Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 19613,76 гривні заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення і. що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою №, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушив умови договору, станом на 22 лютого 2018 року має заборгованість в сумі 19613,76 гривень , яка складається з: заборгованості за кредитом - 366,09 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 14737,49 грн.;, 3100,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафу (фіксована частина ) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 910,18 грн. Також ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] 1762 грн. судового збору сплаченого при подачі даного позову до суду. Провадження у справі відкрито 22 березня 2018 року та справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не зявився, але згідно клопотання від 23.02.2018 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. ( а.с.41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується її підписом в поштовому повідомленні. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її обов»язкової участі [PERSON] суду не надала. Відзиву на позов не надала. ( а.с.49). Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Враховуючи викладене, зважаючи на неявку в судове засідання відповідача по справі, належним чином повідомленого про розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. З Заяви б/н від 26.04.2010 року, підписаної [PERSON] вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в Будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання порушення Овердрафту, згідно п.2.1.1.2.7 Договору, у разі невиконання зобов»язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зхобов»язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов»язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов»язаннями. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов»язань згідно п.п.2.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку ( у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов»язань, у тому числі Мінімального обов»язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.( а.с.5-6) Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання ), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до розрахунку на 22 лютого 2018 року має заборгованість в сумі 19613,76 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 366,09 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 14737,49 грн.; 3100,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафу ( фіксована частина ) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 910,18 грн. Стосовно штрафу ( процентна складова) в сумі 910,18 грн., то відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи умови застосування штрафу та пені визначені в кредитному договорі, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків невиконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 910,18 грн. не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1673,9 грн.

Outcome: partial