Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач 06.08.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 117000,00 грн. за кредитним договором № б/н від 09.10.2012 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.10.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом в заяві підтвердив згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які йому були надані в письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком. Договір № б/н від 09.10.2012 року не є розірваним чи припиненим, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа надійшла до провадження судді Бондар В.Я. Ухвалою суду від 15.08.2018 року провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 07.11.2018 року. У судове засідання 07.11.2018 року сторони не зявились, наступне судове засідання призначено на 30.01.2019 року. У судове засідання 30.01.2019 року учасники справи не зявилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/7638/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.10.2012 року у розмірі 21\~335,53 грн. З наданих до позову документів вбачається, що Позивач має Банківську ліцензію за № 22 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про Банки і Банківську діяльність»та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності та Статут ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1.1.7.42 Договору, дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених Договором. Кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем припинений не був. Зі сторони відповідача не надано доказів, щоб підтверджували припинення чи розірвання кредитного договору. У звязку з не сплатою процентів за користування кредитом за весь час прострочення, згідно розрахунку банку, заборгованість становить 117000,00 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.525, 526\~Цивільного кодексу\~України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.3.3.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при змінні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10% у порівняні до курсу, встановленого НБУ на момент укладення даного договору. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 19.07.2018 року, на зазначену суму. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved