overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач 09.07.2018 звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що вона із відповідачем зареєструвала шлюб, про що зроблено запис. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]. Взаємні відносини із відповідачем ускладнились, не має взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Відновити шлюбні відносини не бажає. Збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Вона підтверджує, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». У судові засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.6). У судові засіданя відповідач двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Поскільки від відповідача не надійшло відзиву, будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України. Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач 09.07.2019р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2017 року, від якого у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідач на її утримання допомоги не надає. Крім того, на даний час вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тому, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду підстав, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.280 ЦПК України, заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2017 року, від якого у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналіз норм статей 75 та 84 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі. Вказаний висновок викладався у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17. Приймаючи до уваги те, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на теперішній час позивач не працює, враховуючи ту обставину, що остання звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач 09.07.2020 року звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність довіри. З відповідачем вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин вже тривалий час, стали байдужими один до одного, за цей час вона зрозуміла, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідна тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилися, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 20.01.2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 20.01.2015 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 840,80 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач 09.07.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Богунський районний суд міста Житомира від 20.07.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач 09.07.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 09.09.01 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають спільно з відповідачем та утримуються сторонами у справі. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, вони втратили взаєморозуміння, так як мають відмінні погляди на життя, цінності, різні характери, та на протязі 3 - х р. проживають, спільного побуту не ведуть. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 04.08.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримала під розпис 13.08.20 р.. За станом на 03.09.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають двох спільних неповнолітніх дітей сторін, однак, позивач не бажає збереження свого шлюбу та категорично заперечує можливість примирення сторін, а відповідач проти позову не заперечила засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб повторним, виданим 07.07.20 р. Ковельським МРВ держреєстрації ацс Західного РУ МЮ (м. Львів), сторони уклали між собою шлюб 09.09.01 р., актовий запис № 349. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач 09.08.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 27.04.13 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON], 04.08.13 р. н.. Зазначає, що спільне життя сторін не склалось, так як у них відмінні характери та погляди на життя, через що не знаходиться взаєморозуміння. Неодноразові спроби зберегти шлюб не дали бажаного результату. Подружніх стосунків сторони не підтримують. Вважає, що примирення сторін є неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище \~«Щебет». Позивач у судове засідання не з»явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, на примирення не згідна, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, зазначивши, що позов визнає, на примирення не згідний. Відзиву на позовну заяву до суду не подано. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони мають спільну неповнолітню дитину, сторони проживають окремо та у інших районах області, не бажають збереження шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб серії I - ЕГ № 079433, виданим 27.04.13 р. відділом ДРАЦС по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 27.04.13 р., актовий запис № 138. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного вище шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище \~«Щебет». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач 09.08.2017 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2002р. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обов'язки, перестали бути пов'язані спільним побутом, не проживають разом з лютого 2017 року, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти обставин, викладених у позові. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.2002р., актовий запис №24. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з лютого 2017 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач 09.08.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив визнати недійсним договір фінансового лізингу № 01225 від 02.04.2018 року (далі [PERSON] лізингу), підписаний між ним та [PERSON], стягнути з останнього сплачені за договором лізингу грошові кошти в сумі 28\~000 грн., 2 000 грн. моральної шкоди, та 6\~000 грн. витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. В обґрунтування позову зазначає, що 02.04.2018 року уклав з відповідачем [PERSON] лізингу, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувалось придбати у власність та передати йому у користування автомобіль, оголошення про продаж якого знайшов в мережі Інтернет. За домовленістю між ним та відповідачем, останній повинен був придбати автомобіль марки LADA Largus Cross (далі Автомобіль), вартістю 4\~300 доларів США, однак в подальшому у Договорі лізингу - як предмет договору, було вказано зовсім інший автомобіль, вартість якого значно вища 10\~486,89 доларів США. Оплативши 02.04.2018 року 28 000 грн., позивач був впевнений, що здійснив перший внесок за вартість Автомобіля, так як представником відповідача не було роз'яснено йому призначення платежу, проте згодом виявилось, що це лише комісія за організацію договору, яка поверненню не підлягає. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] лізингу укладений внаслідок введення його в оману, містить низку несправедливих умов, які суперечать законодавству та порушують його права як споживача. Крім того, вказав на відсутність нотаріального посвідчення договору. При укладенні договору сторони остаточно не визначили предмет лізингу, його вартість, графік сплати лізингових платежів, згідно з\~Додатком №\~1\~до Договору,\~на який\~робиться посилання\~у змісті\~договору,\~однак який\~до договору\~не додається. Все вищевказане, дає підстави стверджувати, що оспорюваний правочин не відповідає чинному законодавству України, внутрішній волі позивача та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, вчинений з введенням позивача в оману щодо істотних умов договору. Крім того, вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в несправедливих умовах договору, ненаданням автомобіля за Договором лізингу, не поверненням сплачених позивачем грошей яку оцінює в розмірі 2000 грн., яку просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач 09.08.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 01.02.17 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що спільне подружнє життя сторін не складалось та між сторонами відсутнє взаємопорозуміння; вони не мають спільних інтересів. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 16.09.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 27.11.21 р.. За станом на 17.12.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають; мають двох спільних неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження цього свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви; відповідач проти позову не заперечив засобом подання відзиву на позову заяву, будь - якої заяви тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 01.02.17 р. Ковельським міськвідділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 01.02.17 р., актовий запис № 38. Та обставина, що у сторін є вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач 09.09.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 15.02.13 р.. За час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] .. На протязі останнього часу стосунки між сторонами поступово погіршились. Між ними відсутнє порозуміння та повага, вони мають відмінні погляди на сімейні стосунки та обов`язки. Відповідач не утримував дитину. Особисті стосунки сторін тривалий час мають негативний характер. Сторони спільно не проживають біля 3 - х міс., мають несталі доходи. Шлюб існує формально. Її сподівання на те, що відповідач змінить свою поведінку на краще, не виправдались. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, зазначає, що наміру на збереження шлюбу не має та просить не надавати строку для можливого примирення сторін. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі, зазначає, що наміру на збереження шлюбу не має та просить не надавати строку для можливого примирення сторін. За станом на 22.11.19 р. відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін у підготовчому судовому засіданні по суді відповідно до положень ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають окремо фактично, мають спільну неповнолітню дитину, але обопільно не бажають збереження шлюбу і категорично заперечують можливість примирення, а відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 15.02.13 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 15.02.13 р., актовий запис № 49. Та обставина, що у сторін на даний час є спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved