Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилається на те, що відповідно до кредитного договору № DNH4KP30331451 від 12 травня 2006 року, який складається із заяви позичальника та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідачка [PERSON] отримав кредит у розмірі 1298.7 грн. зі сплатою за користування кредитом 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 12 березня 2016 року має заборгованість у сумі 11178.15 грн., яка складається з 2600.06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7569.61 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 508.48 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 11178.15 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як подав заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 травня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP30331451, який складається із заяви позичальника Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», на підставі якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1298.7 грн. зі сплатою за користування кредитом 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка належним чином не виконала. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 12 березня 2016 року за відповідачкою рахується заборгованості в сумі 11178.15 грн., з яких: 2600.06 грн. заборгованість за процентами, 7569.61 грн. нарахована пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 508.48 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 11178.15 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також слід стягнути на користь банку судові витрати у сумі 1378 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved