Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Підстава позову\~(позиція\~позивача): \~У 2013\~році [PERSON] \~була прийнята\~на роботу\~в ТзОВ\~«Тайм енд\~Спейс» на\~посаду монтера\~кабельного виробництва.\~З 2017\~року до\~31.07.2020\~ [PERSON] \~перебувала у\~відпустці по\~догляду за\~дитиною до\~3-ох\~років.\~01.08.2020\~ [PERSON] \~вийшла на\~роботу для\~написання заяви\~про вихід\~із декретної\~відпустки по\~догляду за\~дитиною до\~3-ох\~років,\~але на\~роботу її\~не допустили,\~мотивуючи це\~тим,\~що за\~адресою [ADDRESS] \~знаходиться не\~ТзОВ «Тайм\~енд Спейс»,\~а ТзОВ\~«Тайм енд\~Спейс Україна». [PERSON] звернулась в Стрийське відділення Пенсійного фонду України з заявою та отримала довідку форма ОК-5, в якій зазначено, що починаючи із 01.08.2020 ТзОВ «Тайм енд Спейс» не платить їй заробітну плату та не сплачує обов`язкові податки та збори. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ТзОВ «Тайм енд Спейс», станом на 02.12.2020 працює і не перебуває в стані припинення. Керівником даного підприємства згідно витягу із реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є [PERSON] . 06.10.2020 [PERSON] написала заяву про звільнення її з посади монтера кабельного виробництва ТзОВ «Тайм енд Спейс», з 20 жовтня 2020 року за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України та з вимогою про видачу трудової книжки, але по даний час їй не видали трудову книжку та не оплатили заробітну плату, починаючи із 01.08.2020 по 20.10.2020, у зв`язку із чим вона не може піти працювати на іншу роботу. 26.10.2020 [PERSON] звернулась до Головного управління Держпраці у Львівській області з вимогою провести перевірку діяльності ТзОВ «Тайм енд Спейс» щодо виплат їй заробітної плати та відповідних податків та зборів і отримала 16.11.2020 формальну відписку щодо необхідності звернення до суду із питанням виплати заробітної плати. Довідку по заробітній платі на підприємстві ТзОВ «Тайм енд Спейс» [PERSON] не видали, незважаючи на її письмову заяву від 01.12.2020, що є порушенням статті 49 КЗпП України. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та уточнивши позовні вимоги просить суд визнати припиненими трудові відносини з ТзОВ «Тайм енд Спейс» з 20 жовтня 2020 року у зв`язку зі звільненням її з посади монтера кабельного виробництва ТзОВ «Тайм енд Спейс» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Просить зобов`язати ТзОВ «Тайм енд Спейс» видати їй у встановленому законом порядку заповнену трудову книжку. Просить стягнути з ТзОВ «Тайм енд Спейс» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2020 по 20.10.2020 в розмірі 12818, 24 грн., без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та стягнути з ТзОВ «Тайм енд Спейс» на її користь середній заробіток за весь час затримки із розрахунку за період з 01.08.2020 по 01.06.2021 в розмірі 48006, 24 грн., без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просить суд позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивачки - адвокат Кравець А.О. просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Позиція відповідачів: Представник відповідача ТзОВ «Тайм енд Спейс» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 18.02.2021, 11.03.2021, 02.04.2021, 16.04.2021, 06.05.2021, 01.06.2021, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, про розгляд справи на 18.02.2021 повернулось на адресу суду 28.01.2021 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також, ТзОВ «Тайм енд Спейс» повідомлялось про розгляд справи на 11.03.2021, 02.04.2021, 16.04.2021, 06.05.2021, 01.06.2021 оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судове засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника ТзОВ «Тайм енд Спейс», в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 02.04.2021, 16.04.2021, 06.05.2021, 01.06.2021. Також, [PERSON] повідомлвся про розгляд справи на 16.04.2021, 06.05.2021, 01.06.2021 оголошенням на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судове засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. 18.05.2021 відповідач [PERSON] подав на дресу суду заяву, в якій просить суд виключити його з чила відповідачів, оскільки рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 11.02.2021 визнано припиненими трудові відносини між ним та ТзОВ «Тайм енд Спейс» з 27.12.2019, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Заяви та\~клопотання сторін,\~процесуальні дії\~та рішення\~у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучкіської В.Л. від 22.01.2021 відкрито провадження в справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 23.02.2021 представик позивача [PERSON] подав на адресу суду клопотання про залучення у справі співвідповідача [PERSON] . Ухвалою підготовчого судового засідання від 11.03.2021 залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] 16.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника - адвоката Кравць А.О., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4\~ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України суд\~розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] повідомлено, що ТзОВ «Тайм енд Спейс» зареєстровано як юридичну особу за ідентифікаційним кодом 37831243, місцезнаходження юридичної особи: [ADDRESS] . Керівник юридичної особи [PERSON] /а.с. 6-9/. Як вбачається з копії індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , наданих Пенсійним фондом України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, починаючи із 01.08.2020 ТзОВ «Тайм енд Спейс» не сплачує заробітну плату та не сплачує обов`язкові податки та збори відносно [PERSON] /а.с.10/. 06.10.2020 [PERSON] зверталась до директора ТзОВ «Тайм енд Спейс» [PERSON] із заявою про звільнення її з посади монтера кабельного виробництва ТзОВ «Тайм енд Спейс», з 20 жовтня 2020 року за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України та просила видати трудову книжку /а.с. 11/. Як вбачається з копії листа, адресованого директору ТзОВ «Тайм енд Спейс» [PERSON] , останній згідно довідки Укрпошти не отримав заяву, у зв`язку із закінченням терміну зберігання /а.с.12/. 26.10.2020 [PERSON] зверталась до Головного управління Держпраці у Львівській області із заявою - проханням здійснити позапланову перевірку дотримання законодавства про працю ТзОВ «Тайм енд Спейс» /а.с.13/. Відповідно до копії листа Головного управління Держпраці у Львівській області від 16.11.2020 за вих. № 17964/4/14-04, [PERSON] повідомлено, що за адресою: [ADDRESS] , провадить фактичну господарську діяльність ТзОВ «Тайм енд Спейс України» код ЄДРПОУ 41693841, керівник - [PERSON] . Будь-які ознаки фактичного здійснення господарської діяльності та перебування посадових осіб ТзОВ «Тайм енд Спейс» за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно інформації Пенсійного фонду України, [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «Тайм енд Спейс», ЄДРПОУ 37831243. З огляду на вищевикладене, у зв`язку з відсутністю ТзОВ «Тайм енд Спейс», ЄДРПОУ 37831243, за адресою місцезнаходження: [ADDRESS] , та його посадових (уповноважених) осіб, не надається можливим провести позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю /а.с.15/. \~ \~ \~ \~01.12.2020 [PERSON] зверталась до директора ТзОВ «Тайм енд Спейс» [PERSON] із заявою про видачу довідки по заробітній платі із 01.08.2020 по 30.11.2020 /а.с.16/. Як вбачається з копії листа, адресованого директору ТзОВ «Тайм енд Спейс» [PERSON] , останній згідно довідки Укрпошти не отримав заяву, оскільки за зазначеною адресою не проживає /а.с.18/. Згідно довідки АТ «Укрсоцбанк» про рух коштів [PERSON] , починаючи з 01.05.2013 отримувала кошти, як працівник ТзОВ «Тайм енд Спейс» /а.с.55-65/. Як вбачається з копії довідки-розрахунку, проведеної [PERSON] , заборгованість по заробітній платі ТзОВ «Тайм енд Спейс» за період з 01.08.2020 по 20.10.2020 становить 12818, 24 грн. /а.с.106/. Як вбачається з копії довідки-розрахунку, проведеної [PERSON] , заборгованість по середньому заробітку ТзОВ «Тайм енд Спейс» за період з 01.08.2020 по 16.04.2021 становить 45480, 84 грн. /а.с.107/. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Згідно із ст.\~2\~КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Положеннями ст.\~3\~КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. У ч. 2 ст.\~22\~КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Підстави припинення трудового договору встановлені у ст. 36 КЗпП України. Однією із визначених ст.\~36\~КЗпП України підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. 38, 39 КЗпП України). За змістом ч. 1 ст.\~38\~КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КЗпП України, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Відповідно до\~ст.\~47\~КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За змістом\~ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Питання,\~пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберіганням, виготовленням, постачанням і обліком регулюються\~постановою Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки» №301 від 27 квітня 1993 року\~та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (з подальшими змінами та доповненнями). Згідно з п. 1.1. Глави 1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (п. 4.1. Глави 4 Інструкції). Крім того, згідно з п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки» №301 від 27 квітня 1993 року, трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Відповідно до ч.1 ст.\~94\~КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст.\~115\~КЗпП України заробітна\~плата виплачується\~працівникам регулярно\~в робочі\~дні у\~строки,\~встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Крім національного законодавства, право на заробітну плату захищається й «Конвенцією про захист заробітної плати» № 95, яка ратифікована 31.01.1961. Відповідно до ст. 1 даної Конвенції, її метою є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано. Відповідно до ч. 1 ст. 2, ст.12 Конвенції, вона застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата, через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу. Статтею 233 КЗпП України, встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, проводиться в день звільнення. Положеннями ч.1 ст.\~117\~КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ч. 2 ст.\~117\~КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. \~Відповідно до\~ст.235 КЗпП України\~у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Як зазначено у п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до статей 21,\~22 Закону України «Про оплату праці», роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективним договором. Розмір заробітної плати за працю може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати тільки в разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилось браком, та з інших передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника, суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень\~ст. 233 КЗпП України\~у взаємозв`язку з положеннями ст. ст.117,\~237-1\~цього\~Кодексу\~роз`яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається із роз`яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~ст.117 КЗпП України. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. При цьому, при розрахунку оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з положень «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 зазначеного Положення - середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Відповідно до абзаців третього-п`ятого вказаного Порядку, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до правової позиції, наведеної у постанову Верховного Суду України від 30 січня 2019 року №910/4518/16, зі змісту приписів статей\~94,\~116,\~117 КЗпП\~і статей\~1,\~2 ЗУ «Про оплату праці»\~середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачених законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань та є обов`язковими відомостями при реєстрації юридичної особи. У ст.\~93\~ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено, що у 2013 році [PERSON] була прийнята на роботу в ТзОВ «Тайм енд Спейс» на посаду монтера кабельного виробництва. З 2017 року по 2020 рік [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-ох років. 01.08.2020 [PERSON] вийшла на роботу для написання заяви про вихід із декретної відпустки по догляду за дитиною до 3-ох років, проте на роботу її не допустили мотивуючи це тим, що за адресою [ADDRESS] знаходиться не ТзОВ «Тайм енд Спейс», а ТзОВ «Тайм енд Спейс Україна». Слід зазначити, що ТзОВ «Тайм енд Спейс» зареєстроване як юридична особа за ідентифікаційним кодом 37831243, місцезнаходження юридичної особи: [ADDRESS] . Керівник юридичної особи [PERSON] , про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В судовому засіданні встановлено, що 06.10.2020 [PERSON] зверталась до директора ТзОВ «Тайм енд Спейс» Хомик В.В. із заявою про звільнення її з посади монтера кабельного виробництва ТзОВ «Тайм енд Спейс», з 20 жовтня 2020 року за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України та просила видати трудову книжку, однак наказу про звільнення та трудової книжки, або відповіді так і не отримала. Окрім цього, 26.10.2020 [PERSON] зверталась до Головного управління Держпраці у Львівській області із заявою з проханням здійснити позапланову перевірку дотримання законодавства про працю ТзОВ «Тайм енд Спейс». Головне управління Держпраці у Львівській області 16.11.2020 повідомило [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] , провадить фактичну господарську діяльність ТзОВ «Тайм енд Спейс України» код ЄДРПОУ 41693841, керівник - [PERSON] . Будь-які ознаки фактичного здійснення господарської діяльності та перебування посадових осіб ТзОВ «Тайм енд Спейс» за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно інформації Пенсійного фонду України, [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «Тайм енд Спейс», ЄДРПОУ 37831243. З огляду на вищевикладене, у зв`язку з відсутністю ТзОВ «Тайм енд Спейс», ЄДРПОУ 37831243, за адресою місцезнаходження: [ADDRESS] , та його посадових (уповноважених) осіб, не надається можливим провести позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю. В судовому засіданні також встановлено, що починаючи із 01.08.2020 ТзОВ «Тайм енд Спейс» не сплачує заробітну плату та не сплачує обов`язкові податки та збори відносно [PERSON] , про що свідчать індивідуальні відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. \~ \~ \~ \~У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що формальне перебування у трудових відносинах [PERSON] із відповідачем ТОВ «Тайм енд Спейс» порушує її право на вільний вибір праці, оскільки жодної роботи вона не здійснює, їй не нараховується та не виплачується заробітна плата у зв`язку з відсутністю Товариства за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: [ADDRESS] . Окрім цього, 01.12.2020 [PERSON] зверталась до директора ТзОВ «Тайм енд Спейс» Хомик В.В. із заявою про видачу довідки по заробітній платі із 01.08.2020 по 30.11.2020, однак так і не отримала відповіді. Слід зазначити, що [PERSON] належним чином, у визначеному законом порядку повідомила відповідача ТОВ «Тайм енд Спейс» за місцем знаходження юридичної особи про намір припинити трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням, про що 06 жовтня 2020 року подала відповідну заяву. Суд звертає увагу, що після спливу двох тижнів з дня подачі заяви про звільнення з роботи за власним бажанням [PERSON] роботу на посаді монтера кабельного виробництва ТОВ «Тайм енд Спейс» не продовжила та вимагала розірвати, укладений між нею і Товариством трудовий договір. Проте відповідач ТОВ «Тайм енд Спейс» всупереч вимогам закону, жодних дій не вчинив, наказ про звільнення останньої з роботи та трудову книжку не видав. Суд вважає, що датою припинення трудових відносин [PERSON] з ТОВ «Тайм енд Спейс» та звільнення її з роботи з посади монтера кабельного виробництва Товариства є 20 жовтня 2020 року, оскільки саме вказаного дня спливає термін з дня попередження (06.10.2020) про звільнення. У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання припиненими трудових відносин із ТОВ «Тайм енд Спейс», на підставі ч. 1 ст.\~38\~КЗпП України з 20 жовтня 2020 року та видачу у встановленому порядку заповненої трудової книжки ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Слід зазначити, що заборгованість по заробітній платі ТзОВ «Тайм енд Спейс» перед [PERSON] за період з 01.08.2020 по 20.10.2020 становить 12818, 24 грн., про що позивач надала довідку розрахунок проведену нею особисто, оскільки 01.12.2020 вона зверталась до директора ТзОВ «Тайм енд Спейс» [PERSON] із заявою про видачу довідки по заробітній платі, за період із 01.08.2020 по 30.11.2020, однак відповіді так і не отримала. Суд вважає доведеним факт наявності заборгованості із заробітної плати ТзОВ «Тайм енд Спейс», яка складає 12818, 24 грн. (у зв`язку з відсутністю доходів за попередні місяці, з розрахунку отримання розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»), а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості із заробітної плати підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість із заробітної плати в розмірі 12818, 24 грн (без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів). Будь - яких належних, достовірних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України на підтвердження меншого розміру заробітної плати, яка повинна бути виплачена позивачці або ж на спростування такої заборгованості відповідачем до суду не надано та таких у судовому засіданні не здобуто. Окрім цього суд звертає увагу, що заборгованість по середньому заробітку ТзОВ «Тайм енд Спейс» перед [PERSON] за період з 01.08.2020 по 01.06.2021 становить 48006, 24 грн., про що позивачка надала довідку розрахунок проведену нею особисто. Суд погоджується з розрахунком середньоденної заробітної плати, наданим позивачкою, оскільки такий здійснювався, виходячи з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку у зв`язку з відсутність доходів за попередні місяці з розрахунку отримання розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Суд вважає доведеним факт наявності заборгованості по середньому заробітку ТзОВ «Тайм енд Спейс», яка складає 48006, 24 грн., а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по середньому заробітку підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість із середнього заробітку розмірі 48006, 24 грн (без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів). У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задоволити та визнати припиненими трудові відносини [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайм енд Спейс» з 20 жовтня 2020 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади монтера кабельного виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм енд Спейс» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайм енд Спейс» видати [PERSON] у встановленому законом порядку заповнену трудову книжку; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм енд Спейс» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2020 по 20.10.2020 в розмірі 12818, 24 грн., без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм енд Спейс» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки із розрахунку за період з 01.08.2020 по 01.06.2021 в розмірі 48006, 24 грн., без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. Окрім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць. Щодо позовних вимог [PERSON] до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм енд Спейс» [PERSON] , суд звертає увагу, що останній не перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «Тайм енд Спейс» з 27 грудня 2019 року, у зв`язку із звільненням із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм енд Спейс», на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11.02.2021, відповідно в даній частині позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про визнання припиненими трудових відносин в розмірі 908, 00 грн., а також за позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 908, 00 грн. та позовну вимогу про стягнення середнього заробітоку за весь час затримки в сумі 908, 00 грн., а всього 2724,00 грн.

Outcome: approved