Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач 06.05.2019 звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 06 серпня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 1577. Стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що сумісне життя не склалося через різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що поставали у їхньому сімейному союзі. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач не турбується про належне забезпечення сім`ї, живе суто своїми інтересами та захопленнями, навіть не цікавиться їхніми з дочкою потребами, не переймається питання існування та розвитку сім`ї. Шлюб існував тільки формально, саме тому в грудні 2018 року вони припинили спільне проживання. В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, просить суд після розірвання шлюбу залишити її прізвище « [PERSON] », дочку залишити проживати з нею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач двічі в судові засідання 22.08.2019, 18.09.2019 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 06 серпня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що 06 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис № 1577. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, а також вирішення питань, що поставали у їхньому сімейному союзі. Відповідач не турбується про належне забезпечення сім`ї. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в грудні 2018 року, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статтей 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві,судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 768,40 грн. Судові витрати по оплаті судового збору суд, за проханням позивача залишає за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved