Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач, 09.10.2014 р. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, в якій вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10.12.1983 р. по 24.09.2014 р. З 01.06.1995 р. вона є інвалідом другої групи безстроково. До розірвання шлюбу вона знаходилась на утриманні свого чоловіка. Інших джерел доходів для існування не має. Потребує медичного лікування та негайної операції. Просить суд, стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 30% прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду, безстроково. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення у межах суми платежу за один місяць. 06.11.2014 р. позивач уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини доходів, починаючи з дня пред»явлення позову, безстроково. Позивач в судове засідання не з,явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, за участю її представника [PERSON], підтримала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом ЗАГСа м.Селидове Донецької області [PERSON] та [PERSON] 10.12.1983 року зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] Рішенням Селидівського міського суду від 22.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно довідки МСЕК № 052564 з 01.06.1995 р. [PERSON] визнана інвалідом другої групи безстроково. Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 12.09.2001 р. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Згідно довідки УПФУ в м. Селидове Донецької області № 2728 від 14.10.2014 року - [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Селидове Донецької області та її пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи становить 1049,00 грн. Згідно відомостей Красноармійської ОДПІ № 3701/17-00 від 30.10.2014 р. фізична особа - підприємець [PERSON] з 01.01.2012 р. є платником єдиного податку. Декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік не надавав, тому надати засвідчену копію податкової декларації про майновий стан і доходи немає можливості. Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання(аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у нею за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з ч.3 ст.79 СК України, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв»язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності, стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідно до вимог ст.. 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ст.. 81 СК України, перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб ( 146-93-п ), затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України N 146 від 26 лютого 1993 р. «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, зі змінами та доповненнями, частини 13 додатку до постанови, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Згідно до ст.. 82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач є інвалідом з дитинства, з 01.06.1995 р. визнана інвалідом другої групи безстроково. Окрім задоволення звичайних потреб позивач змушена здійснювати витрати на відновлення здоров'я, лікування тощо, з тим, щоб наблизити своє життя до нормального. Відповідач є підприємцем і має можливість надавати матеріальну допомогу колишній дружині. При вирішенні даного спору, суд також враховує всі особливості конкретної життєвої ситуації та оцінює характер і розмір необхідних витрат в залежності від ступеня непрацездатності позивачки, її життєвих потреб і умов життя; Враховуючи викладене, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачка звільнена від оплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі ст.ст. 75,76, 77,80,182 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved