Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

ПАТ КБ «ТК Кредит» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 476 208 гривень 10 копійок боргу за кредитним договором № 447/3 від 26 жовтня 2009 року та понесені судові витрати. В судове засідання представником позивача [PERSON] подано письмову заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримано у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, була повідомлена про час слухання справи відповідно до закону (відмовилась від отримання поштового відправлення), а тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту договору № 447/3 від 26 жовтня 2009 року із додатками до нього, підписаного сторонами по справі, встановлено, що за умовами вказаного договору банк зобовязовується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 200 000 грн. на строк з 26 жовтня 2009 року по 25 жовтня 2014 року, а позичальник зобовязовується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, розмір яких встановлено 15 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (п.п.1.1, 1.3 Договору). Крім цього, згідно із п.8.1 вказаного вище Договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення відповідного платежу, а також штраф у розмірі 15% від загальної суми кредитної лінії - у разі невиконання пунктів 5.1.4, 5.1.5, 5.1.6, 5.1.7, 9.3 та 10% від такої ж суми - у разі невиконання пунктів 2.1, 2.2, 2.3 Договору (п.п.8.3, 8.4). Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленності з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Із змісту укладеного сторонами договору вбачається, що при настанні подій, зазначених у п.3.8 Договору, тобто, в тому числі і при порушенні позичальником строків платежів, банк має право вимагати погашення заборгованості у повному обсязі (п.6.1.3 Договору). В подальшому умови договору змінювались в частині забезпечення зобовязання, суми кредитної лінії, умов та порядку нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами, що вбачається із наданих позивачем додаткових договорів № 1 - № 20-1, які укладались в період часу з 29 квітня 2010 року по 9 грудня 2015 року. Однак, вказані умови не суперечать чинному законодавству, оскільки у правовій позиції, висловленій судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-845цс15 від 23 грудня 2015 року зазначено, що якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Розрахунок заборгованості по кредиту [PERSON] доводить, що остання неналежним чином виконувала умови договору, укладеного із ПАТ КБ «ТК Кредит», внаслідок чого станом на 20 вересня 2016 року загальна сума заборгованості за залишком кредиту за договором № 447/3 від 26 жовтня 2009 року, в тому числі та пенею з боку відповідача, складає 476 208 грн. 10 коп. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, вказаної у позові, є підставною і підлягає до задоволення у розмірі, вказаному у довідці. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Платіжне доручення № 212/8 від 27 вересня 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 7 143 гривні 14 копійок судового збору, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на надані докази, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ТК Кредит» до [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: approved