Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач 08.06.2017 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 19.05.2006 р. між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» укладено кредитний договір № DNH4KS88000474 від 19 травня 2006 року. 07 грудня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 6671 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № DNH4KS88000474 від 19 травня 2006 р. та Розрахунку заборгованості за договором станом на 12.09.2016 року, грошових коштів у сумі 43 526 грн. 63 коп. Стягнення здійснюється за період з 19 травня 2006 року по 12 вересня 2016 року. Позивач вважає даний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства і таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні даного напису було порушено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. № 6671 від 07 грудня 2016 року, таким, що не підлягає виконанню. 23.06.2017 року Тисменицький районний суд Івано-Франківської області постановив ухвалу, якою забезпечив позов та зупинив виконавче провадження № 54016494, відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про стягнення [PERSON], [INFO],, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», місцезнаходження якого м.Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, грошових коштів у сумі 43526 грн. 63 коп. Дана ухвала в апеляційному порядку стронами не оскаржувалась та набрала законної сили. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились. Від представника позивача адвоката Бобика Ю.І. надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити. Представник відповідача повторно не з'явився у судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження юридичної особи, не повідомив суду про причини неявки свого представника у судове засідання. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутності. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Згідно п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (редакції 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вивчивши матеріали справи та з урахуванням думки сторін встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 07 грудня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 6671 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № DNH4KS88000474 від 19 травня 2006 р. та Розрахунку заборгованості за договором станом на 12.09.2016 року, грошових коштів у сумі 43 526 грн. 63 коп. Стягнення здійснюється за період з 19 травня 2006 року по 12 вересня 2016 року. 25.05.2017 р. державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Калинчук Наталією Ярославівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 6671 виданого 07.12.2016 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом. Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно підпункту 5.1 пункту 3 глави 16 розділу II Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Як вбачається з матеріалів справи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в порушення вищевказаних вимог законодавства вчинив виконавчий напис не на оригіналі документа - кредитному договорі № DNH4KS88000474 від 19 травня 2006 р., ана спеціальному бланку нотаріальних документів без прикріпленого до спеціально бланку нотаріальних документів оригіналу документа на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріуса. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як вбачається виконавчий напис здійснювався на підставі розрахунку заборгованості станом на 12.09.2016 року, що не може вважатись належним доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Відповідно до вказаного розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» здійснив розрахунок заборгованості заперіод з 19.05.2006 року по 18.01.2008 року, та нарахував один платіж за 12.09.2016 року, що в сукупності ставить під сумнів безспірність заборгованості, адже нотаріус зобов'язаний встановити строк позовну давність. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону, щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі наведеного, відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172,

Outcome: approved