Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування позовних вимог вказавши на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву б/н від 13.12.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 22000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між ним та Банком Договір, що\~\~підтверджується його підписом у заяві. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, позивач\~\~ просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість, станом на 06.03.2018 року\~\~в сумі 40128 гривень 73 копійки, яка складається: 11947 гривень 77 копійок тіло кредиту; 11066 гривень 22 копійки нараховано відсотків за користування кредитом; 14727 гривень 66 копійок нараховано пені; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1887 гривень 08 копійок штраф (процентна складова). Крім зазначеного, позивач просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1762 гривень. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим 13.12.2010 року підписав Заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 22000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до умов Договору відповідач зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду Банку. Відповідно до п. 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору Клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених Тарифів, що діють на дату нарахування. При погашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 гривень, Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк,\~\~відповідно до умов договору.\~\~ Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення\~\~зобов'язання\~\~настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У\~\~строки, встановлені кредитним договором, відповідач свої зобов'язання не виконав.Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що відповідач порушив умови договору, тим самим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості: 11947 гривень 77 копійок тіло кредиту; 11066 гривень 22 копійки нараховано відсотків за користування кредитом; 14727 гривень 66 копійок нараховано пені, підлягає задоволення. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача в частині стягнення штрафу (фіксована частина) 500 гривень, штрафу (процентна складова) 1887 гривень 08 копійок, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial