Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та просить стягнути з них в солідарному порядку заборгованість за кредитом у сумі 17834,78 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що між Позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, [INFO] Позичальник помер, однак мається заборгованість за договором перед банком. У зв'язку з чим у банка з'явилось право вимоги до спадкоємців Позичальника, які прийняли спадщину та повинні погасити заборгованість за кредитним договором. Позивач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк», в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в позовній заяві зазначив про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 4). Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав письмові заперечення на позовну заяву. Представник [PERSON] - [PERSON], діючий за довіреністю від 18.10.2016 року (а.с. 63) в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, згідно якого останній отримав 14100,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] Позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 34). 12.01.2016 року Позивачем було отримано відповідь з Чугуївської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями після смерті [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини є [PERSON], [PERSON] (а.с. 40). 24.03.2016 року до [PERSON], [PERSON] направлено лист претензію, згідно якої Позивач пред'явив свої вимоги до спадкоємців (а.с. 41). Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» 30.03.2012 року №5, при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог судом також враховуються положеня ст. 1282 ЦКУ, згідно якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Судом встановлено, що Відповідач 1 [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, Позивачем не надано доказів того, що Відповідач 1 [PERSON] фактично отримала після смерті [PERSON] спадкове майно. [PERSON] після смерті свого брата [PERSON] також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але ніякого майна у спадщину після померлого не отримав, протилежного банком не доведено, та жодних доказів не надано. Крім того, судом враховано наступне. Дружина померлого [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги за законом, тоді як [PERSON] є спадкоємцем другої черги. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До того ж, родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Отже, [PERSON] не було отримано право на спадкування, оскільки наявний спадкоємець попередньої черги, який прийняв спадщину, а тому відповідно до нього в порядку спадкування не перейшли обов'язки спадкодавця перед іншими особами (кредиторами). Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України процесуальний обов'язок доводити ті обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, покладається на позивача. Аналізуючи надані Позивачем по справі докази та враховуючи наведені правові норми, можна прийти до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову, так як відсутні докази наявності спадкового майна, яке було прийнято [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON], а сам лише факт подання заяв про прийняття спадщини не свідчить про фактичне прийняття спадщини та оформлення спадкових прав. Окрім цього, оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281,1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Виходячи зі змісту вказаних норм закону, які регулюють відносини спадкоємця з кредитором спадкодавця, належним способом захисту порушеного права є звернення кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємців, який прийняв спадщину, про стягнення на майно, що було передано спадкоємцю в натурі й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог банку шляхом сплати одноразового платежу. Звернення ж до суду кредитора спадкодавця з позовом до спадкоємців про стягнення заборгованості за кредитом не може вважатися належним способом захисту порушеного права кредитора, оскільки у зв'язку з тим, що відносини між кредитором ПАТ КБ «Приватбанк» і боржником кредитного договору [PERSON]припинилися в зв'язку з його смертю, а його дружина [PERSON] та брат [PERSON] сторонами кредитного договору не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов'язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за договором кредиту. Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що Позивачем обрано спосіб захисту, що не відповідає вимогам закону, а саме змісту ст. 1282 ЦК України . Разом з цим, і вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором не відповідають положенню ч.1 ст.541, ч. 1 ст. 1282 ЦК України, оскільки солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі ж виконання зобов'язань спадкоємців перед кредитором, кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, а не солідарно як просить Позивач.

Outcome: dismissed