Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Позивач 03.04.2019 р. звернулася до суду з позовом про виділ частки з майна, що є спільною частковою власністю, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що нею на підставі договору купівлі продажу придбано у ТОВ «Ю.М.Г. Сервіс» 30/100 часток нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 75,7 кв.м. На даний час ТОВ «Ю.М.Г. Сервіс», код ЄДРПОУ 30014358, що знаходилось за адресою: м.Авдіївка, вул. Комунальна, б.4 припинено. У зв`язку із необхідністю було проведено перепланування належної їй частини приміщення. 15.09. 2000 року складено акт Державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва об`єкту до експлуатації . Даний акт затверджено рішенням Авдіївської міської ради від 27.09.2000 року №372. На даний час [ADDRESS] . 20.11.2018 року ТОВ «Департамент землеустрою, містобудування та оцінки майна» було виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення та встановлено, що загальна площа приміщення змінилася за рахунок зносу перегородок та складає 78,1 кв.м. Після реконструкції магазину 01.02.2019 року позивач через довірену особу звернулася до державного реєстратора Військово цивільної адміністрації м. Авдіївка. 06.02.2019 року державним реєстратором відмовлено у проведенні державної реєстрації прав у зв`язку з тим, що в реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація щодо зазначеного об`єкту. Державна реєстрація прав на об`єкт нерухомого майна відповідно до договору купівлі продажу 30/100 часток нежитлового приміщення була здійснена 26.05.2000 року за реєстровим №123 Бюро технічної інвентаризації м.Донецьк, яке знаходиться на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Позивач вважає, що порушено її право вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. На підставі ст.ст. 358,364,367 ЦК України просить суд виділити в натурі , ціле вбудоване приміщення магазину «літера А-1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,1 кв.м., визнати за [PERSON] право власності на вказане вбудоване приміщення магазину, припинити право власності [PERSON] на 30/100 часток нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 75,7 кв. м.. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.04.2019 року відкрито провадження по справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації в м.Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі і прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно положень\~ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено [PERSON] на підставі договору купівлі продажу належить 30/100 часток нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв.м., що знаходиться за адресою; [ADDRESS] . Даний договір укладено між ТОВ «Ю.М.Г. Сервіс» та [PERSON] та посвідчено приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №911, та зареєстровано в БТІ м.Донецька за №123. Рішенням на виконання будівельних робіт №114 від 24.08.2000 грн. [PERSON] надано дозвіл на перепланування частини магазину по [ADDRESS] , що знаходиться у м [ADDRESS] , технічний нагляд здійснює ПП «Корн». Згідно з наказом ПП «Корн» від 23.08.2000 року №172, відповідальним за здійснення технічного нагляду по переплануванню частини приміщення за адресою: [ADDRESS] , призначено [PERSON] . Відповідно до Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкту до експлуатації від 15.09.2000 року встановлено, що магазин змішаної торгівлі по [ADDRESS] , після реконструкції готовий до експлуатації, загальна площа зазначено 97,97 кв. м. Рішенням виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 27.09.2000 року №372 затверджено акт державної технічної комісії від 15.09.2000 року про готовність закінченого будівництва магазину по [ADDRESS] , замовник [PERSON] Факт перейменування у [ADDRESS] підтверджує рішення Авдіївської міської ради від 23.06.2016 року №6171-1985. З акту ТОВ «Департамент землеустрою, містобудування та оцінки майна» від 20.11.2018 року вбачається, що загальна площа приміщення змінилася за рахунок зносу перегородок та становить 78,1 кв.м., що не підлягає реєстрації на підставі Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10.07.2001 року №582/5773, внесеним наказами Державного комітету України з питань житлово комунального господарства від 26.11.2002 року №73, від 15.06.2005 року №92, наказом Міністерства, архітектури та житлово комунального господарства України від 08.02.2006 року №42, наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 01.06.2010 року №167 наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 09.08.2012 року №404. Через наявність суперечностей в технічній характеристиці об`єкту нерухомого майна позивач позбавлений в повній мірі володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майно, а також виділити свою частку в натурі та зареєструвати право власності. Також, ТОВ «Ю.М.Г. Сервіс», код ЄРДПОУ 30014358, що знаходилось за адресою: м.Авдіївка, вул. Комунальна, б. 4, що був стороною договору купівлі продажу, припинив свою діяльність без правонаступництва, що вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Згідно із\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Згідно із ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1,2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 даного закону передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.1,2ст.328 ЦК України) Таким чином, з вище наведеного видно, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , являється спільною частковою власністю. Згідно із ст.355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст.356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ч.1\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ частки майна, що є у спільній частковій власності. Згідно із ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Позивач позбавлена можливості виконати вимог ч.4\~ст.364 ЦК України, якими передбачено, що договір про виділ в натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки власник іншої частки майна припинив свою діяльність. В зв`язку з неможливістю укласти договір на виділ у натурі належних позивачу [PERSON] 30/100 частин нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та наявністю суперечностей в технічній характеристиці об`єкту нерухомого майна, позивач в порядку, встановленому ЦПК України, вимушена була звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Крім того, зазначений варіант виділу майна в натурі не порушує права інших осіб та відповідають вимогам чинного законодавства. Враховуючи вищевикладені обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що право позивача на виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, є порушеним, а тому воно підлягає захисту. Згідно ч.2\~ст.367 ЦК України\~у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється. Після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст.\~76,77\~ЦПК України докази та оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved