Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до фізичної особи підприємця [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 1047125,07 грн.. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 17.05.2013 року між банком та відповідачем ФОП Аль -[PERSON] укладено Рамкову угоду № FW501.765, відповідно до якої 21.05.2013 р. за договором про надання траншу № 501.43449/FW501.765 ПАТ «ПроКредит Банк» надав ФОП [PERSON] кредит в сумі 62 000 доларів США з встановленим графіком погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. Поручителем згідно договору поруки №293718-ДП1 від 17.05.2013 року виступила [PERSON] З часу отримання кредиту відповідачі, належним чином не виконували грошове зобовязання внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. При цьому вказував на те, що строк для звернення з позовною вимогою до поручителя не був пропущений, оскільки закінчувався 25 жовтня 2015 року. Представник відповідачів [PERSON] заперечувала проти задоволення вимог вказуючи на те, що відповідач [PERSON] заперечує проти вимог через невідповідність представленого розрахунку, раніше відповідач звертався з проханням реструктуризувати борг. Крім того, повідомила, що відповідач [PERSON] заперечує проти вимог, оскільки вважає, що порука вже припинилися, через закінчення шестимісячного строку для звернення до суду з вимогами до неї. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.05.2013 року між банком та відповідачем ФОП [PERSON] укладено Рамкову угоду № FW501.765, якою встановлено ліміт суми\~\~кредитування в еквіваленті 120000 дол. США, ліміт строку кредитування -120 місяців та максимальний розмір процентів -40% річних(а.c.5-8). 21.05.2013 р. на підставі Рамкової угоди між тими ж сторонами було укладено\~\~договір про надання траншу № 501.43449/FW501.765 відповідно до якого ПАТ «ПроКредит Банк» надав ФОП Аль -[PERSON] грошові кошти у сумі 62000 доларів США строком на 60 місяців зі сплатою 12% річних, а останній зобов'язаний був сплатити комісію за видачу кредиту у розмірі 2% від суми кредиту та\~\~щомісячно повертати позику і нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних відповідно до затвердженого графіку повернення кредиту та сплати відсотків, що є невід'ємною частиною договору (а.с.9-11). З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №293718-ДП1 від 17.05.2013 року, за яким остання взяла на себе зобов'язання відповідати за кредитом у повному обсязі (а.с.22-23). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши ФОП Аль -[PERSON] вказану суму кредиту у розмірі 62000 дол.США . У свою чергу відповідач прийняв позику, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконує. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту або сплати процентів чи інших платежів позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. у еквіваленті валюти кредиту за кожний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, вказаний розмір пені збільшується до 1% за умови подання кредитором відповідного повідомлення позичальнику\~\~про таке збільшення. Розмір пені не може бути збільшено, якщо погашено не менш ніж 80% усього боргу чи щомісячно погашається не менш ніж 30% від суми заборгованості (п.10.2 рамкової угоди). При порушенні ішщих умов угоди позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 2% від суми загального залишку кредиту за кредитним договором на дату вчинення порушення за кожен випадок порушення. (п.10.3 рамкової угоди). Отже, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань станом на 13 липня 2015 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 1331194,43 грн. (за курсом 1 дол.США =21,9165 грн.), з яких борг за капіталом кредиту складає 975456,85 грн.., заборгованість за процентами -25672,75 грн., проценти за непрвомірне користування кредитом 20322,72 грн. та пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань -309742,11 грн.(а.с.12). Враховуючи великий розмір основної суми заборгованості позивач зменшив розмір пені до суми нарахованих відсотків 25672,45 грн.. Отже, з урахуванням зменшеного розміру пені заборгованість за кредитом склала 1047125,07 грн., де заборгованість по капіталу 975456,85 грн. проценти -25672,75 грн., проценти за неправомірне користування кредитом 20322,72 грн. та пеня -25672,75 грн.. Відповідно до договору поруки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання між позивачем та відповідачем ФОП Аль -[PERSON], [PERSON] взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем за зобов'язаннями у повному обсязі (п.2.1 договору). Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та\~\~доказаними, тому заборгованість за кредитом підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Що стосується заперечень відповідачів, то необхідно звернути увагу на те, що відповідачем [PERSON] не було надано доказів, які б спростовували доводи позивача про розрахунок суми боргу, тому не приймаються судом до уваги. Перевіряючи доводи представника відповідачки щодо припинення дії поруки, то суд прийшов до висновку, що вони не грунтуються на нормах закону виходячи з наступного. Згідно з нормою ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно із змістом листів від 16.04.2015 року,які отримані відповідачами 20.04.2015 року, банк змінив умови договору, оскільки вимагав дострокового повернення усієї суми кредиту. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу і до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за основним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За умови предявлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобовязання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання й порука припиняється, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя протягом шести місяців відзміненої дати виконання основного зобовязання. Зазначеного вище правового висновку дійшов Верховний Суд України при ухвалені постанови від 24 вересня 2014 року по справі № 6-106цс14, яка є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України (ч.1 ст.360-7 ЦПК України). Враховуючи день отримання вказаного листа у позивача починаючи з 25.04.2015 року до 25.10.2015 року виникло право на звернення з позовом до поручителя протягом шести місяців, чим він і скористався направивши до суду позовну заяву 09.10.2015 року. З огляду на вказане порука не припинена, тому вимога до [PERSON] є обґрунтованою. \~Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~та\~ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів у рівних частинах також слід стягнути на користь позивача оплачений ним і документально підтверджений судовий збір у розмірі 15706,88 (а.с.3,4).

Outcome: approved