Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Перший заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу Генічеська центральна районна лікарня звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування потерпілого\~від кримінального\~правопорушенняв розмірі 1223 грн. 25 коп. Позов мотивував тим, що [PERSON] 23 жовтня 2015 року близько 23 години, знаходячись в тамбурі робочого поїзду ПМС № 137, в ході раптово виниклої сварки з [PERSON] умисно наніс йому біля 10 ударів кулаком по обличчю, чим своїми протиправними діями спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновку судово - медичного експерта віднесено до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Так, вказані тілесні ушкодження, отримані [PERSON] перебувають у причинно - наслідковому звязку з діями, вчиненими відносно нього [PERSON] Вироком Генічеського районного суду від 18 січня 2016 року, затверджено угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим. [PERSON] визнано винним у вчиненні відносно [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Вирок суду набрав законної сили. Згідно п. 12 листа Генічеської ЦРЛ № 07/531 від 12 грудня 2017 року, [PERSON] [INFO] знаходився в неврологічному відділенні з 26 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2015 року. Сума витрачених лікарнею коштів на лікування [PERSON] склала 1223,25 грн. Тому, оскільки на лікування потерпілого закладом охорони здоровя витрачені державні кошти та винною особою у добровільному порядку не відшкодовані, то прокурор просив стягнути вказані кошти з відповідача у порядку ст. 1206 ЦК України. Прокурор Черната К.О. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій вимоги позову підтримав, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не зявився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзиву на позов, тому суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, вироком Генічеського районного суду від 18 січня 2016 року, затверджено угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим. [PERSON] визнано винним у вчиненні відносно [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. (а.с. 5). Вироком встановлено, що [PERSON] 23 жовтня 2015 року близько 23 години, знаходячись в тамбурі робочого поїзду ПМС № 137, в ході раптово виниклої сварки з [PERSON] умисно наніс йому біля 10 ударів кулаком по обличчю, чим своїми протиправними діями спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновку судово - медичного експерта віднесено до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. В результаті вказаних дій, потерпілий [PERSON], [INFO], перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ Генічеської ЦРЛ з 26 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2015 року, тобто 5 ліжко-днів (а.с.6-7). Так, відповідно до ст. 1206 ЦК України особа яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 p., сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно із п. 3 вище зазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1206 ЦК України, п. п. 1,4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансуються лікувальні заклади, у сумі фактичних витрат з винних осіб, тобто з [PERSON] Таким чином, загальні витрати закладу охорони здоровя витрачені на особу, яка потерпіла від злочину, становлять 1223,25 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з винної особи [PERSON] у відповідності до ст. 1206 ЦК України. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. При прийнятті рішення, суд керується ст.1206 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved