Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач 01 квітня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 березня 2011 року в м. Дніпропетровську на перехресті доріг вул. Миронова та вул.. Набережна Леніна відповідач, керуючи автомобілем «Део Ланос», д/н [NUMBER], скоїв наїзд на автомобіль «Тойота Прадо» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який їй же і належить. Внаслідок дій відповідача автомобіль [PERSON] зазнав механічних ушкоджень. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2011 року обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються. Згідно висновку №98/11 від 16.03.2011 року вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Тойота Прадо» д/н [NUMBER] складає 47 567,25 грн. Позивач, виконуючи договірні зобов'язання за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 530502773.11 від 11.02.2011 року, відшкодував заподіяний відповідачем збиток та перерахував [PERSON], страхове відшкодування у сумі 42 721,28 грн. Наголошуючи на тому, що здійснивши страхове відшкодування в межах обов'язкового ліміту в сумі 24 990,00 грн., а розмір заподіяних збитків перевищує ліміт відповідальності за полісом №530502773.11, то відповідно ст..1194 ЦК України, на відповідача покладається обов'язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, у зв'язку із чим, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь з [PERSON] грошову суму в розмірі 17 731,28 грн. та судові витрати по справі. Позивач, в особі свого представника, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надіслав телеграму, в якій просив справу розглядати без участі свого представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити (а.с.61). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного договору страхування, на вимогу відшкодування шкоди в порядку регресу. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. В ході розгляду справи встановлено, що 11 лютого 2011 року між ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 530502773.11, строком дії з 12 лютого 2011 року по 11 лютого 2012 року (а. с. 16). Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2011 року, за ст. 124 КУпАП на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.23). За вищевказаною постановою, [PERSON] 01.03.2011 року, керуючи автомобілем «Део Ланос» д/н [NUMBER], рухаючись в м. Дніпропетровську на перехресті нерівнозначних доріг вул.. Миронова - вул..Набережна Леніна, по другорядній дорозі не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який наближався до перехрестя проїзних частин по головній дорозі, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України. Згідно звіту № 98/11 від 16.03.20111 року про визначенню вартості матеріального збитку, загальна вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Тойота Прадо» д/н [NUMBER], складає 47 567,25 грн. (а.с.24-31). Відповідно до страхових актів №57308, 57309 від 07.04.2011 року, сума страхового відшкодування, що підлягає відшкодуванню [PERSON] становить 42 721,28 грн. (а.с.51,52). Позивач, виконуючи свої договірні зобов'язання за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 530502773.11від 11.02.2011 року, перерахував [PERSON], страхове відшкодування у сумі 42 721,28 грн., про що свідчать платіжні доручення № 3398 від 22.04.2011 року, № 3514 від 26.04.2011 року (а.с.53,54). За змістом статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному розмірі особою, яка її завдала. Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного Кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно п. 1 ч. 1 статті 1188 Цивільного Кодексу України, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно частини 1 статті 1191 Цивільного Кодексу України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. За статтею 27 Закону України «Про страхування» №85/96 ВР від 07.03.1996 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Відповідно до статті 993 Цивільного Кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути із [PERSON] на користь позивача суму відшкодування збитків у розмірі 17 731,28 грн. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору на суму 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved