Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач 03.10.2018 року звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.03.2014 року у розмірі 10740,72 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 17.03.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між ним та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов'язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі[INFO] [PERSON] помер. Після його смерті прийняла спадщину [PERSON], яка отримала свідоцтва про право власності на спадкове майно. 04.05.2018 року банк направив претензію кредитора до державної нотаріальної контори, 15.07.2018 року претензію направив спадкоємцю [PERSON], яка не вчинила ніяких дій на погашення боргу. Банк стверджує, що кредитні зобов'язання [PERSON] входять до складу спадщини після його смерті, тому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10740,72 грн. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань, відзиву до суду не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки в судове засідання, не подала у встановлений строк відзив на позов, та враховуючи, що представник позивача в заяві не заперечував проти постановлення заочного рішення, суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. 17.03.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 6). В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку [PERSON] висловив свою згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та пам'яткою клієнта складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник, [PERSON], помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с. ). Згідно розрахунку АТ КБ «ПриватБанк» станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком становить 10740,72 грн., яка складається з 3726,69 грн. тіла кредиту та 7014,03 грн. нарахованих відсотків (а.с. 4-5). 04.05.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Новоград-Волинської нотаріальної контори з претензією до кредитора, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи і 31.05.2018 року позивач отримав відповідь, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с. 39-41). З претензією до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитних зобов'язаннях [PERSON] на дату смерті у розмірі 10740,72 грн. позивач звернувся лише 15.07.2018 року. На підтвердження вказаного факту суду додано реєстр згрупованих поштових відправлень від 15.07.2018 року, відомостей про дату отримання зазначеної претензії відповідачем [PERSON] суду не надано (а.с. 42-43). Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. За положеннями ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги . Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини , пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом та, так як зі смертю боржника зобов'язання про повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов'язанням, а також припинення такого зобов'язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Судом встановлено, що про відкриття спадщини, тобто про смерть [PERSON] [INFO] та про отримання спадкоємцем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину АТ КБ «ПриватБанк» достеменно довідався 03.12.2017 року (згідно вхідного номеру), отримавши копію ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/3712/17 від 28.11.2017 року про закриття провадження по справі (а.с. 32). Лист-претензія до [PERSON] датований 27.06.2018 року, проте зданий до установи поштового зв'язку 15.07.2018 року (а.с. 42-43). Тому шестимісячний строк, встановлений ст. 1281 ЦК України для вимоги кредитору до спадкоємця, сплив 03.06.2018 року. Оскільки кредитор не пред'явив вимоги до спадкоємця у вказаний строк, тому він втратив право вимоги по зобов'язаннях спадкодавця. Тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed