Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 42 970,52 долари США , що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 138 045,35 грн. В обґрунтування позову вказує , що 30.11.2007 року між банком та відповідачем , було укладено кредитний договір № 014/2755/82/654 і згідно даного договору останньому було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 46 000,00 доларів США на строк до 29.11.2017 року із сплатою 14% річних (п. 1.1.1, п.1.2 , п.1.4 кредитного договору ) , а відповідач зобов»язася належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту , а також сплатити проценти за користування кредитом , комісії згідно умов договору та тарифів кредитора , та сплатити всі інші зобов»язання в порядку та строки визначенні договором . Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови , а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, у зв»язку з чим станом на 18.10.2017 року заборгованість по кредиту становить 42 970,52 долари США , що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 138 045,35 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 42 265,63 долари США , що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 119 376, 81 грн. , яку представник позивача просить стягнути з відповідача , а також стягнути понесений позивачем судовий збір у розмірі 17070,68 грн. Відповідно до п.10.1 кредитного договору - у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків , встановлених договором , позивач нараховує відповідачу пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до рішення кредитора сума відсотків та пені не стягується в рамках даного спору , однак продовжує нараховуватися , що не суперечить нормам чинного законодавства. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України . Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне . Судом встановлено, що 30.11.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 014/2755/82/654 і згідно даного договору останньому було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 46 000,00 доларів США на строк до 29.11.2017 року із сплатою 14% річних (п. 1.1.1, п.1.2 , п.1.4 кредитного договору ) , а відповідач зобов»язася належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту , а також сплатити проценти за користування кредитом , комісії згідно умов договору та тарифів кредитора , та сплатити всі інші зобов»язання в порядку та строки визначенні договором . Відповідно до умов п.5.1 та п.5.7 кредитного договору , відповідач зобов»язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах , передбачених кредитним договором : -щомісячно , до 15 числа кожного місяця , починаючи з місяця отримання кредиту часткове погашення кредиту згідно п.1.3 кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 29.11.2017 року на рахунок , визначений п.4.1. кредитного договору ; -щомісячно , до 15 числа кожного місяця , починаючи з місяця , наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту , сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок , визначений кредитним договором . Відповідно до умов п.8.2 кредитного договору, сторони з укладанням кредитного договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом даного договору . У разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України , всі валютні ризики несе відповідач . З підписанням кредитного договору відповідач засвідчив, що йому розтлумачено ( зрозуміло) та він згоден , що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може призвести до значних збитків та погіршення фінансового стану позичальника . Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови , а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, у зв»язку з чим станом на 18.10.2017 року заборгованість по кредиту становить 42 970,52 долари США , що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 138 045,35 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 42 265,63 долари США , що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 119 376, 81 грн. , яку представник позивача просить стягнути з відповідача , а також стягнути понесений позивачем судовий збір у розмірі 17070,68 грн. Відповідно до п.10.1 кредитного договору - у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків , встановлених договором , позивач нараховує відповідачу пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до рішення кредитора сума відсотків та пені не стягується в рамках даного спору , однак продовжує нараховуватися , що не суперечить нормам чинного законодавства. 04.11.2017 року відповідачу було направлено вимогу за вих. № 114/5-106205 від 31.10.2017 року , відповідно до якої кредитор надав відповідачу 60-ти денний строк для добровільного врегулювання заборгованості . Однак, відповідну вимогу виконано не було . У відповідності до вимог ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та ст.ст.47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам надається можливість надавати резидентам України кредити у іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищевикладене , а також те, що на теперішній час відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобов»язань перед позивачем , а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу , чим спричиняє банку матеріальну шкоду , погіршує матеріальний стан кредитора , суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/2755/82/654 від 30.11.2007 року підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № 649314 від 12.01.2018 року.

Outcome: approved