Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач 03.05.2018 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] та уточнивши свої вимоги заявою від 23.07.2018 року просила стягнути з нього аліменти на утримання дружини до досягнення дитини трьох років у розмірі 2000 грн., щомісячно з моменту пред'явлення позову до 27 жовтня 2018 року. В обґрунтування позову зазначено, що сторони з 09.11.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2017 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю. Усі обов'язки щодо виховання та утримання дитини позивачка несе самостійно. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною а саме, [PERSON] [INFO], до досягнення нею віку до трьох років. Позивач зазначає, що оскільки вона доглядає за неповнолітніми дітьми, то немає змоги працювати та має право на стягнення аліментів на своє утримання. Ухвалою суду від 14.05.2018 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху, позивачу надано 10-деннй термін для усунення недоліків позову. Після виправлення недоліків, ухвалою суду від 30.07.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 24.10.2018 року. Ухвалою суду від 24.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.01.2019 року. У судове засідання 23.01.2019 року сторони не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі про винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не подавали. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 09.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєструвала шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: -[PERSON] [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER]; -[PERSON] [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2017 року у справі №522/16581/17 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років з 14.12.2015 року по 27.10.2018 року, що підтверджується довідкою голови правління ПАТ «Одеська кіностудія» А.О. Осіповим за № 18 від 30.01.2018 року. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем не доведена його неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме, стягненню з [PERSON] на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення дитиною, а саме [PERSON] [INFO], трирічного віку у розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved