Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувя до суду з первісним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в якому в подальшому було змінено предмет позову з звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством ««Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство ««Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №223367717 з додатковими угодами, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 60900 дол. США 00 центів на 240 місяців по 13.08.2028 року зі сплатою 13,85 % річних. 13.08.2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки, зі змінами, нерухомого майна, а саме: - житлового будинку №127 в с.Мотижин Макарівського району Київської області, що належить на праві власності іпотекодавцю згідно договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого Голяченко М.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.08.2008 року за реєстром 7381 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13.08.2008 року за №3077936; - та земельної ділянки (кадастровий номер: [NUMBER]) площею 0,2500 га, що знаходиться по [ADDRESS] передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить іпотекодавцю згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Голяченко М.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.08.2008 року за реєстром 7381 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13.08.2008 року за №3077910. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а саме видав кредитні кошти позичальнику, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач умови договору не виконує, на вимогу про дострокове виконання зобов'язань не реагує, внаслідок чого станом на 01.09.2014 року виникла заборгованість, яка становить 133 043.10 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 744 742.11 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 69 151.73 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 906 863.53 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом -1 136.08 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14 898.68 гривень; - заборгованість за відсотками -15 628.68 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 204 956.26 гривень; - пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 48 262.69 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 632 922.32 гривень. Позивач за первісним позовом просить: -стягнути із [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р [NUMBER] МФО 322904, Код ЄДРПОУ 23494105, 01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7-7б) заборгованість за кредитним договором №223367717 від 13.08.2008 року, що станом на 01.09.2014 року складає 133043.10 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1744742.11 гривень та судовий збір у сумі 3654.00 гривень. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання частини договору недійсним, в якому не заперечуючи факту укладення вищевказаного кредитного договору на підставах та умовах викладених в ньому а також наявну заборгованість, посилається на те, що умови договору кредиту, з посиланням на п.16 Постанови ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» не відповідають вимогам ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачі», а саме: договір кредиту не відповідає вимогам чинного на той час законодавства, зокрема, вважає, що ставка пені встановлена за умовами договору кредиту в розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язання не відповідає принципам справедливості та розумності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, тощо. Позивач за зустрічним позовом просить: -визнати недійсною умову кредитного договору №223367717 від 13 серпня 2008 року, яка встановлює пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення виконання зобов'язання за споживчим кредитом. Дані правовідносини врегульовані нормами ст.ст. 257-259, 526,530, 611, 625, 1050,1054 ЦК України. Позивач за первісним позовом заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зустрічний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Відповідач за первісним позовом позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, зустрічний позов задовольнити Судом встановлено, що 13.08.2008 року між відкритим акціонерним товариством ««Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство ««Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №223367717 з додатковими угодами, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 60900 дол. США 00 центів на 240 місяців по 13.08.2028 року зі сплатою 13,85 % річних (підтверджується кредитним договором №223367717 від 13.08.2008 року, а.с.13-27). 13.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, зі змінами, нерухомого майна, а саме: - житлового будинку №127 в с.Мотижин Макарівського району Київської області, що належить на праві власності іпотекодавцю згідно договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого Голяченко М.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.08.2008 року за реєстром 7381 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13.08.2008 року за №3077936; - земельної ділянки (кадастровий номер: [NUMBER]) площею 0,2500 га, що знаходиться по [ADDRESS] передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить іпотекодавцю згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Голяченко М.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13 серпня 2008 року за реєстром 7381 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13 серпня 2008 року за №3077910 (підтверджується договором іпотеки від 13.08ю.2008 року та договором про внесення змін до іпотечного договору, а.с.33-41). Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а сааме: видав кредитні кошти позичальнику, що підтверджується випискою по рахунку (т.2, а.с.33). Відповідач умови договору не виконує, на вимогу про дострокове виконання зобов'язань не реагує (підтверджується вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань, а.с.44), внаслідок чого станом на 01.09.2014 року виникла заборгованість, яка становить 133 043.10 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 744 742.11 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 69 151.73 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 906 863.53 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом -1 136.08 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14 898.68 гривень; - заборгованість за відсотками -15 628.68 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 204 956.26 гривень; - пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 48262.69 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 632 922.32 гривень. (підтверджується розрахунком заборгованості, а.с. 9-12). [PERSON], згідно зустрічного позову, не заперечуючи факту укладення вищевказаного кредитного договору №223367717 від 13.08.2008 року на підставах та умовах викладених в ньому а також наявну заборгованість, з посиланням на п.16 Постанови ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вважає, що умови договору кредиту, не відповідають вимогам ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачі», а саме: договір кредиту не відповідає вимогам чинного на той час законодавства, зокрема, вважає, що ставка пені встановлена за умовами договору кредиту в розмірі 1% не відповідає принципам справедливості та розумності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника як споживача послуг, тощо. Відповідно до п.7.1. кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів (додаток 1 до кредитного договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору (п. 9.1. кредитного договору). Зокрема кредитор має право пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців (п. 9.2. кредитного договору). Позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право пред'явити вимогу поручителю або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника, які не суперечать чинному законодавству України (п. 9.3. кредитного договору). Відповідно до п. 16.2. кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов'язків згідно кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов'язань. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання має бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно (п. 16.3. кредитного договору). Відповідно до п. 16.7. кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2. ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.ст.257, 258, 259 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому, суд критично відноситься до викладених тверджень позивачв в зустрічному позові, виходячи з наступного. Виходячи з аналізу кредитного договору та додатків №1 та №2 (далі-додатки) до нього, позичальника було ознайомлено з сукупною вартістю кредиту та умовами кредитування по програмі «Житло в кредит на вторинному ринку», що підтверджується власноручними підписами позичальника. Кредитний договір з додатками було укладено та підписано за згоди двох сторін, як кредитодавця так і позичальника, які досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, що в свою чергу відповідало внутрішній волі позичальника. Відповідно до п.15.4-15.7 кредитного договору (а.с.20), позичальник усвідомлює та гарантує, що умови цього договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. У разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе позивач. Позивач засвідчив, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового стану позивача. Позичальник засвідчив всі ризики, пов'язані з істотною зміною обставин, з яких позивач при укладенні кредитних договорів та договорів забезпечення. Позичальник підтверджує, що в письмовій формі був повідомлений про всі умови споживчого кредитування в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту на виконання вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ №168 від 10.05.2017 року, тощо. Про погодження позичальника з усіма умовами споживчого кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту свідчать підпис позивача (позичальника) на додатках до кредитних договорів, які є їх невід'ємною частиною. Крім того, відповідно до п.16.7 кредитного договору (а.с.21), до всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю три роки. Кредитний договір укладено у 2008 році, з позовом про визнання недійсною умови договору позивач звернувся до суду лише у 2015 році, клопотань про поновлення строків звернення за захистом своїх прав не подавав. Враховуючи викладене а також обставини, визнані відповідачем за первісним позовом, суд приходить до висновку, що первісний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити в з зв'язку з його необґрунтованістю (недоведеністю).

Outcome: approved