Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та уточнивши позовні вимоги (а.с. 64) прохає стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року, яка утворилася станом на 5 квітня 2017 року, в розмірі 355 586 грн 60 коп, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», яке у подальшому змінило назву на ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078. Відповідно до умов вказаного договору, відповідачу був наданий кредит в розмірі 25 000 доларів США. Свої зобов»язання за вказаним договором банк виконав. 17 червня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1, за якою змінено валюту кредиту з доларів США на гривню України та визначено суму кредиту в гривнях 200 000 грн 00 коп, в також змінено інші умови кредитного договору, зокрема процентну ставку. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов»язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати інші платежі. Однак свої зобов»язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року [PERSON] не виконав, у зв»язку з чим станом на 5 квітня 2017 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 355 586 грн 60 коп, яка включає в себе: 182 784 грн 67 коп заборгованість за кредитом; 130 814 грн 66 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 25 589 грн 84 коп - розмір інфляційних втрат за кредитом та 16 397 грн 43 коп - розмір інфляційних втрат за процентами. Позивач АТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з»явився. Представник позивача за довіреністю Решетова Н.Л. (а.с. 252 т. 2) надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. У вказаній заяві представник позивача зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 5 т. 3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 8 т. 3). Із заперечень, які відповідач надав до суду вбачається, що він не заперечує факт укладення 20 червня 2008 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078, який у подальшому був змінений додатковою угодою № 1 від 17 червня 2011 року. Однак він заперечує проти позову та прохає повністю відмовити у задоволенні вимог ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки банком не надано доказів надання йому кредиту, в той час як кредитний договір є укладеним з моменту реальної передачі грошових коштів. Розрахунки щодо нарахування пені та інфляційних втрат позивач не обґрунтовує, та строк дії договору від 20 червня 2008 року закінчився. Крім того, банком не надано доказів наявності заборгованості за кредитом, оскільки як на підставу свого позову ПАТ «Укрсоцбанк» посилається на власний розрахунок, який не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», що є підставою для визнання положень договору про споживчий кредит, які містять умови зміни у витратах, зокрема, зміни щодо плати за обслуговування кредиту та плати за його дострокове положення, недійсними. Крім того, він прохає застосувати строк позовної давності (а.с. 96-97 т. 1). Також відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності до заявлених ПАТ «Укрсоцбанк» позовних вимог за період з 19 червня 2011 року до 1 травня 2017 року, оскільки відповідно до додаткової угоди від 17 червня 2011 року строк дії кредитного договору був встановлений до 19 червня 2014 року. Відповідно до п. 1.1.2 додаткової угоди повернення кредиту повинно здійснюється відповідно графіка, який є додатком № 2 до вказаної угоди - періодичними платежами: погашення кредиту до 20 числа кожного місця, а процентів - до 5 числа кожного календарного місяця, наступного за звітним. Він перестав виконувати щомісячні зобов»язання щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами 25 вересня 2012 року, в той час як банк звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором лише у травні 2017 року, тобто з пропуском встановлених ст. ст.257, 258 ЦК України строків (а.с. 94-95 т. 1). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 20 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке у подальшому змінило назву на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк (а.с. 27-32 т. 1, а.с. 227-229 т. 2 ), та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 (а.с. 4-9 т.1). Відповідно до п.п. 1.1.1 п. 1.1. ст. 1 вказаного договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 14,5 % процентів річних за кредитом та комісій, визначених тарифами на послуги по надання кредитів, що містяться в додатку № 1 до вказаного договору, який є невід»ємною частиною вказаного договору, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом, в сумі 25 000 доларів США, з наступним зниженням максимального ліміту заборгованості відповідно до графіку, зазначеного у додатку № 2 та кінцем терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 19 червня 2009 року, на умовах, зазначених вказаним договором. Відповідно до п. 1.2. ст. 1, п. 2.1. ст. 2 вищевказаного договору від 20 червня 2008 року, кредит надається позичальнику на поповнення оборотних коштів. Видача траншів кредиту на цілі, зазначені у п. 1.2. цього договору проводиться шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку № [NUMBER] у Конотопському відділенні СОФ АКБ «Укрсиббанк» на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] у Конотопському відділенні СОФ АКБ «Укрсиббанк» (а.с. 4 т. 1). Також 17 червня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/0-078 від 20 червня 2008 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди змінити вид кредитування з відновлювальної кредитної лінії на не відновлювану кредитну лінію та викласти договір у новій редакції (п. 1 договору) (а.с. 11-15 т.1). Відповідно до п. 1.1., п.п.1.1.1.п. 1.1. ст. 1 додаткової угоди № 1 кредитор зобов»язується надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 14, 5 % річних за кредитом та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться у додатку № 1 до вказаного договору, який є його невід»ємною частиною, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 200 000 грн 00 коп з порядком надання траншів, визначених у додатку № 2 до вказаного договору, який є його невід»ємною частиною. Пунктом 1.3. ст. 1 додаткової угоди № 1 від 17 червня 2011 року до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/0-078 від 20 червня 2008 року визначено, що кредит надається позичальнику на поточні потреби. Згідно п.п. 1.1.2. п. 1.1. ст. 1 вищевказаної додаткової угоди, повернення кредиту буде здійснюватися відповідно до графіку, що міститься в додатку № 2 до вказаного договору, який є невід»ємною частиною цього договору, та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом не пізніше 19 червня 2014 року. Відповідно до п. 2.1., п. 2.2. ст. 2 додаткової угоди від 17 червня 2011 року видача траншу кредиту на цілі, передбачені п. 1.3. цього договору, проводиться шляхом перерахування кредитором відповідної суми кредитних коштів в межах максимальної заборгованості, що діє на дату видачі, з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] в Конотопському відділенні «Укрсоцбанк», МФО 300023, в сумі відповідного траншу кредиту. Моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день перерахування коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] в Конотопському відділенні «Укрсоцбанк», МФО 300023. Пунктом 2.3 ст. 2 додаткової угоди № 1 від 17 червня 2011 року до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року, визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець робочого дня. Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні здійснюється в останній робочий день перед вихідними та неробочими днями за вихідні та неробочі дні поточного місяця. Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному місяці та закінчуються в наступному місяці, то нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюється в перший робочий день наступного місяця. Згідно п. 2.4. ст. 2 вищевказаного додаткової угоди, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в період, що починається з останнього календарного дня поточного місяця по п»ятий календарний день наступного місяця (включно). Сплаті в зазначений період підлягають проценти, що нараховані за період з останнього календарного дня попереднього місяця по передостанній календарний день поточного місяця. В день повернення заборгованості за кредитом (траншем кредиту) в повній сумі сплаті підлягають проценти, що нараховані по день, що передує дню погашенню заборгованості за кредитом (траншем кредиту) (включно). Якщо останній календарний день попереднього місяця припадає на вихідний чи неробочий день, то сплата процентів здійснюється, починаючи з наступного після нього робочого дня. Якщо п»ятий календарний день місяця наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, припадає на вихідний чи неробочий день, то кінцевим строком для сплати процентів є наступний після нього робочий день. Сплата процентів здійснюється шляхом договірного списання кредитором грошових коштів у сумі нарахованих процентів з поточного рахунку позичальника № [NUMBER] в Конотопському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, та зарахування відповідної суми грошових коштів на відповідні банківські рахунки обліку нарахованих процентів. Пунктами 2.7., 2.8 ст. 2 додаткової угоди № 1 від 17 червня 2011 року до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року передбачено, що погашення кредиту (траншів кредиту) в строки, передбачені п.п.1.1.2. цього договору здійснюється шляхом договореного списання кредитором грошових коштів в сумі кредиту (траншу кредиту) або його частини з поточного рахунку позичальника № [NUMBER] у Конотопському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, та зарахування відповідної суми грошових коштів на відповідний внутрішньобанківський позичковий рахунок. Моментом (днем) повернення кредиту або його частини вважається день зарахування на відповідний внутрішньобанківський позичковий рахунок відповідної суми грошових коштів (а.с. 12 т. 1). Як вбачається з додатку № 2 до додаткової угоди № 1 від 17 червня 2011 року до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/0-078 від 20 червня 2008 року [PERSON] зобов»язаний був вносити щомісячний платіж на погашення тіла кредиту до 19 числа кожного місяця, а також сплачувати проценти та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами до 19 червня 2014 року (а.с. 78 т. 1). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Свої зобов»язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» виконало, надавши [PERSON] грошові кошти у кредит (а.с. 25). На думку суду доводи [PERSON] про те, що він отримував кошти за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року повністю спростовуються довідкою про рух коштів по рахунку [PERSON], укладенням ним 17 червня 2011 року додаткової угоди № 1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/0-078 від 20 червня 2008 року, а також фактом виконання ним до вересня 2012 року своїх зобов»язань за вказаним кредитним договором. Відповідачем також не надано доказів невідповідності договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року вимогам діючого законодавства України, зокрема, положенням Закону України «Про захист прав споживачів». Вказаний договір чи окремі його положення недійсними визнані не були. В той же час відповідач [PERSON] не виконував свої зобов»язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року (а.с. 160-275 т. 1, а.с. 1-190 т. 2), останній платіж за вказаним договором був здійснений ним 25 вересня 2012 року (а.с. 25 т.1, а.с. 4 т. 2 ). Відповідно до наданого позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» розрахунку заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року станом на 5 квітня 2017 року за [PERSON] утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 182 784 грн 67 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 130 814 грн 66 коп. Крім того [PERSON] нараховані інфляційні втрати за кредитом в розмірі 25 589 грн 84 коп та інфляційні втрати за процентами в розмірі 16 397 грн 43 коп (а.с. 25-26 т. 1). Відповідач [PERSON] звернувся до суду із письмовою заявою про застосування строку позовної давності (а.с. 94-95 т. 1). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачається, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Статтею 260 ЦК України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивачем не надано суду доказів того, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] існувала домовленість про збільшення строку позовної давності. За наведених обставин, суд при вирішенні питання про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентам за користування кредитними коштами виходить із загального строку позовної давності у три роки, передбаченого ст. 257 ЦК України, а також відсутності доказів про існування між сторонами договору про збільшення позовної давності, як це вимагає ст. 259 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). При вирішенні справи суд керується правовими позиціями, викладених Верховним Судом України у постановах від 6 листопада 2013 року (у справі № 6-116цс13) та від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14). Зокрема, у названих постановах Верховним Судом України була висловлена наступна правова позиція. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов»язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. При цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов»язання, які деталізують обов»язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов»язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Позичальник [PERSON] за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року зобов»язаний був здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами), щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Платежі щодо погашення тіла кредиту [PERSON] мав здійснювати до 19 числа кожного місяця (дата, визначена графіком погашення заборгованості за кредитом) (а.с. 78 т. 1), а проценти - з останнього календарного дня поточного місяця до 5 календарного дня наступного місяця (включно) (п.2.4. ст. 2 додаткової угоди № 1) (а.с. 69 т. 1). Вищевказаним кредитним договором також визначено, що [PERSON] зобов»язаний був повністю повернути кредит, сплати нараховані проценти та комісії до 19 червня 2014 року (а.с. 11 т. 1). З урахуванням наведеного, при вирішенні питання про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року суд виходить з того, що відповідач [PERSON] зобов»язаний був щомісяця до 19 числа кожного місяця вносити оплату на погашення тіла кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, але останній платіж за вказаним кредитним договором був здійснений ним 25 вересня 2012 року. За таких обставин, про порушення своїх прав ПАТ «Укрсоцбанк» мало дізнатися у жовтні 2012 року, коли [PERSON] в строк до 19 жовтня 2012 року не здійснив визначений графіком погашення заборгованості за кредитом обов»язковий платіж на погашення тіла кредиту, а також не сплатив проценти за користування кредитними коштами. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до Конотопського міськрайонного суду Сумської області 10 травня 2017 року (а.с. 35 т. 1). За таких обставин ПАТ «Укрсоцбанк» втратило можливість у судовому порядку захистити своє порушене право про стягнення щомісячних платежів, нарахованих поза межами трирічного строку позовної давності, тобто платежів, нарахованих до 9 травня 2014 року. З клопотанням про поновлення строку позовної давності ПАТ «Укрсоцбанк» до суду не зверталося. Суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року, нараховану починаючи з 10 травня 2014 року до 19 червня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не надано розрахунку заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року за період з 10 травня 2014 року до 19 червня 2014 року (в межах строку позовної давності). Відповідачем [PERSON] також не наданий розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором в межах строку позовної давності. За таких обставин розрахунок проводиться судом, виходячи з розрахунку заборгованості, наданим ПАТ «Укрсоцбанк» та графіку погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року (а.с. 25 т. 1). Розрахунок заборгованості за тілом кредиту: - за період з 10 травня 2014 року до 19 травня 2014 року (за 10 днів) - 2 529 грн 60 коп (7 083 грн 00 коп : 28 днів х 10 днів) - за період з 20 травня 2014 року до 19 червня 2014 року - 7 091 грн 00 коп Всього заборгованість за тілом з 10 травня 2014 року до 19 червня 2014 року кредиту 9 620 грн 60 коп. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутностііншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року сторони погодили щомісячну сплату процентів за кредитом на строк до 19 червня 2014 року. Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами, а починаючи з 20 червня 2014 року, відповідач мав обов»язок незалежно від пред»явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред»явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов»язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Враховуючи зазначене суд виходять із наступного розрахунку заборгованості по процентам: - за період з 10 травня 2014 року до 20 травня 2014 року - 747 грн 04 коп (за 11 днів) - (1 901 грн 55 коп (сума оплати процентів за період з 23 квітня 2014 року до 20 травня 2014 року): 28 днів (кількість днів за які нараховані проценти) х 11 (кількість днів за період з 10 травня 2014 року до 20 травня 2014 року). - за період з 21 травня 2014 року до 19 червня 2014 року - 2 122 грн 97 коп Всього заборгованість про процентам за користування кредитними коштами за період з 10 травня 2014 року до 19 червня 2014 року в розмірі 2 870 грн 01 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» прохає стягнути з відповідача [PERSON] інфляційні втрати за неповернуте тіло кредиту та проценти за період з квітня 2016 року до березня 2017 року. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати за період з квітня 2016 року до березня 2018 року. Проте при розрахунку суми інфляційний втрат суд виходить із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 620 грн 60 коп та процентів в розмірі 2 870 грн 91 коп. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. З урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов»язання та відповідно до роз»яснення Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 6.2.- 97 р. «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» Індекси інфляції за: - квітень 2016 року - 103,5 - травень 2016 року - 100,1 - червень 2016 року - 99,8 - липень 2016 року - 99,9 - серпень 2016 року - 99,7 - вересень 2016 року - 101,8 - жовтень 2016 року - 102,8 - листопад 2016 року - 101,8 - грудень 2016 року - 100,9 - січень 2017 року -101,1 - лютий 2017 року - 101,0 - березень 2017 року - 101,8 Інфляційні втрати за тілом кредиту - квітень 2016 року - 336 грн 72 коп - травень 2016 року - 9 грн 62 коп - червень 2016 року - 0 грн 00 коп - липень 2016 року - 0 грн 00 коп - серпень 2016 року - 0 грн 00 коп - вересень 2016 року - 173 грн 17 коп - жовтень 2016 року - 269 грн 38 коп - листопад 2016 року - 173 грн 17 коп - грудень 2016 року - 86 грн 59 коп - січень 2017 року - 105 грн 83 коп - лютий 2017 року - 96 грн 21 коп - березень 2017 року - 173 грн 17 коп Всього - 1 423 грн 86 коп Інфляційні втрати по процентам за користування кредитними коштами: квітень 2016 року - 100 грн 45 коп - травень 2016 року - 2 грн 87 коп - червень 2016 року - 0 грн 00 коп - липень 2016 року - 0 грн 00 коп - серпень 2016 року - 0 грн 00 коп - вересень 2016 року - 51 грн 66 коп - жовтень 2016 року - 80 грн 36 коп - листопад 2016 року - 51 грн 66 коп - грудень 2016 року - 25 грн 83 коп - січень 2017 року - 31 грн 57 коп - лютий 2017 року - 28 грн 70 коп - березень 2017 року - 51 грн 66 коп Всього - 424 грн 76 коп. Таким чином з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» слід стягнути заборгованість за договором про надання відновлювальної лінії № 750/1-078 від 20 червня 2008 року, яка включає в себе заборгованість за тілом кредиту за період з 10 травня 2014 року до 19 червня 2014 року в розмірі 9 620 грн 60 коп; заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 10 травня 2014 року до 19 червня 2014 року в розмірі 2 870 грн 01 коп, інфляційні втрати за кредитом в розмірі 1 423 грн 86 коп, інфляційні втрати за процентами в розмірі 424 грн 76 коп, всього 14 339 грн 23 коп. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 5 333 грн 80 коп (а.с. 1 т. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені на 4 % (14 339 грн 23 коп - сума, на яку задоволені позовні вимоги: 355 586 грн 60 коп - сума, яку прохав стягнути позивач х 100). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 213 грн 35 коп (5 333 грн 80 коп х 4 %).

Outcome: partial