Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач 06.03.2019 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою мали стосунки та проживали однією сім`єю без укладення шлюбу з 2009 року, у них [INFO] народився син - [PERSON] . 28.05.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились, в їх відносинах відсутнє порозуміння та повага, адже виявилось, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Його рішення взяти добровільно участь у проведенні антитерористичної операції в 2014 році відповідачка зустріла з незадоволенням та непорозумінням. Після демобілізації в червні 2015 року, коли він повернувся з зони АТО, його чекала зовсім інша, чужа людина. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з жовтня 2018 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, відповідачка фактично живе з іншим чоловіком за іншою адресою. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникли в їх родині, зрадивши його, маючи стосунки з іншим чоловіком, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Прохав розірвати між ними шлюб, судові витрати покласти на відповідачку. 01.04.2019 року відповідачка надала відзив на позов, де не заперечувала проти задоволення позову, але не згодна з зазначеними в позові підставами розірвання шлюбу. Вказала, що спільне подружнє життя не склалося через постійні сварки на побутовому грунті, запальний характер та пияцтво чоловіка, тому вважає, що збереження сім`ї не можливе. 04.11.2018 року разом з сином [PERSON] вона покинула житловий будинок в с . Терентіївка Полтавського району , де проживала їх сім`я та переїхала до орендованої квартири в м . Полтаві , з цього часу вони не підтримують подружніх стосунків. Витрат на утримання їх сина позивач не надає, в зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Не відповідає дійсності також твердження позивача про її подружню зраду та незадоволення з приводу участі позивача в АТО у період часу з 05 травня 2014 року по 28 травня 2015 року. Вона не перешкоджала такому вибору позивача, бо це його особисте право. Крім того, участь в АТО він брав 4 роки тому, а з позовом про розірвання шлюбу звернувся лише в 2019 році. Також, заперечувала щодо покладення на неї витрат позивача по сплаті судового збору, оскільки вона не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, але позивач сам вирішив прийняв рішення про звернення до суду з даним позовом, тому має нести судові витрати по справі. ( а. с. 33-34 ). В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав з підстав зазначених у відзиві на позов відповідачкою, а відповідачка позов визнала з зазначених у відзиві на позов підстав та прохала залишити їй після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище - [PERSON] . ( а. с. 53, 54 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без укладання шлюбу з 2009 року, у них [INFO] народився син - [PERSON] ( а. с. 13 ). Зареєстрували шлюб 28.05.2014 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції ( а. с. 11 ), який розпався через постійні сварки на побутовому грунті та непорозуміння сторін, запальний характер позивача та його пияцтво, внаслідок чого сім`я розпалась остаточно, проживають окремо з жовтня 2018 року. Спорів про майно не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально. Оскільки, позивач повністю погодився із підставами викладеними відповідачкою у відзиві на позов, з яких вбачається, що шлюб розпався через винну поведінку відповідача, на утриманні відповідачка має неповнолітню дитину, на яку вирішується питання стягнення аліментів, то в вимозі про стягнення судових витрат необхідно відмовити.

Outcome: partial