Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач 07.10.2013р. звернувся в суд з даним позовом , який обґрунтовує тим, що 05.12.1997р. між Українським акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком ( надалі Первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Кредитний договір №15-02/97, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит розміром 23 000,00 грн., а Відповідач зобов»язався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі у строки та на умовах, передбачених Кредитним договором та графіком платежів. 17.12.2012р. між ТзОВ «Кредитні ініціативи»( надалі Новий кредитор) та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (надалі Первісний кредитор), укладений Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор передав (відступив) ТзОВ «Кредитні ініціативи» Кредитний портфель, за яким Новий кредитор набув всіх прав вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами, з правами вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових зобов»язань. Банк надав позичальнику узгоджену в договорі суму коштів, але відповідач не проводив сплату кредитних коштів та нарахованих по кредиту відсотків, тому у нього, з врахуванням штрафних санкцій, на 31.05.2013р. утворилась заборгованість в загальній сумі 99403,76 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути 994,04 грн.судових витрат.. В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів та матеріалів. Зазначив, що заявлений позов підтримує та просить його задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлений позов не визнали, вважають його безпідставним, в задоволенні якого просять відмовити.. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. 05.12.1997р. у м.Львові Український Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, Новольвівське відділення АК ПІБ в м.Львові, юридична адреса м.Львів, вул.Угорська,14, ЗКПО 22344272 та [PERSON], уклали Кредитний договір №15-02/97, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 23 000,00 грн., терміном 12 місяців, з 5 грудня 1997р. до 5 грудня 1998 р., з оплатою 50 відсотків річних. Згідно умов Кредитного договору №15-02/97 від 5 грудня 1997р., такий укладений між Українським Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, Новольвівське відділення АК ПІБ в м.Львові, місцезнаходження м.Львів, вул.Угорська,14, ЗКПО 22344272 та [PERSON] А згідно Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012р., на який позивач посилається як на правову підставу для задоволення позовних вимог до [PERSON], даний правочин укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», місцезнаходження м.Київ, пр.Шевченка,12, код ЄРДПОУ 00039002. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які\~\~боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.\~\~ У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.\~\~ Судом встановлено, що згідно Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012р., на який позивач посилається як на правову підставу для задоволення позовних вимог до [PERSON], даний правочин укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» , місцезнаходження м.Київ, пр.Шевченка,12, код ЄРДПОУ 00039002 (а.с.8-18). Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Комерційний [PERSON]», відступило позивачу [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», відповідно до якого Первісний кредитор передав (відступив) ТзОВ «Кредитні ініціативи» Кредитний портфель, за яким Новий кредитор набув всіх прав вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами, з правами вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових зобов»язань). Так, статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до положень ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ухвалою суду від 25.05.2015 р. (а.с. 163) позивача ТОВ «Кредитні ініціативи», зобовязано представити суду оригінал кредитного договору №15-02/97 від 05.12.1997 р.; оригінали договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 р. між ПАТ « Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТзОВ «Кредитні ініціативи»; оригінал додатку №1 до договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року стосовно [PERSON]. Вказані документи суду не представлено. Позивач не представив оригінал кредитного договору №15-02/97 від 05.12.1997 р.; в розпорядження суду. Наданий позивачем «Розрахунок заборгованості за кредитом у гривні», складений станом на 31.05.2013р., не може бути підставою для задоволення позову, оскільки такий відповідачем заперечується, а з його змісту неможливо встановити, яким чином здійснювався рух коштів по даному кредитному договорі. Окрім цього, даний розрахунок підписаний не уповноваженою на це службовою особою, а саме Аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з положеннями ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг загального і спеціального строку позовної давності починається із дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦПК України). При цьому початок перебігу строку позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми (ст.261 ЦПК України) початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З часу закінчення терміну дії вказаного кредитного договору №15-02/97, укладеного на 12 місяців, ні Український акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, ні ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не заявляли до [PERSON], який категорично заперечує факт наявності у нього боргу за цим кредитним договором, будь-яких вимог щодо погашення заборгованості та не висовували до позичальника жодних претензій з приводу наявності боргу, а визначений ст.257 ЦК України строк звернення до суду з такими вимогами сплив до укладення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» Договору\~\~відступлення прав вимоги 17.12.2012 року. Відповідно до положень частин 3, 4 ст.267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. А відтак, аналізуючи умови кредитного договору та зміст вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки заявлений позов не відповідає фактичним обставинам справи, тому є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed