Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач 03 листопада 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні вимоги підтримала повністю, просить шлюб, укладений між сторонами розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Пояснила, що 14 липня 2001 року Малинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області зареєстрований шлюб між сторонами. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Близько 8 місяців як сторони проживають окремо. Зазначила, що в даний час вона працює менеджером у м. Києві її заробітна плата є недостатньою для утримання дитини . Інших доходів не має. Відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки та має можливість сплачувати аліменти в розмірі , визначеному позивачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 14 липня 2001 року перебувають у шлюбі. ( арк.с. 3 ). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 4). Судом встановлено, що позивач працює менеджером. Відповідач має мінливі заробітки. Тому суд погоджується, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, де зазначено, що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України « Про Державний бюджет України на 2014 рік » передбачено , що у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить - 1032 гривні , а для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Відповідач є працездатною людиною, обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів , які підлягають стягненню з відповідача повинен становити 450 грн. Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів про те, що з відповідача можуть бути стягнути аліменти у розмірі 1000 гривень , позивач суду не надала. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial