Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 36 164,83 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що 11.11.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 36,00 % на рік. Відповідач не сплатив своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями, станом на 31.12.2017 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 36164,83 грн., яка складається з наступного: 1) 4357,46 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 29609,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4) 1698,33 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач на даний час ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором, заборгованість не погашає. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв та відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засіданн я, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин , не подав відзив , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 11.11.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 36 % на рік за користування кредитом. Процентна ставка змінювалась протягом дії договору. Згідно умов кредитного договору позивач свої зобов'язання виконав, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі, а [PERSON] в свою чергу, своїх зобов'язань не виконав. Відповідач був ознайомлений з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору, відповідач своїх договірних зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2017 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 36164,83 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку, складається з наступного: 1) 4357,46 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 29609,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4) 1698,33 грн. - штраф (процентна складова). Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено. З розрахунку вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складає 4357,46 грн., а розмір заборгованості за процентами позивачем визначено в сумі 29609,04 грн., що явно не відповідає загальновідомій формулі визначення річних процентів. Шляхом застосування визначеної у розрахунку позивача відсоткової ставки до суми заборгованості за тілом кредиту, суд визначив заборгованість за відсотками на 31.12.2017 року (кінцева дата розрахунку) в сумі 7571,55 грн. Розрахунок заборгованості з інших платежів відповідає умовам договору. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитом станом на 31.12.2017 року становила 14127,34 грн., що складається з наступного: 1) 4357,46 грн. - заборгованість за кредитом; 2) 7571,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4) 1698,33 грн. - штраф (процентна складова). Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до частині заборгованості, - в розмірі 688,30 грн.

Outcome: partial