Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач 02.04.2014 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому зазначив, що 26.09.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2000971078, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 25 000,00 грн., позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредит мита інші платежі, визначені Кредитним договором. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю во повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені кредитним договором, не пізніше 26.05.2014 року. Однак, позичальник суму отриманого кредиту не повернув, проценти не сплачував, внаслідок чого у позичальника утворилась заборгованість перед банком в розмірі 34749,21 грн. 18.12.2013 р. на підставі ст. 1077 ЦК України між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладеного договір факторингу № 18/12/2013, відповідно до якого Банк передає, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить банку, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком і боржником в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором Фактор одержує право замість Банку вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами. Відповідно до додатку №1 до Договору факторингу «Акт приймання-передачі права вимоги до боржників» за цим договором Банком Фактору передано право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 2000971078 від 26.09.2012 року. Банк на адресу позичальника цінною поштовою кореспонденцією направив повідомлення від 19.12.2013 р. у якому зазначив про зміну кредитора та про необхідність дострокового повернення всієї суми боргу, яка станом на 19.12.2013 р. складає 34493,67 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 34493,67 грн.; суму сплаченого судового збору у розмірі 344, 94 грн. Представник позивача Мордак І.С. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, просив винести заочне рішення, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224,225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 26 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2000971078, за умовами якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 25 000 грн.. на придбання товару, дата остаточного повернення кредиту - 26 травня 2013 р., розмір процентної ставки 0,01 % річних, щомісячна комісія 785 грн. /а.с.3-7/. Відповідно до договору факторингу № 18/12/2013 від 18.12.2013 р. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» ( Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» («Фактор») уклали договір про те, що Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними с між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Боржник - фізична особа, що уклала кредитний договір та не виконує свої зобов'язання за зазначеним договором. /а.с. 12-21/ Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. 26.12.2013 р. позивач направив [PERSON] повідомлення про те, що він, відповідно до договору факторингу, має право вимоги за кредитним договором, зазначивши суму боргу, яка співпадає з сумою позову. (а.с.10) Неотримання боржником письмового повідомлення (якщо ця обставина мала місце) про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Оскільки зобов'язання відповідача за кредитним договором не виконані у повному обсязі, слід стягнути заборгованість з нього на користь позивача. При дослідженні умов кредитного договору встановлено наступне: Строк дії кредитного договору закінчився. Сума простроченого тіла кредиту складає 23749,21 грн., тобто протягом строку дії кредитного договору боржник майже не вживав заходів для його погашення. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 526 ЦК України ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В даному випадку умови були визначені укладеним в письмовій формі кредитним договором від 26.09.2012 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи. В договорі обумовлена сума кредиту, процента ставка, комісія. Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені кредитним договором, не виконує. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Як встановлено судом, відповідач має не виплачений борг в розмірі 34493,67 грн. який складається з залишку заборгованості за кредитом - 23749,21 грн.; суми відсотків та комісій - 10744,46 грн. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідачів, оскільки заочне рішення ухвалено на користь позивача. На підставі ст. ст. 11, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного Кодексу України, та ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved