Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Подружжя [PERSON] уклали шлюб, який 5 серпня 2006 року зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис за № 87. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 29 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим,\~ що подружнє життя з відповідачем не склалося з тих мотивів, що останнім часом відносини у подружжя постійно погіршувалися, все частіше виникали конфлікти, сварки, суперечки, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. У позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові, дружби та поваги один до одного. З листопада 2017 року спільне господарство сторони не ведуть, бюджет у кожного окремий. Шлюб фактично розпався та має формальний характер. Позивач вважає, що при таких обставинах зберегти шлюб неможливо. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання відповідач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила залишити їй прізвище набуте в шлюбі.\~ Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1-2). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved