Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» як правонаступник Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі Позивач або банк) 25 липня 2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного договору № К2XRRX23241777 від 08 жовтня 2008 року [PERSON] як позичальник отримав кредит на загальну суму 2 043 грн. 40 коп. Згідно укладеного договору були визначені відсотки за користуванням кредитом 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 07 липня 2014 року в сумі 11 792 грн. 76 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві до суду на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини та просить суд стягнути саме вказану суму. Проти заочного рішення не заперечує. Інтереси позивача в суді по довіреності представляв Тригубенко В.І. Відповідач двічі в судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідач суд не повідомив, заяв та клопотань до суду від нього не надійшло. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час, та місце розгляду справи в суді за останнім відомим місцем реєстрації проживання, з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 610-612, 614, 615, 617, 625, 1054 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно умов укладеного кредитного договору № К2XRRX23241777 від 08 жовтня 2008 року [PERSON] як позичальник отримав кредит на загальну суму 2 043 грн. 40 коп. Згідно укладеного договору були визначені відсотки за користуванням кредитом 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 07 липня 2014 року в сумі 11 792 грн. 76 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду і складає: заборгованість за кредитом в сумі 1 217 грн. 77 коп., заборгованість за процентами - 53 грн. 02 коп., комісії за користування кредитом - 185 грн. 02 коп., та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 9 299 грн. 20 коп., а також штрафів в сумі 500 грн. (фіксованої частини) та 537грн. 75 коп. (процентної складової). Сторонами дотримано форми кредитного договору. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Суд вважає, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору не означає односторонньої відмови від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 11 792 грн. 76 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved