Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

ПАТ «Мегабанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 19.07.2005 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №159 П/2005, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти на придбання незакінченого будівництвом житлового будинку в розмірі 19\~550 дол. США на строк до 18.07.2020 року зі сплатою 12% річних. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] 19.07.2005 року було укладено договори поруки. В порушення своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 19.01.2015 року, [PERSON] заборгував позивачу 44 411,16 грн. з яких: 1\~407,72 дол. США, що еквівалентно 22\~349, 57 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу; 780,35 дол. США, що еквівалентно 12\~389,17 грн. прострочена заборгованість по відсотках; 987,70 грн. прострочена заборгованість по комісії; 8\~684, 72 грн. штрафи; Та оскільки боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, позивач просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. В судове засідання сторони не зявились. Представник позивача надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, \~в разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились по не відомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином та в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Так, матеріалами справи доведено, що 19.07.2005 року між позивачем ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №159П/2005, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти на придбання незакінченого будівництвом житлового будинку в розмірі 19\~550 дол. США на строк до 18.07.2020 року зі сплатою 12% річних, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати кредитні кошти та нараховані проценти за користування кредитом та комісійну винагороду (а.с.5-8). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 19.07.2005 року між ВАТ «Мегабанк», та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до умов яких, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник (а.с.9-10). Проте станом на 19.01.2015 року відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобовязань, відповідач заборгував позивачу 44411,16 грн. з яких: 1407,72 дол. США, що еквівалентно 22\~349, 57 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу; 780,35 дол. США, що еквівалентно 12\~389,17 грн. прострочена заборгованість по відсотках; 987,70 грн. прострочена заборгованість по комісії; 8\~684, 72 грн. штрафи (а.с.11-12). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку, відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Тому вимога позивача про солідарне стягнення суми заборгованості за кредитним договором №159П/2005 від 19.07.2005 року, укладеному з [PERSON] забезпеченому договорами поруки з [PERSON] та [PERSON], підлягає задоволенню в повному обсязі. Та згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Тому борг підлягає до стягнення в гривнях за офіційним курсом валюти кредитного договору, вказаним позивачем на день розрахунку боргу. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів, слід стягнути в рівних частках на користь позивача судові витрати, відповідно до меморіального ордера №1396-1 від 26.01.2015 року. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved