Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 15.07.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014-2008-2472, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 157000,00 швейцарських франків зі сплатою 12,95% річних за користування кредитними коштами. З метою належного виконання позичальником умов кредитного договору, 15.07.2008року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] та [PERSON] було укладено Договори поруки № 014-2008-2472-Р/1 та № 014-2008-2472-Р, відповідно до яких поручитель несе солідарну відповідальність у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.09.2013 року було задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 237 346 швейцарських франків 88 центів. Наразі Банк просить суд солідарно стягнути з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 1518812 грн. 11 коп., 3% річних у розмірі 118592 грн. 18 коп. та нараховані відсотки у розмірі 48263,45 швейцірських франків. Позивач свого права на участь у судовому засіданні не використав, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі в судові засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 15.07.2008 року ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, ПАТ «Універсал Банк», уклав з відповідачем, [PERSON] , кредитний договір №014-2008-2472 на видачу кредиту в іноземній валюті у сумі 157000 швейцарських франків зі сплатою процентів у розмірі 12,95 % річних за користування кредитними коштами на строк до 10.07.2023 р., з додатками № 1, (перелік та вартість супутніх послуг та графік платежів), з цільовим призначенням - на споживчі потреби. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, видав відповідачу, [PERSON] , кредитні кошти, шляхом банківського переказу на його рахунок № [NUMBER] (№[NUMBER]), що підтверджується випискою по рахунку. 15.07.2008 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач уклав з відповідачами, [PERSON] та [PERSON] , договори поруки № 014-2-8-2472-Р/1 та №014-2008-2472-Р, відповідно до яких поручителі зобов`язалися відповідати за невиконання позичальником усіх зобов`язань перед кредитором у повному обсязі, «як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому». Відповідач, [PERSON] , свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті нарахованих процентів за користування кредитом належним чином не виконує, з березня 2009 р. погашення кредиту здійснював з порушенням графіка платежів, визначеного у додатку №2 до договору. Так, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.09.2013 року було задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 237 346 швейцарських франків 88 центів. Згідно вищевказаного рішення суду станом на 27.03.2013 року загальна заборгованість за кредитним договором склала 237 346 швейцарських франків 88 центів, що за офіційним курсом НБУ (на дату розрахунку) еквівалентно сумі 1 998 436 грн. 99 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - суму 18607 швейцарських франків 14 центів, еквівалентну сумі 156670 грн. 26 коп.; сума дострокового стягнення кредиту - 134796 швейцарських франків 14 центів, що еквівалентно сумі 1 134 970 грн. 02 коп.; за відсотками - суму 71394 швейцарських франків 15 центів, що еквівалентно сумі 601131 грн. 60 коп.; за підвищеними відсотками - суму 12549 швейцарських франків 45 центів, що еквівалентно сумі 105 665 грн. 11 коп. Позивач зазначає, що вищевказане рішення суду відповідачами не виконано, відтак, з 11.09.2013 року по 03.09.2015 року, у позивача виникло право на стягнення з відповідачів інфляційних втрат у розмірі 1518812 грн. 11 коп., де індекс інфляції визначено в розмірі 1,76; 3% річних у розмірі 118592 грн. 18 коп. А також позивач просить суд стягнути суму несплачених відсотків, нарахованих за період з 28.03.2013 року по 03.09.2015 року у розмірі 48263,45 швейцарських франків. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. (ч. 2 ст. 553 ЦК України) Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Разом з тим, відповідно до кредитного договору, грошовою одиницею кредитного зобов`язання є швейцарські франки. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Така правова позиція висвітлена у Постанові Верховного суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15. Відтак, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 1518812 грн. 11 коп. інфляційних втрат. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 118592 грн. 18 коп. та нараховані відсотки у розмірі 48263,45 швейцірських франків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідачі не спростували обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, невиконання рішення суду від 11.09.2013 року, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: partial