overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач 04 листопада 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON], 25 вересня 2009 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №645. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорузуміння, у зв'язку з чим виникали сварки, конфлікти, в результаті чого вони віддалилися один від одного. Спільне проживання, шлюбні відносити та ведення спільного господарства припиненні липні 2012 року. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Почуття кохання втрачено. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25 вересня 2009 року, який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №645 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Встановлено також, причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорузуміння, у зв'язку з чим виникали сварки, конфлікти. Спільне проживання, шлюбні відносити та ведення спільного господарства припиненні липні 2012 року. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач 04 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 1996 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 1996 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за № 380 /а.с.9/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», і після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися цим прізвищем. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач 04 лютого 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2006 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2010 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2006 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 1123 /а.с.6/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з листопада 2010 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач 04 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. Від сумісного подружнього життя дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2014 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №466 /а.с.4/. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з січня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільний від сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач 04 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2012 року. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №653 /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з квітня 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач 04 лютого 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2012 року. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за № 628 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з вересня 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2008 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач 04 лютого 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], який досяг повноліття, у зв'язку з його навчанням. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що син [PERSON] народився [INFO]. Його батьком є відповідач. В теперішній час син продовжує навчання в Державному вищому навчальному закладі «Одеський коледж транспортних технологій» на третьому курсі. Навчання потребує додаткових витрат на придбання підручників, оплату проїзду в громадському транспорті та інше. Відповідач добровільно відмовляється проводити додаткові виплати, що і змусило її звернутися до суду. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісяця до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 11 березня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO]. Згідно довідки №34/к від 10 грудня 2015 року Державного вищого навчального закладу «Одеський коледж транспортних технологій», [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення. Термін закінчення коледжу - 01 липня 2017 року. Згідно довідки про склад сім»ї №1416 від 03 лютого 2016 року Кодимської міської ради, до складу сім»ї [PERSON] входить син - [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки можуть бути задоволеними в повному обсязі з таких підстав. Статтею 199 ч.1 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як установлено в судовому засіданні, син позивачки після досягнення повноліття ([INFO]) продовжує навчання в Державному вищому навчальному закладі «Одеський коледж транспортних технологій» на третьому курсі на денній формі навчання. Термін закінчення коледжу - до 01 липня 2017 року. З вимогами позивача відповідач погодився, а отже суд вважає за можливе вимоги [PERSON] про стягнення коштів на утримання сина у зв»язку з продовження навчання задовольнити. Виходячи з того, що згідно частини першої статті 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина може бути визначений у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач 04 серпня 2016 року звернулася до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. З підстав, передбачених ст.391, ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України просить позов задовольнити. В судове засідання не зявилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок № 158 по вулиці Шевченка м. Малина. В даному будинку з 10 червня 2015 року зареєстрована відповідач, яка з моменту реєстрації в будинку не проживає. Оскільки реєстрація відповідача в будинку позивача створює їй перешкоди у здійснені нею права власності, тому просить визнати її такою, що втратила право користування цим будинком. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 391 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 158 по вулиці Шевченка м. Малина ( а.с. 6). В належному [PERSON] будинку з 10 червня 2015 року зареєстрована [PERSON] В судовому засідання на підставі досліджених судом доказів встановлено, що відповідач з моменту реєстрації у будинку позивача не проживає. З врахуванням викладеного суд вважає, що поданий позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач 04 серпня 2021 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Сімейне життя не склалося через різні інтереси та погляди на життя, перестали бути пов`язані спільним побутом, два роки проживають окремо один від одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву та просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу бажає повернути дівоче прізвище. Заслухавши відповідачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 березня 2013 року, актовий запис №25. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом останні два роки, подружні відносини остаточно припинені і більше не відновлялись, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання сторін відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням відповідачки суд повертає їй дошлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved