overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Подружжя Кононових уклали шлюб, який 15 березня 2014 року зареєстрували у\~ відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис за № 227. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . 26 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, шлюб зберегти неможливо, відповідач припинив стосунки з нею (позивачем), проживає окремо. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у загальному порядку у відсутності сторін за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Подружжя Мажара уклали шлюб, який 4 квітня 2012 року зареєстрували у виконавчому комітеті Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис за № 2. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, вони (сторони) перестали розуміти один одного, шлюб зберегти не можливо. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Подружжя Овод уклали шлюб, який 13 січня 2001 року зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис за № 7. Від шлюбу сторони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 8 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, вже більше року вони (сторони) проживають окремо, між ними були припинені будь-які сімейні та шлюбні відносини. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин, і як наслідок, - до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Примирення не можливе. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 4). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Подружжя Осадчих уклали шлюб, який 25 липня 2015 року зареєстрували у виконкомі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис за № 11. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . 22 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, вони (сторони) не зійшлись характерами, мають різні погляди на сімейний побут. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя Осадчих і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2007 року, дітей не має. Сторони у судове засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються майже 5 років, сторони проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені: копії паспортів позивача, відповідача; копія свідоцтва про одруження сторін; інші докази. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, тому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, це суперечить інтересам обох сторін. Строк для примирення, відповідно до вимог ст. 111 СК України, судом не надавався, оскільки подружжя наполягає на задоволенні позову. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Відповідач своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] під час укладення шлюбу не змінювала. Спір щодо майна відсутній, про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2014 року, дітей не має. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд позову без їх участі: позивач його підтримує, витрати просить за нею, відповідач - визнає, обоє звертають увагу на те, що дітей не мають, тривалий час проживають окремо, просять строк на примирення не надавати. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Як викладено в позовній заяві, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад харак терів. Подружні стосунки не підтримуються, спільне проживання суперечить інтересам сторін. Суд виходить із того, що згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, ці відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 СК України. У судовому засіданні досліджені усі надані докази. Суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються, спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам обох сторін. За клопотанням сторін, строк для примирення судом не надавався. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе і не відповідає інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу добровільності, встановленого ст.24 СК. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин, охорону прав, інтересів сторін, як це передбачено ч.1 ст.27 Кодексу. Про зміну прізвища, розподіл витрат не заявлено, спір щодо майна відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Подружжя Покормяко уклали шлюб, який 7 вересня 2014 року зареєстрували у виконкомі Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 07. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . 18 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося з вини відповідача, шлюб зберегти не можливо, вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 1, 2). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Подружжя Сафронових уклали шлюб, який 03 січня 2007 року зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області, про що було зроблено актовий запис за № 01. Від шлюбу сторони мають дочку, [INFO] . 23 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, шлюб зберегти не можливо, вони (сторони) проживають окремо. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила змінити їй прізвище на дошлюбне. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Подружжя Смичок уклали шлюб, який 24 січня 1987 року зареєстрували у Старобабанівській сільській раді Уманського району Черкаської області, про що було зроблено актовий запис за № 1. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. 14 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини були фактично припинені у 1989 році, з того часу сторони проживають окремо. Спільного господарства у них немає, спілкування позивач та відповідач не підтримували. Шлюб протягом цих років існував формально, кожен вів самостійне життя на власний розсуд. На теперішній час існування зареєстрованого шлюбу суперечить її (позивача) інтересам, перешкоджає створити нову сім`ю, користуватися субсидією, у зв`язку з цим вона (позивач) вважає, що при таких обставинах шлюб необхідно розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved