Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). В позові зазначено, що 19 серпня 2013 року в 17 годин 20 хвилин на 6 км + 200 м автодороги Приазовське Шевченко Новокостянтинівка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить ПП «ВІП-Рент», під керуванням [PERSON], та транспортного засобу ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням відповідача, в результаті чого транспортного засобу «Mercedes Benz» були заподіяні механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху України. На час дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», відповідно до умов генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700\\13-AVIS від 27 грудня 2011 року. Після настання страхового випадку позивачем було виплачене страхове відшкодування у розмірі 535840 гривень 96 копійок, яке повинно бути відшкодовано особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідачем. Також, страхувальником відповідача було сплачено позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень 00 копійок, однак залишок страхового відшкодування в розмірі 485840 гривень 96 копійок до теперішнього часу відповідачем позивачу не сплачений. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу в розмірі 485840 гривень 96 копійок та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 7287 гривень 61 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, мас право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як встановлено в судовому засіданні, згідно генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700-AVIS, 27 грудня 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПП «ВІП-Рент» було укладено генеральний договір страхування транспортних засобів, які перебувають у власності та/або розпорядженні та/або користуванні страхувальника на законних підставах, та/або видається страхувальником в лізинг, оренду, прокат або іншим чином у користування юридичним або фізичним особам на законних підставах. Згідно додаткового договору № 2 до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700-AVIS від 27 грудня 2011 року, 29 грудня 2012 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПП «ВІП-Рент» внесли зміни до номеру генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку та виклали його в наступній редакції № 28-0199-2700\\13-AVIS, інші умови договору залишили без змін. Згідно додаткової угоди № 6 до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700\\13-AVIS від 27 грудня 2011 року, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПП «ВІП-Рент» внесли зміни до списку застрахованих за генеральним договором транспортних засобів, серед яких зазначено транспортний засіб «Mercedes Benz», модель «Sprinter», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до умов генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку позивач взяв на себе зобов'язання виплатити страхове відшкодування у разі настанні страхового випадку, в тому числі, за ризиком «ДТП». Згідно довідки № 9250419 про дорожньо-транспортну пригоду, 19 серпня 2013 року в 17 годин 20 хвилин була зареєстрована дорожньо-транспортна пригода на 6 км + 200 м автодороги Приазовське Шевченко Новокостянтинівка, за участю транспортного засобу «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить ПП «ВІП-Рент», під керуванням [PERSON], та транспортного засобу ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм [PERSON] [PERSON] дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить ПП «ВІП-Рент», отримав механічні пошкодження. Згідно ухвали Приазовського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2013 року кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно [PERSON], обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було закрито, а [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Зазначена ухвала набрала чинності 27 листопада 2013 року. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди власникові застрахованого транспортного засобу, було складено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого вартість страхового відшкодування з урахуванням суми франшизи склала 535840 гривень 96 копійок. Страховим актом № ДККА-30435 від 04 грудня 2013 року подію, що сталася 19 серпня 2013 року, було визнано страховим випадком, з настанням якого відповідно до умов договору страхування у страховика виникає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. За умовами правил страхування, страховик відшкодовує вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля, крім франшизи. На підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 04 грудня 2013 року власнику застрахованого транспортного засобу «Mercedes Benz», модель «Sprinter», державний реєстраційний номер [NUMBER], було виплачене страхове відшкодування в сумі 535840 гривень 96 копійок, факт виплати якого підтверджується платіжним дорученням № 22233 від 05 грудня 2013 року. В зв'язку з тим, що позивачем проведена виплата страхового відшкодування, яка по суті є компенсацією майнової шкоди (за вирахуванням збитків, які не відшкодовуються страховиком), спричиненої відповідачем власнику застрахованого транспортного засобу, тому до позивача після виплати страхового відшкодування власнику застрахованого транспортного засобу «Mercedes Benz», модель «Sprinter», державний реєстраційний номер [NUMBER], ПП «ВІП-Рент» перейшло його право вимоги до відповідача відшкодувати майнову шкоду в межах понесених витрат на виплату страхового відшкодування, а у відповідача, відповідно, виник обов'язок оплатити цю шкоду позивачу. Станом на 04 червня 2014 року ПАТ СК «Уніка», у якій на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована цивільна відповідальність відповідача, сплатило позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень 00 копійок тобто ліміт відповідальності страховика згідно полісу, однак залишок страхового відшкодування в розмірі 485840 гривень 96 копійок до теперішнього часу відповідачем позивачу не сплачений. Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушив [PERSON] дорожнього руху України, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого постраждав застрахований транспортний засіб «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER], тому суд вважає, що понесені при цьому матеріальні збитки мають бути відшкодовані відповідачем, з урахуванням вже сплачених його страховиком сум. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу в розмірі 485840 гривень 96 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 7287 гривень 61 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved