Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач 06 квітня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіллак.нет», фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів. В позові зазначив, що 04.03.2019 року о 10 год.17хв. в інтернет-магазині «Мобіллак» на інтернет-порталі www. mobilluck.com.ua, володільцем якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Мобіллак.нет», здійснив замовлення № 219788001 на придбання смартфону «Xiaomi Pocophone F1 6/64 Blue *EU» на суму 6383,00 грн... Позивачем о 10 год. 18 хв. 04.03.2019 року було оплачено в повному обсязі через систему оплат «Liqpay» згідно рахунку № 219788001. 03.05.2019 року за проханням позивача повернути кошти вказане замовлення було скасовано фізичною особою-підприємець [PERSON] через не поставку товару, який не надійшов до позивача і до дня подання цього позову в суд. Частково грошові кошти за вказаним замовленням повернуті відповідачем в сумі 500 грн. лише 30 серпня 2019 року. Залишок заборгованості в сумі 5883,00 грн. відповідач не повернув до часу подання цього позову. Численні звернення до відповідача з вимогою про повернення грошей позитивних наслідків не принесли, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути на його користь неповернуті йому грошові кошти у сумі 5883,00 грн., та неустойку в розмірі 1% від суми платежу за кожен прострочений день у розмирі 18 500,81 грн., а всього 24 383,81 грн.. Ухвалою суду від 07.04.2020 року прийнято позов та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачі ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримали, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачам, оскільки надсилались за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не надавали. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 04.03.2019 року о 10 год.17хв. в інтернет-магазині «Мобіллак» на інтернет-порталі www. mobilluck.com.ua, володільцем якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Мобіллак.нет», здійснив замовлення № 219788001 на придбання смартфону «Xiaomi Pocophone F1 6/64 Blue *EU» на суму 6383,00 грн.. Продавцем обраного позивачем товару , згідно інформації на сайті, є ФОП [PERSON] (а.с.32). Позивачем 04.03.2019 року здійснено оплату вартості обраного товару в повному обсязі через систему оплат «Liqpay», згідно рахунку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 27.02.2020 року про здійснення оплати із рахунку позивача на вказану суму (а.с.11,12). 03.05.2019 року за проханням позивача повернути кошти вказане замовлення було скасовано фізичною особою-підприємець [PERSON] через непоставку товару, який не надійшов до позивача. Частково грошові кошти за вказаним замовленням повернуті в сумі 500 грн. лише 30 серпня 2019 року (а.с.29). Відповідно до ст. 905 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір про надання послуг, в якому замовником є фізична особа, є публічним договором, тому суд знаходить за необхідне при вирішенні спору застосовувати правила законодавства про захист прав споживачів. В преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закону регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, а споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. Надані суду письмові докази, зокрема: замовлення на поставку продукції, квитанція про сплату послуг за договором, претензії, адресовані замовником продавцю, вказують на характер правовідносин сторін і підтверджують обґрунтованість позову (а. с. 11-19). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як випливає зі змісту ст. 525 ЦК України. Як випливає з рахунку № 219788001 від 04.03.2010 року, вартість товару повністю оплачена позивачем (а. с. 12). За змістом ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. З наведеного положення законодавства про захист прав споживачів випливає, що за умови неотримання послуг в строки, встановлені договором, споживач вправі відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг). У зв`язку з викладеним поведінка позивача, коли він не погодився на очікування поза розумними строками надання послуг, є правомірною, тому суд знаходить всі підстави для задоволення позову в цій частині. Право позивача відмовитися від договору за наведених обставин внормоване законодавством про захист прав споживачів. Крім того, таке його право закріплено в статті 651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін. Про досягнення такої згоди свідчить зміст інтернет-листування сторін про те, що заявка на повернення грошей вже оформлена (а. с. 33-40). Наслідки розірвання договору у зв`язку з істотним порушенням його умов однією із сторін внормовані частиною 5 статті 653 ЦК України, відповідно до якої у випадку розірвання договору через його істотне порушення однією із сторін друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623). У зв`язку з викладеним суд знаходить такими, що підлягають задоволенню, вимоги про стягнення понесених позивачем на виконання договору, який розірваний через порушення його умов відповідачем, збитків. Як випливає із змісту ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Як випливає із змісту п. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Вирішуючи вимоги в частині покладення відповідальності у вигляді неустойки, яка передбачена пунктом статтею 12 Закону України «Про захист прав споживачів», суд погоджується з обґрунтованістю цих вимог і вважає з необхідне застосувати ці, передбачені законом та договором, наслідки порушення зобов`язання. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає за необхідне позовні [PERSON] задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за належне стягнути із відповідачів на користь держави в рівних частках судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved