Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач 02.04.2021 року звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 2017 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Вони спільно проживали у квартирі [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, робили спільні покупки та спільно сплачували комунальні платежі за квартиру. У травні 2017 року вона завагітніла, про що повідомила [PERSON] про своє становище. Він зрадів, коли дізнався, що стане батьком, зраділи також їхні батьки. Згодом, ще до дня народження дитини, виявилося, що [PERSON] серйозно хворий, він проходив тривале лікування у м. Дніпро, вона надавала йому додатковий догляд, який він потребував. [INFO] вона народила сина, [PERSON] визнавав себе батьком дитини, разом зі своєю матір`ю, [PERSON] забрав її з дитиною з пологового будинку. Проте хвороба [PERSON] почала прогресувати, він постійно проходив необхідні курси хіміотерапії, тому вона самостійно зареєструвала народження сина. Таким чином в свідоцтві про народження дитини, відомості про батька записані на підставі ч.1\~ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] помер. На теперішній час їй необхідно встановити факт батьківства для внесення відомостей про біологічного батька до свідоцтва про народження її сина, [PERSON] , [INFO] та для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який народився\~у м.\~Нікополь \~Дніпропетровської області,\~помер [INFO] ,\~є батьком\~ [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 06.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.12.2021 року закрито підготовче засідання по справі, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Від представника Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, І.Головко надійшла заява про розгляд справи без її участі, винести рішення на розсуд суду (а.с. 43) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 27). Вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого у графі мати вказано [PERSON] , у графі батько вказано [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України з датою формування 16.02.2018 року, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 11). Як вбачається з Акту ОСББ «Будівельник 21/1» від 12.03.2021 року, за адресою по [ADDRESS] був зареєстрований та проживав з 1984 року по день смерті [PERSON] . Разом з ним з 2017 року без реєстрації фактично проживала однією родиною цивільна дружина [PERSON] , 1995 року народження. У 2018 році разом з ними фактично проживав їх спільний син [PERSON] , 2018 року народження. (а.с.8). В обґрунтування позову позивач вказувала, що вони з [PERSON] проживали однією сім`єю з 2017 року, вели сумісне господарство, мали спільний бюджет, проте [PERSON] ще до народження сина серйозно захворів, проходив тривале лікування у м. Дніпро, а після народження дитини його хвороба прогресувала, він постійно проходив необхідні курси хіміотерапії, тому позивач самостійно зареєструвала народження сина. На підтвердження вказаних обставин позивач додала до матеріалів справи світлини (а.с. 9-10), копії медичного обстеження, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення [PERSON] першої групи Б по інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 12-13), які у своїй сукупності підтверджують вищезазначені обставини. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). З долученого позивачем до матеріалів справи результату дослідження Аналізу ДНК на спорідненість Бабуся-Дитина від 24.11.2021 року, встановлено, що учасниками дослідження були передбачаєма бабуся [PERSON] та дитина [PERSON] . Можливість спорідненості родинного зв`язку «Бабуся-Дитина» - 99, 9999% (а.с. 38). Відповідно до ч. 1\~ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 СК України. Така заява може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 СК України. Пунктом 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3\~встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 СК України. Така заява може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 СК України. Пунктом 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3\~встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що за життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини [PERSON] [INFO] , деякий час він з позивачем фактично проживали однією сім`єю, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами. За положеннями\~ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях\~126,\~127СК України\~або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Встановлення факту батьківства для позивача має юридичне значення, оскільки необхідне їй для внесення змін до актового запису про народження та подальшого права на отримання пенсії та пільг. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити факт,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який народився\~у м.\~Нікополь \~Дніпропетровської області,\~помер [INFO] ,\~є батьком\~ [PERSON] , [INFO] .\~ Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Враховуючи викладене та оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved