Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

ПАТ комерційний банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши в заяві, що 21.10.2010 року між ПриватБанком і відповідачкою був укладений договір б/н згідно якого вона отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 30.11.2015 року у відповідачки утворилася заборгованість в сумі 15659,02 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 7240,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6797,16 грн.,заборгованість за пенею та комісією- 400,00 грн, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина); 721,86 грн. (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 15659,02 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка позов визнала частково, а саме : заборгованість за тілом кредиту, пояснивши у судовому засіданні , що вона надала до банку заяву про реструктуризацію. Розглянувши матеріали справи,заслухавши відповідачку, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2010 року між ПриватБанком і відповідачкою був укладений договір б/н згідно якого вона отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 30.11.2015 року у відповідачки утворилася заборгованість в сумі 15659,02 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 7240,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6797,16 грн.,заборгованість за пенею та комісією- 400,00 грн, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина); 721,86 грн. (процентна складова). Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і у встановлений термін. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Оскільки відповідач допустив односторонню відмову від виконання зобов'язання, то з нього підлягає стягненню заборгованість за наданий кредит в сумі 15659,02 грн. Сума боргу підтвержена доданим розрахунком. Підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved