Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

ПАТ по газопостачанню і газифікації «Вінницягаз» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природний газ, мотивуючи позов тим, що відповідачка є споживачем послуг з газопостачання з особовим рахунком № [NUMBER]. 26.11.2010 року між ПАТ «Вінницягаз» та боржником була укладена угода на поетапне погашення заборгованості за природний газ в сумі 9 948,65 грн. протягом шести місяців, а також відповідач зобов`язалась регулярно сплачувати поточну абонентну плату. Разом з тим, своє зобов`язання відповідач не виконує, тому станом на 01.08.2014 року виник борг в сумі 12 659,59 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] дану заборгованість, а також судовий збір. В судовому засіданні представник позивача Косій В.В. позов підтримав, надав суду письмові пояснення, згідно яких відповідачка зареєстрована і проживає у [ADDRESS] з жовтня 2011 року і на рахунок № [NUMBER] за цією адресою переведений попередній борг [PERSON] в сумі 12099,18 грн., що виник при споживанні нею газу за адресою [ADDRESS]. Загальна заборгованість по оплаті становить 12659,59 грн. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, пояснив, що угоди з ПАТ «Вінницягаз» на споживання газу [PERSON] не укладала, проте сплатила борг, який виник станом на жовтень 2010 року в сумі 5899 грн. Вважає, що позивач не довів підстави виникнення боргу станом на січень 2011 року в сумі 11 799,71 грн. за адресою [ADDRESS] і безпідставно «перевів» борг на її особовий рахунок за адресою [ADDRESS], тому позов задоволенню не підлягає. Крім того, до вимог позивача підлягає застосуванню строк позовної давності. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері надання і споживання послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246, відповідні норми Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] з 26.10.2011 року (а.с. 17), вона споживає надані позивачем послуги з газопостачання. Дана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2011 року (а.с. 33-35). За вказаною адресою відкритий особовий рахунок [NUMBER]. Оплата за послуги газопостачання здійснюється по лічильнику (а.с. 5-6). До придбання цього житла [PERSON] проживала в [ADDRESS] і була його власником до 28.02.2011 року (а.с. 32-33). Будинок був газифікований, оплата здійснювалась по лічильнику (а.с. 25). Відповідно до п. п. 29, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246 споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання; забезпечувати збереження і цілісність лічильників газу та пломб до них. Споживачі природного газу зобов'язані здійснювати розрахунки за одержані послуги з газопостачання щомісячно, не пізніше 10 числа наступного місяця за розрахунковим періодом, якщо в договорі не зазначений інший строк. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Споживаючи послуги, надані позивачем, відповідачка, в порушення вказаних норм, не оплатила надані послуги у встановленому порядку, тому заборгованість за спожитий природний газ по будинку [ADDRESS] станом на 01.03.2011 року становить 12099,18 грн., а по квартирі [ADDRESS] станом на 01.08.2014 року в сумі 560,41 грн., відповідно до показань лічильника. Дані обставини підтверджуються наданими суду розрахунками боргу (фінансовий стан споживача) (а.с. 5, 25). Заперечуючи проти розрахунку боргу представник відповідача не надав доказів в підтвердження заперечень, лише стверджував, що розрахунки неправильні. Зазначив, що в листопаді 2010 року [PERSON] майже погасила борг і сплатила 5899 грн., проте підстави виникнення боргу станом на січень 2011 року в сумі 11 799,71 грн. незрозумілі. Разом з тим, суд враховує, що розрахунок за спожитий газ за 2010 рік проведено відповідно до показань лічильника по 3 ціновій категорії (тариф 1,4988 грн., а з серпня 2010 року - 2,2482 грн.) за об'єм спожитий абонентом за 2010 рік - 9698м3, про що також зазначено в розрахунку (а.с. 25), тому, з урахуванням проведеної споживачем оплати з січня 2010 року по жовтень 2010 рік заборгованість становила 9 948,65 грн. 26.11.2010 року між ВУГГ - філією ВАТ по газопостачанню і газифікації «Вінницягаз» та [PERSON] укладений договір на поетапне погашення заборгованості, відповідно до якого споживач [PERSON] визнала свою заборгованість за спожитий природний газ в сумі 9 948,65 грн. і зобов'язалась регулярно сплачувати абонентну плату та протягом шести місяців - з грудня 2010 року до травня 2011 року сплатити заборгованість за використаний газ, сплачуючи по 1658,10 грн. (а.с. 7). Умови вказаного договору [PERSON] не виконала і борг не погасила. Станом на 01.03.2011 року на показник лічильника 24544м3 по рахунку [PERSON] заборгованість становила 12098,12 грн. (а.с. 57). Зміст вказаної угоди свідчить про визнання боргу відповідачем і наявності договірних правовідносин між ПАТ по газопостачанню і газифікації «Вінницягаз» як постачальника природного газу і [PERSON] як споживачем газу. Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що дана угода підписана [PERSON] під тиском є безпідставними і необґрунтованими. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач зобов'язаний, зокрема, укласти договір в письмовій формі з газопостачальною організацією, своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, не пізніше ніж за сім днів до звільнення приміщення або повного припинення газопостачання письмово повідомити газопостачальне (газорозподільне) підприємство про розірвання договору та розрахуватись за послуги з газопостачання тощо. Оскільки [PERSON] не виконала зобов'язання щодо підписання договору, проте отримувала від ПАТ «Вінницягаз» послуги з газопостачання, вчасно не вносила плату за надані послуги, сума боргу відповідно до наданого розрахунку підлягає стягненню із неї як споживача послуг. Відсутність договору про надання послуг з газопостачання саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, обчислення споживання здійснюється по показникам лічильника. В зв`язку з цим заперечення представника відповідача [PERSON] суд вважає надуманими. Крім того, сама відповідачка не звертались до позивача із питанням щодо укладення відповідного договору. Згідно ст. 901 ч. 1 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги В судовому засіданні було встановлено, що борг в сумі 12 099,18 грн., який виник при споживанні природного газу [PERSON] по будинку [ADDRESS] був зарахований на її особовий рахунок № [NUMBER], відкритий за адресою квартири [ADDRESS], власницею якої вона стала з жовтня 2011 року. Оскільки саме споживач має оплатити послуги з газопостачання і виконати своє зобов'язання, суд вважає, що таке зарахування боргу на новий рахунок не суперечить вимогам чинного законодавства і Правилам надання населенню послуг з газопостачання. Строк позовної давності, про який заявив представник відповідача [PERSON], застосуванню до даних правовідносин не підлягає, оскільки по рахунку [PERSON] за адресою [ADDRESS] і за адресою [ADDRESS] здійснювались періодичні платежі, що свідчило про визнання споживачем свого боргу (ст. 264 ЦК України). Оскільки позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., ця сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved