Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач 01.02.2017 р. звернувся до суду з позовом до Селидівської територіальної громади про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №5235 від 28.10.2008 року виданого Селидівською біржею нерухомості, їй належить квартира №37 за адресою: м. Українськ, вул. Первомайська, буд. №56. Однак правовстановлюючий документ на квартиру втрачено. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру №37 за адресою: м. Українськ, вул. Первомайська, буд. №56. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належно, надала до суду заяву з клопотанням слухати справу без її участі. Представник відповідача Селидівської територіальної громади в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно довідки №397, виданої 27.10.2016 року КП «Селидівське БТІ», вбачається, що згідно реєстраційних даних станом на 01.01.2013 року квартира №37 за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул.. Первомайська, б. 56, рахується за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження Селидівської біржи нерухомості від 28.10.2008 р. №5235 зареєстроване в Селидівському БТІ 13.11.2008 р. №275. Загальна площа квартири № 37 45,9 кв. м. Зміна загальної площі (збільшення на 1,47 кв. м), не є самовільною відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об,єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за № 582/5773. З копії технічного паспорту, виданого 26.10.2016 року Селидівським БТІ вбачається, що власником квартири №37 загальною площею 45,9 кв. м., що розташована за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул. Первомайська, б. 56, є [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.02.2017 р. власником квартири №37 за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул. Первомайська, б. 56 є [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло №5235 від 28.10.2008 р. виданого Селидівською біржею нерухомості. Згідно копії свідоцтва №5235 про право власності на житло від 28.10.2008 р. виданого Селидівською біржею нерухомості, квартира №37 за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул.. Первомайська, б. 56 належить на праві власності [PERSON] Згідно довідки №29348 від 24.01.2017 р. виданої Селидівським відділенням поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, [PERSON] 22.11.2016 р. зверталась до Селидівського відділення поліції по факту втрати свідоцтва про право власності на житло №5235 від 28.10.2008 р. за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул.. Первомайська, б. 56 кв. 37. Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 зазначеного Кодексу передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що позивач з передбачених законом підстав,відповідно до розпорядження № 5235 від 31.10.2008 року, виданого Селидівською біржею нерухомості, набув право власності на квартиру, за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул. Первомайська, б. 56 кв. 37, та дане право підлягає захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. Така правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 р. у справі № 6-2124цс15. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв,язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved