Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Свій позов мотивує тим, що 02.05.2018 року між ПАТ «НАСК «Оранта»» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс № АМ/6951681, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «ВАЗ», державні номерні знаки [NUMBER] . Вказує, що 21.02.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державні номерні знаки [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», державні номерні знаки [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 08.04.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності до заяви власника пошкодженого автомобіля «Volkswagen Passat», державні номерні знаки [NUMBER] про виплату страхового відшкодування, йому було виплачено кошти в розмірі 9961,88 грн. Представник позивача зазначає, що стороною позивача вживалися заходи досудового врегулювання, боржнику надсилалась регресна вимога та досудове попередження. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 9961,88 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) грн. 88 коп. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляд справи в судові засідання не з`явився, відзив на позов не подавав, будь яких клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.05.2018 року між ПАТ «НАСК «Оранта»» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс № АМ/6951681, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «ВАЗ 21063», державні номерні знаки [NUMBER] (а.с.6). Із постанови Горохівського районного суду від 08.04.2019 року вбачається, що [PERSON] , 21 лютого 2019 року о 21 годині 55 хвилин, в м. Горохів Горохівського району Волинської області, по вулиці Козацькій, керував автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , належний [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, [PERSON] 21 лютого 2019 року о 21 годині 55 хвилин, в м. Горохів Горохівського району Волинської області, по вулиці Козацькій, керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , належний [PERSON] , не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою та дорожнім покриттям внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, державний реєстраційний номер [NUMBER] , належний [PERSON] (а.с.20, 21). Вищевказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до п.«а», ч.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Потерпілий [PERSON] 22.02.2019 року звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із заявою про страхове відшкодування на підставі повідомлення про ДТП від 22.02.2019 року №3. 14.03.2019 року було проведено ремонтну калькуляцію за № [NUMBER] (а.с.11-16). Розрахунком страхового відшкодування від 19.04.2019 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та страховим актом №ОЦВ-19.03.3811/1 від 22.04.2019 року підтверджується сума страхового відшкодування (а.с.10). Як вбачається із платіжного доручення №22708 від 23.04.2019 року реєстр №76 страховою компанією було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 9961,88 грн. (а.с.5 зворотний бік). Матеріалами справи також підтверджується, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання, а саме: 23.05.2019 року за №08-03-14/4845 [PERSON] була надіслана регресна вимога, яку він отримав 11.06.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та досудове попередження від 19.08.2019 року №08-03-14/8178 (а.с.7, 8) Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «НАСК «Оранта» - 9961,88 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved