Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 37451 грн. 36 коп., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02.02.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Пьотінгер Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 027/16-Т/Ц7С, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля Volkswagen Transporter державний реєстраційний номер [NUMBER] . 25.01.2017 року в м. Борисполі по вул. Привокзальній, 50, мала місце ДТП за участю автомобіля Volkswagen Transporter державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм автомобіля Mercedes-Benz державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] . Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП завдані збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути їх з відповідача. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2020 року відкрито провадження у вказаній справи та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. Відзив на позов суду не подано. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» та ТОВ «Пьотінгер Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 027/16-Т/Ц7С, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля Volkswagen Transporter державний номерний знак [NUMBER] . Встановлено, що 25.01.2017 року в Київській області в м. Борисполі по вул. Привокзальній, 50, відбулася ДТП за участю автомобілів Volkswagen Transporter державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedez-Benz державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.03.2017 року встановлено, що вказана ДТП сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля Mercedez-Benz державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] 31.01.2017 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 67331,75 грн. та страхова компанія перерахувала кошти на рахунок ТОВ «Пьотінгер Україна», яке здійснювало ремонт застрахованого транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням №60491 від 08.02.2017 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на час ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Уніка», згідно страхового полісу №АЕ/8242433. Відповідно АТ «Просто-Страхування» відшкодувало позивачу 29880,34 грн., як розмір страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом. Різниця між сплаченою та відшкодованою сумою складає 37451,36 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу [PERSON] була надіслана претензія з вимогою добровільно відшкодувати завдані ним збитки в ДТП, однак остання залишилася без задоволення. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору страхування, позивач - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ «Пьотінгер Україна», яке здійснювало ремонт застрахованого транспортного засобу Volkswagen Transporter державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 67331,75 грн.. Страхова компанія винної особи - АТ «Просто-Страхування» відшкодувала позивачу 29880,34 грн., як розмір страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом. Таким чином, виникла різниця сплаченого страхового відшкодування в розмірі 37451,36 грн. (67331,75 грн. - 29880,34 грн). В даному випадку до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки. В зв`язку з чим до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги у порядку регресу до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача по справі. Враховуючи викладене та те, що позивачем було сплачену ТОВ «Пьотінгер Україна» вартість відновлювального ремонту автомобіля, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 37451,36 коп., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved