Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 15351,60 гривень заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до підписаної Заяви б/н від 04.06.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання річних каналів зв»язку, серед яких офіційний сайт банку, смс повідомлення про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушив умови договору, станом на 05 листопада 2017 року має заборгованість в сумі 15351,60 гривень, яка складається з: нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 8071,84 грн.; нарахованої пені- 6224,85; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 707,22 грн. Також ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] 1600 грн. судового збору сплаченого при подачі даного позову до суду. Провадження у справі відкрито 30 листопада 2017 року та справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не зявився, але згідно клопотання від 08.11.2017 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. ( а.с.33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи 15.01.2018 року чи про розгляд справи за її обов»язкової участі суду не надала. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Враховуючи викладене, зважаючи на неявку в судове засідання відповідача по справі, належним чином повідомленого про розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. З Заяви б/н від 04.06.2010 року, підписаної [PERSON] вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в Будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання порушення Овердрафту, згідно п.2.1.1.2.7 Договору, у разі невиконання зобов»язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зхобов»язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов»язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов»язаннями. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов»язань згідно п.п.2.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку ( у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов»язань, у тому числі Мінімального обов»язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.( а.с.5-8) Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання ), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з вищенаведених обставин справи, суд прийшов до висновку про те, що є всі підстави для зменшення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, оскільки розмір пені є непропорційним в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту ( розмір заборгованості відсутній - пеня нарахована в розмірі 6224,85 грн.), а тому на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України суд вважає за необхідне зменшити суму пені з 6224,85 грн до 3112,42 грн. Стосовно штрафу ( процентна складова) в сумі 707,22 грн, то відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи умови застосування штрафу та пені визначені в кредитному договорі, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків невиконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 707,22 грн. не підлягають задоволенню. Відповідно достягнення підлягає заборгованість в сумі 11684,26 гривень, яка складається з: нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 8071,84 грн.; нарахованої пені- 3112,42 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн. Доказів сплати даної заборгованості за кредитним договором на час розгляду справи суду не надано, тому дану суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1216,00 грн.пропорційно задоволеним вимогам.( 1600 х 76 %).

Outcome: partial