Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач 03.02.2015 р. звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта» та просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-07180-201207 від 20.12.2007 р. в сумі 4172,75 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.12.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-07180-201207, згідно якого позивач надав кредит відповідачу в розмірі 4338,00 грн. на придбання певного майна/послуг, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів не пізніше 19 грудня 2009 року. Відповідно до п. 2.3. Договору за користування кредитом, відповідач сплачує проценти, виходячи зі ставки 12,00 % річних. А також, за ведення кредитної справи, відповідач сплачує плату в розмірі 2,45 % в місяць, відповідно до п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 4338,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 46193017 від 20 грудня 2007 року. Відповідач станом на 17.11.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в розмірі 4172,75 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 4172,75 грн. та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно позовної заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 20.12.2007 р. між ТОВ «КБ «Дельта» (правонаступник ПАТ «ДельтаБанк») та відповідачем [PERSON] укладено договір № 001-07180-201207, за умови якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 4338,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплаті процентів і комісійних не пізніше ніж 19 грудня 2009 року. Умови кредитного договору відповідач порушив, кредит та відсотки не погасив. За таких обставин утворився борг за кредитним договором. Станом на 17.11.2014 року відповідач заборгував позивачу 4172,75 грн., сума боргу складається з: 3716,97 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 330,37 грн. - заборгованість за відсотками; 125,41 грн. - заборгованість за комісіями. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі. Ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість за кредитним договором № 001-07180-201207, укладеним 20.12.2007 року, суд вважає позовні вимоги ПАТ «ДельтаБанк» підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судових витрат.

Outcome: approved