Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач 07 вересня 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточнених позовних вимог вказала, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Вказана квартира є комунальною та складається з чотирьох кімнат, особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг розділені та відкриті на ім`я позивача та [PERSON]. Вищезазначена комунальна квартира складається з трьох кімнат житловою площею 13,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., які знаходяться в користуванні [PERSON] та однієї кімнати житловою площею 13,1, яка була приватизована [PERSON] Відповідно до довідки № 60 про склад сім`ї від 29.08.2017 року у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак, відповідачі в квартирі не проживають, комунальні платежі не сплачують. Позивач просила визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловою кімнатою площею 13,2 кв.м., житловою кімнатою площею 18,1 кв.м., житловою кімнатою площею 17,2 кв.м. у квартирі [ADDRESS], які знаходяться в користуванні [PERSON]. 26 лютого 2018 року [PERSON] звернулася з зустрічною позовною заявою до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON], Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада про усунення перешкод в користуванні квартирою, встановлення порядку користування житлом, яку в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненої зустрічної заяви зазначила, що останні два роки з незрозумілих підстав її рідна сестра [PERSON] перешкоджає користуватися квартирою [ADDRESS], вона неодноразово зверталася до останньої з пропозицією щодо мирного користування квартирою, де вони проживали з дитинства, однак все закінчувалося сварками та позивач змінила вхідні замки квартири, чим створила перешкоди в користуванні житлом. На сьогодні [PERSON] не має постійного місця проживання, змушена тимчасово проживати у знайомих, та зі скрутним матеріальним становищем не має можливості винаймати житло. 27 січня 2018 року [PERSON] в черговий раз прийшла до квартири, однак позивач почала її ображати, потім повалила на підлогу та почала бити, після чого [PERSON] викликала поліцію. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.02.2018 року [PERSON] належить 21/100 частина спірної квартири. Відповідно до технічного плану квартири, загальна її площа складає 88,8 кв.м., житлова площа 61,6 кв.м. та складається з чотирьох житлових кімнат № 6,7,8,9, тому кожному з користувачів можливо виділити окремо по житловій кімнаті та встановити порядок користування квартирою. Просила зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]; вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]; встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме, [PERSON] користується окремою кімнатою № 6, житлова площа 13,2 кв.м.; [PERSON] користується окремою кімнатою № 7 житлова площа 13,1 кв.м.; [PERSON] користується кімнатою № 8 житлова площа 18,1 кв.м., [PERSON] користується окремою кімнатою № 9 житлова площа 17,2 кв.м. Інші нежитлові кімнати (приміщення) квартири № 17, а саме, № 1-коридори; № 2 ванна; № 3 вбиральня; № 4 кухня залишити в загальному користуванні; стягнути судові витрати. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. №2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017р. (далі ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зустрічну позовну заяву не визнали та просили відмовити в її задоволенні в повному обсязі. Представником позивача надано відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого викладено заперечення проти позову, оскільки позивач заперечує щодо задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою, встановлення порядку користування житлом (а.с.145-148). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні первісну позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити в її задоволенні. Зустрічну позовну заяву підтримав та просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом [PERSON] - Макаров М.В. в судовому засіданні первісну позовну заяву не визнав в повному обсязі, зустрічну позовну заяву підтримав та не заперечував проти її задоволення. [PERSON] надав відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що наведені обставини в позовній заяві [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки позивач перешкоджає у проживанні іншим особам, у зв'язку з чим виникають постійно сварки, згоден з порядком користування квартирою запропонованим [PERSON] Треті особи за первісним і зустрічним позовом в судове засідання не з'явилися, про день і час проведення слухання справи сповіщалися належним чином. Від представника Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради надійшла письмова заява з проханням слухати справу у їх відсутність. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03 листопада 2017 року до участі у справі залучено Дніпровську міську раду, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1 ВГД» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Замінено третю особу Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Ухвалою від 09 лютого 2018 року заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1 ВГД» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишено без задоволення. Ухвалою від 02 квітня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом на стороні [PERSON] залучено [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідачів, свідків, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, з огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів в повному обсязі з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріалами справи встановлено, що 22 листопада 1977 року на ім`я [PERSON], яка померла [INFO] видано ордер № 37 на право зайняття 4 кімнатної квартири [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Ленінської Ради народних депутатів трудящихся міста Дніпропетровська від 22.11.1977 року на сім`ю з п'яти осіб: [PERSON], [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] (після укладання шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]») та [PERSON] (змінила прізвище на «[PERSON]») (а.с.66,68,69,72). Згідно рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровська від 21.04.2000 року № 132 укладено договір найму житлового приміщення з [PERSON] на три кімнати розміром ж/пл. 48,4 кв.м. у комунальній квартирі [ADDRESS] (а.с.13). Згідно розпорядження № 27-р від 25.01.2016 року присвоєно багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS], відповідно до ситуаційної схеми (а.с.125-126). 13 лютого 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Яровою Н.Г., за реєстровим № 102. Згідно умов договору [PERSON] прийняла у дар 21/100 частин житлової квартири [ADDRESS] (а.с.127,215-216). В квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.65, 152). Особові рахунку на вказану квартиру розділені та особовий рахунок № 890155 відкритий на ім'я матері позивача [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та особовий рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON] (а.с.71). Позивачка, вважаючи свої житлові права порушеними, просила їх захистити, визнавши на підставі ст.ст.71,72 ЖК України відповідачів [PERSON], [PERSON]такими, що втратили право на користування житловим приміщенням житловою кімнатою площею 13,2 кв.м., житловою кімнатою площею 18,1 кв.м., житловою кімнатою площею 17,2 кв.м. у квартирі [ADDRESS], які знаходяться в користуванні [PERSON]. Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Право громадян на житло передбачено ст. 1 Житлового кодексу УРСР (далі: ЖК України). Коментована стаття відповідно до ст.ст. 47, 48 Конституції України закріпляє право громадян на житло, як найважливіше соціально-економічне право. При цьому право на житло, як суб'єктивне право, тобто таке, що належить конкретній особі на конкретне жиле приміщення в будинку відповідного житлового фонду, виникає в силу передбачених у житловому законодавстві юридичних фактів і отримує свою конкретизацію та деталізацію у відповідних правовідносинах. Згідно ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 6 ЖК України, житлове приміщення надається наймачу та членам його сім'ї для постійного в ньому проживання, тобто для використання його за цільовим призначенням, а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Для тих же випадків, коли наймач або члени його сім'ї житловим приміщенням за призначенням не користуються, законом встановлено конкретний строк, на протязі якого житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї житлове приміщення зберігається за ними протягом шести місяців. У разі ж, якщо наймач або члени його сім'ї відсутні в житловому приміщенні понад встановлений законом строк без поважних причин, вони втрачають право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. За змістом даної норми питання визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення, вирішується виключно в судовому порядку. Позивачем в даній категорії справ може бути наймодавець житла або один з наймачів житла. Особи, які користуються жилою площею тимчасово, тобто не мають самостійного права на нього (піднаймачі, тимчасові мешканці), не мають права на пред'явлення такого позову. Позивачем може бути також наймодавець (житлово-експлуатаційна організація тощо). Відповідно відповідачем по справі буде особа, яка втратила право користування житлом. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Із роз'яснень, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» від 12 квітня 1985 року вбачається, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв'язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначила, що відповідачі у вказаній квартирі не проживають, їх реєстрації у житловій кімнаті площею 13,2 кв.м., житловій кімнаті площею 18,1 кв.м., житловій кімнаті площею 17,2 кв.м. у квартирі [ADDRESS], які знаходяться в користуванні [PERSON] ускладнює реалізацію права на приватизацію житла та створює істотні перешкоди для його здійснення. Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] у спірній квартирі не проживає тривалий час, в ній відсутні його особисті речі, що також підтверджується актами про не проживання за підписом голови Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус 1 ВГД» (а.с.14-25). З урахуванням системного аналізу зазначених вище доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту не проживання [PERSON] у спірному майні понад шість місяців. Разом з тим, згідно позовних вимог позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловою кімнатою площею 13,2 кв.м., житловою кімнатою площею 18,1 кв.м., житловою кімнатою площею 17,2 кв.м. у квартирі [ADDRESS]. При цьому квартира не розділена в натурі і не можливо встановити, що саме в цих кімнатах зареєстровано місце проживання відповідачів, при цьому суд не може вийти за межі позовних вимог. Так. позивачем на надано належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин, що унеможливлює задоволення первісного позову а ні повністю, а ні частково. Крім того, [PERSON] є членом сім`ї, їй належить 21/100 частина квартири [ADDRESS], вона має право користування житлом, та бажає проживати у вказаній квартирі, у зв'язку з чим подала зустрічну позовну заяву. Бажання приватизувати в майбутньому житлову площу в квартирі, про що позивач також зазначила в позовній заяві, саме по собі не є достатньою і переконливою підставою для зняття відповідачів з реєстрації зі спірного житла. Що стосується зустрічного позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, встановлення порядку користування житлом, вказаний позов не підлягає задоволенню за нижченаведеним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 13, 14, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Разом з тим, [PERSON] не доведено обставин вчинення їй з боку [PERSON] перешкод у користуванні спірним житлом, а сам по собі факт звернення до органів Національної поліції не може свідчити про будь-які перешкоди у користування житлом, лише підтверджує наявність конфліктної ситуації між сторонами. Крім того, позивач [PERSON] дійсно підтвердила, що в квартирі були змінені замки та вона не заперечує проти надання ключів від помешкання відповідачу. [PERSON] не надано суду жодних доказів того, що вона робила спроби вселитися в спірне житло, якими можуть бути звернення відповідача до органів прокуратури про усунення перешкод у користуванні квартирою та інші докази суду не надано. А подача позову про усунення перешкод в користуванні житлом, зумовлений первісним позовом у даній справі, тому не може вважатися належним доказом. Ставлячи питання про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод, в користуванні житловою квартирою [ADDRESS] та про вселення у вказану квартиру [PERSON], остання не надала до суду доказів тих обставин, що їй чиняться перешкоди у користуванні даною квартирою, що вона не має можливості потрапити до вказаної квартири та що вона намагалася вселитись до даної квартири. Крім того, твердження [PERSON] про те, що її відсутність за місцем реєстрації зумовлена постійними неправомірними діями [PERSON] не підтверджено, зокрема реальність таких перешкод, їх тривалість та періодичність. Невід'ємне право кожної людини на житло закріплено і в інших міжнародно-правових документах про права людини, у тому числі в Міжнародному пакті про економічні, соціальні й культурні права від 16 грудня 1966 року (ст. 10). При цьому, як вбачається із п. 1 ст. 12 Міжнародного пакту про цивільні і політичні права від 16 грудня 1966 року, право на житло має реалізовуватися за умови вільного вибору людиною місця проживання, і відповідач обрав для себе інше місце проживання відмінне від спірного житла ще з 1982 року. Беручи до уваги наведене та те, що [PERSON] залишила спірне житло, тривалий час не намагалася вселитись, відсутні докази, які підтверджують заявлені вимоги, то позовні вимоги в частині зобов'яння [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]; вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Крім того, позовні вимоги в частині встановлення порядку користування житлом не підлягають задоволенню за нижченаведеним. Як вбачається з технічного плану на вищезазначену квартиру (викопіювання), загальна площа квартири 88,8 кв.м., житлова площа 61,6 кв.м., квартира складається з чотирьох кімнат, з яких кімната житловою площею 13,2 кв.м., кімната житловою площею 18,1 кв.м., кімната житловою площею 17,2 кв.м. у квартирі [ADDRESS] знаходяться в користуванні [PERSON], 21/100 частини вказаної квартири належить [PERSON] (а.с.108,118). Сторони по справі між собою перебувають в родинних стосунках. Оскільки між користувачами квартири виникають суперечності щодо користування майном, у зв'язку з чим [PERSON] просить суд встановити порядок користування квартирою, за якого [PERSON] користується окремою кімнатою № 6, житлова площа 13,2 кв.м.; [PERSON] користується окремою кімнатою № 7 житлова площа 13,1 кв.м.; [PERSON] користується кімнатою № 8 житлова площа 18,1 кв.м., [PERSON] користується окремою кімнатою № 9 житлова площа 17,2 кв.м. Інші нежитлові кімнати (приміщення) квартири № 17, а саме, № 1-коридори; № 2 ванна; № 3 вбиральня; № 4 кухня залишити в загальному користуванні. Разом з тим, [PERSON] належить на праві власності 21/100 частина вказаної квартири, якою вона має право користуватися, вказана частина у встановленому законом порядку не виділена в натурі, у зв'язку з чим не можливо встановити порядок користування квартирою, оскільки не зрозуміло розмір ідеальної частки [PERSON], а згідно позовних вимог вона просить в користування кімнату № 6, житловою площею 13,2 кв.м. Згідно статті 47 ЖК України, вбачається, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Крім того, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо встановлення зазначеного відповідачем порядку користування, так як до суду не надані належні та допустимі докази того, що їй чиняться перешкоди в її користуванні. Відтак, наведені обставини унеможливлюють встановлення запропонованого [PERSON] порядку користування квартирою без порушення прав інших користувачів, оскільки вимоги співмешканців не узгоджуються між собою та позивач заперечує проти визначеного відповідачем порядку користування спірною квартирою. З врахуванням зазначених норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що сторонами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, сторонами не доведені обставини, на які вони посилаються за первісним і зустрічним позовом, відтак підстави для задоволення а ні первісного а ні зустрічного позовів відсутні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним і зустрічним позовами є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.141 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем [PERSON] за первісним позовом, та позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом судом залишено без задоволення, у зв'язку з чим поверненню не підлягають. На підставі викладеного, і

Outcome: dismissed