Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач 02 вересня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього після смерті батька [PERSON], померлого 25 листопада 1997 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що 25 листопада 1997 року після смерті батька [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 2,10 умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,43 грн., розташованої на адміністративній території Сербівської сільської ради, Кодимського району на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0076648; житловий будинок з надвірними спорудами №18 по вулиці Польовій в с. Серби, Кодимського району Одеської області вартістю 28590,30 грн.. Заповіт спадкодавцем на складався. На час відкриття спадщини спадкоємцями за законом були: вона та рідна сестра відповідач [PERSON]. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки між нею і відповідачем виник спір щодо розміру часток у спадковому майні, відповідач заволоділа оригіналами правовстановлюючих документів. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки виник спір щодо спадкового майна. Все це і змусило її звернутися до суду. Просить поділити спадкове майно таким чином: визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №18 по вулиці Польовій в с. Серби, Кодимського району Одеської області вартістю 28590,30 грн.; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,10 умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,43 грн., розташовану на адміністративній території Сербівської сільської ради, Кодимського району на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0076648. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Спір щодо спадщини вирішили мирним шляхом. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви відповідачів, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. 25 листопада 1997 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №273282, видане 26 листопада 1997 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області). Відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 2,10 умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,43 грн., розташованої на адміністративній території Сербівської сільської ради, Кодимського району на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0076648; житловий будинок з надвірними спорудами №18 по вулиці Польовій в с. Серби, Кодимського району Одеської області вартістю 28590,30 грн.. Як убачається з досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження серії V-ЖД №315464, виданого 16 жовтня 1992 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області та свідоцтва про народження серії ЯЛ №102018, виданого Калинівською сільською радою Кодимського району Одеської області, батьком [PERSON] і [PERSON] є [PERSON]. Тобто, спадкоємцями за законом в рівних долях стали сторони по справі. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до вимог Закону (ч.1 ст1269 ЦК України) сторони звернулись до нотаріуса з відповідними заяви про прийняття спадщини, прийнявши тим самим спадщину, що відкрилась. В той же час, після вчинення зазначених дій, між сторонами виник спір щодо поділу спадкового майна, що стало причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (лист державного нотаріуса №723/02-14 від 09 серпня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, на час розгляду справи в суді відповідачі визнали позов і не заперечували проти його задоволення, пославшись на те, що спірні питання вирішили мирним шляхом. Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно частини 5 статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, установлених статтями 225,229-231 і 233 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. Тобто суд визнає, за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №18 по вулиці Польовій в с. Серби, Кодимського району Одеської області вартістю 28590,30 грн.; за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,10 умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,43 грн., розташовану на адміністративній території Сербівської сільської ради, Кодимського району на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0076648. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved