Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Свій позов мотивує тим, що 17.08.2017 року між ПАТ «НАСК «Оранта»» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс № АМ/0701140, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen Golf», р.н. [NUMBER] . Вказує, що 08.04.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Golf», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel Zafira», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду від 08.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності до заяви власника пошкодженого автомобіля ««Opel Zafira», р.н. [NUMBER] [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування, йому було виплачено кошти в розмірі 51052,38 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу 51052,38 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2019 року до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що внаслідок ДТП наступила конструктивна загибель транспортного засобу і розмір страхового відшкодування перевищує вартість авто. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2017 року між ПАТ «НАСК «Оранта»» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс № АМ/0701140, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen Golf», р.н. [NUMBER] (а.с. 5). Із постанови Луцького міськрайонного суду від 08.05.2018 року вбачається, що [PERSON] , 08 квітня 2018 року близько 12 год. 52 хв. на автодорозі Р-14 на 8 км сполученням Луцьк - Ківерці - Маневичі - Любешів - Дольск, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. [NUMBER] , на перехресті з другорядною дорогою, при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем « OPEL ZAFIRA - A», номерний знак [NUMBER] , який рухався попутно і повертав ліворуч, чим порушив пункт 14.6 Правил дорожнього руху України. Крім того, [PERSON] керував вказаним вище автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8-9). Згідно із ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до ст. 38 ч. 1 п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається із платіжного доручення № 37289 від 27.07.2018 року страховою компанією було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 51052,38 грн. (а.с. 6). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «НАСК «Оранта» - 51052,38 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. При цьому, судом призначалась автотоварознавча експертиза з метою перевірки та визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу, яка проведена не була, а тому при ухваленні рішення слід виходити з наявних у матеріалах справи доказах. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1921,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved