Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30309 грн. 62 коп. та судові витрати. В обґрунтування свого позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.11.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, та станом на 30.04.2018 р. має заборгованість у сумі 30309,62 грн., яка складається з: 1061,84 грн. - заборгованість за кредитом; 26366,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1431,41 грн. - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, в позові вказала про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 3 зворот). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.33,35,37,39). За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з кредитним договором № б/н від 20.11.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.04.2018 р. має заборгованість у сумі 30309,62 грн., яка складається з: 1061,84 грн. - заборгованість за кредитом; 26366,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1431,41 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1ст.626 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов'язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved