Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

ПАТ «КРЕДОБАНК» звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 31 676,09 грн. та судовий збір. Вимоги мотивує тим, що 06.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2520870, відповідно до якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 21 359,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі передбаченому договором. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.08.2016 року становить 31 676,09 грн. та складається із неповернутої суми кредиту у розмірі 21 359,73 грн., прострочених відсотків у розмірі 2 853,04 грн., та пені у розмірі 7 463,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, від представників позивача до суду надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності, у заяві вказали, що позовні вимоги підтримують та проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 06.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2520870 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт), відповідно до умов якого банком відповідачу було встановлено ліміт кредитування порахунку в розмірі 40 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,49 % річних (реальна відсоткова ставка) строком користування на 12 місяців (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 4-5). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.18 кредитного договору обумовлено, що клієнт зобов'язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни передбачені цим договором (п. 1.5) та/або в останній день дії трудових (цивільно-правових) відносин з організацією, та/або в інших випадках визначених Правилами та цим Договором, в залежності від того яка подія настане раніше. Згідно п. 1.16 кредитного договору, за користування кредитом, отриманого по цьому договору, Клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30 (тридцяти) % річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Пунктом 1.30 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитними правовідносинами клієнт, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п. 1.14 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи убачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором на виконує, внаслідок чого станом на 30.08.2016 року позивачем нарахована заборгованість у розмірі 31 676,09 грн., що складається із неповернутої суми кредиту у розмірі 21 359,73 грн., прострочених відсотків у розмірі 2 853,04 грн., та пені у розмірі 7 463,32 грн. Листом від 31.05.2016 року № О4841917РО/1/1 позивачем на адресу [PERSON] було направлено повідомлення - вимогу про необхідність погашення наявної заборгованості, яка відповідачем виконана не була (а.с. 16). У спростування наведеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 378 грн. (а.с. 19).

Outcome: approved