Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач 02 серпня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500395117 від 23 липня 2013 року на суму 16 620,00 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу 2016/1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] коштів по кредитному договорі, право на одержання яких належить Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від [PERSON] Після передачі права вимоги за Кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 10.10.2016 утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у розмірі 43\~547,06 грн., яка складається: заборгованість за основною сумую боргу у розмірі 16\~251,55 грн., заборгованість по процентам та комісією у розмірі 15\~945,51 грн., пеня, штраф, неустойка у розмірі 11\~350,00 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 43\~547,06 грн. та судові витрати. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500395117 від 23 липня 2013 року на суму 16 620,00 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу 2016/1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] коштів по кредитному договорі, право на одержання яких належить Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від [PERSON] Після передачі права вимоги за Кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 10.10.2016 утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 500395117 від 23 липня 2013 року у розмірі 43\~547,06 грн., яка складається: заборгованість за основною сумую боргу у розмірі 16\~251,55 грн., заборгованість по процентам та комісією у розмірі 15\~945,51 грн., пеня, штраф, неустойка у розмірі 11\~350,00 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 43\~547,06 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved