Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося 27.03.2018 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови договору б/н від 22.06.2011 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24103 грн. 80 коп., з яких: тіло кредиту 1090,18 грн.; відсотки за користування кредитом 8656,64 грн.; пеня 12732,99 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процента складова) 1123,99 грн. Ухвалою судді від 03.04.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 19.04.2018 р. 19.04.2018 р. розгляд справи було відкладено на 30.05.2018 р. у звязку із зайнятістю судді в іншому процесі. Представник позивача\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~позов підтримує,\~просить задовольнити,\~проти винесення\~заочного рішення\~не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що не згодна з розміром відсотків, які позивач просить стягнути, вважає їх завищеними. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 22.06.2011 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст..634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, через що станом на 11.03.2018 р. має заборгованість перед банком в сумі 24103 грн. 80 коп., з яких: тіло кредиту 1090,18 грн.; відсотки за користування кредитом 8656,64 грн.; пеня 12732,99 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процента складова) 1123,99 грн. Банк нарахував відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості станом на 11.03.2018 р., анкетою-заявою, умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобовязання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. З наведеного, суд дійшов висновку, що позов, предявлений ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню. Надаючи оцінку доводам відповідача суд виходив з наступного. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні відповідач частково заперечуючи проти задоволення позову, не погодилася з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заявленої до стягнення. Разом з тим, в порушення вказаних вище норм ЦПК України, не надала доказів на спростування такого розрахунку, і тому він приймається судом при постановленні рішення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1762 грн.

Outcome: approved