Р/1. 18 травня 2018 року між банком та [PERSON] , як поручителем, укладено договір поруки б/н, відповідно якого поручитель підтверджував зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Банк свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши грошові кошти. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 09.10.2019 року заборгованість за кредитом становить 20 658,31 дол. США з яких: прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 75,44 дол. США, сума дострокового стягнення кредиту у розмірі 19 543,09 дол. США, відсотки у розмірі 1 008,16 дол. США та підвищені відсотки у розмірі 31,62 дол. США. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 82, 83). Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачам та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачами у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні представник позивача Піхотенко А.С. позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 17.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 078-2008-2080 (на придбання майна), відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 47 000,00 дол. США зі сплатою 13,45 % річних за користування кредитом, 40,35 % річних за користування кредитом понад встановлений договором термін та строком повернення коштів до 10.06.2038 року (а.с. 8-19). Надання позивачем кредитних коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 47 000 дол. США підтверджується випискою по особовому рахунку від 17.06.2008 р. та меморіальним ордером № 0782900USD000002 від 17.06.2008 р. (а.с. 41, 42). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.4 кредитного договору обумовлено, що погашення основної суми Кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати Позичальником щомісячних платежів. Позичальник зобов`язується щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок, відкритий згідно п. 2.1.3. даного Договору. Згідно п. 2.7. кредитного договору, нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування «30/360», починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку та зарахування на поточний рахунок Позичальника, вказаний у п. 2.1.3. Договору, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості Позичальника, виходячи з кількості 30 днів у місяці й 360 днів у році. Дата остаточного погашення Кредиту в розрахунок не включається. Позичальник зобов`язується здійснити повне погашення процентів за користування Кредитом не пізніше дня повного погашення суми Кредиту, зазначеного у п. 2.6. цього Договору. 18 травня 2018 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угору № б/н до Кредитного договору № 078-2008-2080 від 17.06.2008 року, якою змінено відсоткову ставку за кредитним договором, а саме встановлено сплату з 18.05.2018 року по 09.05.2019 року відсотків у розмірі 10,00 % річних і за користування коштами понад встановлений строк (підвищена процентна ставка) у розмірі 18 % річних та з 10.05.2019 року у розмірі 13,45 % річних і за користування коштами понад встановлений строк (підвищена процентна ставка) у розмірі 21,45 % річних (а.с. 20-23). З метою забезпечення зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 078-2008-2080-Р/1 від 17 червня 2008 року (а.с. 29-31). Відповідно до умов укладеного договору поруки [PERSON] зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань, що виникли з кредитного договору № 078-2008-2080 від 17.06.2008 року в повному обсязі. Пунктом 2.2. договору поруки визначено, що у випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором Кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов`язковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення). Відповідно до п. 2.3. договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати свої зобов`язання за Договором на користь Кредитора в термін, визначений п. 2.2. Договору шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості Боржника за Основним Договором на рахунки, вказаній Кредитором. 18 травня 2018 року між ПАТ «Універсал Банк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № б/н (а.с. 32-38). Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Позичальником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору № 078-2008-2080 від 17 червня 2008 року, Додаткової угоди № б/н від 18 травня 2018 року до нього, укладеного між Кредитором та Позичальником (з урахуванням всіх додаткових угод до нього, в тому числі тим, що можуть бути укладені в подальшому). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 09.10.2019 року банком нараховано заборгованість за кредитом у розмірі 20 658,31 дол. США з яких: прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 75,44 дол. США, сума дострокового стягнення кредиту у розмірі 19 543,09 дол. США, відсотки у розмірі 1 008,16 дол. США та підвищені відсотки у розмірі 31,62 дол. США. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», який був чинний на час спірних правовідносин (далі - Декрет), Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Декретом встановлювався режим здійснення валютних операцій на території України, визначались загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства. У статті 5 Декрету визначалось, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв`язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Згідно статті 1 Декрету комерційні банки не входять до категорії «резидентів» та «нерезидентів» та змістом вказаного Декрету не передбачено обов`язку банку в отриманні індивідуальної ліцензії на передачу іноземної валюти в позику. Декрет втратив чинність 09.02.2019 р. у зв`язку із введенням в дію Закону України «Про валюту і валютні операції», за змістом частини першої статті 9 якого банки надають банківські та інші фінансові послуги, якщо вони є валютними операціями, на підставі банківської ліцензії. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Такого самого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 23.01.2020 року у справі № 639/9387/16-ц. Судом встановлено, що на момент укладення кредитного договору ВАТ «Універсал Банк» мав банківську ліцензію Національного банку України № 92 від 07.12.2007 року на право здійснювати банківські операції, визначені частиною 1 та пунктами 5-11 частини 2 ст. 37 Закону України « Про банки і банківську діяльність» та дозвіл на здійснення банківських операцій № 91-1 від 07.12.2007 року (а.с. 66-71). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. АТ «Універсал Банк» на адресу відповідачів надсилав вимоги від 21.06.2019 р. за № 13561 та № 13565 про сплату заборгованості за кредитним договором та договором поруки (а.с. 48-50), однак кошти сплачені не були. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачами суду не надано. Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі по 3 869 грн. 52 коп.

Outcome: approved