Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

ПАТ «КРЕДОБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 29.10.2014\~р. року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем було укладено договір №\~45340-OWNCASHпро надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9515,63\~грн., строком до 28.10.2016 р. Розмір процентної ставки складав 9,99 %, повернення кредиту повинно відбуватись щомісячно по 649 грн. Через неналежне виконання [PERSON] зобовязання за вказаним договором утворилась заборгованість. Відповідно до п.п. 5.8, 5.9 Кредитного договору, у випадках порушення позичальником істотних умов кредитного договору передбачених у п.3.3, банк вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором. Станом на 24.06.2016 року сума заборгованості за кредитним договором становить 16818,08 грн., з яких: неповернута сума кредиту 9515,63 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1519,41\~грн., комісія за адміністрування кредиту 3977,46\~грн., пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань 1805,58\~грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у сумі 16818,08\~грн. та судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 1378 грн. Представник позивача, повідомлений у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, не повідомивши причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою представника позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч.\~1 ст.\~224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 02.07.2014\~р. року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9515,63 грн., строком до 28.10.2016 р. Розмір процентної ставки складав 9,99 %. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з норми статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою ПАТ «КРЕДОБАНК» та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Свої зобовязання за кредитним договором кредитодавець виконав належним чином. Позичальник отримав вказану в договорі суму грошових коштів, що підтверджено документально. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальником не здійснюються у встановлені кредитним договором строки платежі за кредитом та нарахованими відсотками, у звязку з чим утворилась прострочена заборгованість. За таких обставин позивачем заявлено вимогу про дострокове повернення кредиту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що при вирішені спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Також пунктом 1 частини 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що кредитодавець внаслідок порушення споживачем умов договору може використати право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, лише у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Аналогічні положення містяться у пунктах 5.8 та 5.9 кредитного договору, відповідно до якого банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту та сплати відсотків у разі, зокрема, у разі невиконання позичальником зобовязань. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у позивача субєктивного цивільного права щодо дострокового повернення кредиту у звязку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов. У розрахунку, наданому позивачем зазначено, що розмір заборгованості [PERSON] за тілом кредиту становить 9515,63 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1519,41\~грн., комісія за адміністрування кредиту 3977,46\~грн. Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитом, відсотками за його користування та комісії за адміністрування кредиту. Правовим наслідком порушення виконання зобовязання та одним із видів цивільно-правової відповідальності у відповідності до частини 1 статті 546 та пункту 3 частини 1 статті 610 ЦК України є встановлена договором або законом неустойка. Поняття неустойки дано в статті 549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту наведених норм закону випливає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання та залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, а й від часу такого невиконання. Як вид цивільно-правової відповідальності пеня застосовується виключно у грошових зобовязаннях та стимулює боржника до оперативності їх виконання, оскільки її розмір збільшується в залежності від кількості днів прострочення виконання. Пунктом\~6.1 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за кредитним договором відповідач відшкодовує позивачу заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору ставки, вказаної в п.\~2.4 кредитного договору, але не менше 2 грн. за кожен день прострочення. Судом визнається правильним та таким, що відповідає умовам кредитного договору наданий позивачем розрахунок суми пені 1805,58 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд визнає, що [PERSON] належним чином не виконав обовязки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «КРЕДОБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у встановлених судом розмірах. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved