Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON], який до початку розгляду справи по суті було уточнено, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», в звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). 14 листопада 2007 року між позивачем і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача [PERSON] щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Також позивач вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В звязку з цим при зміні кредитного ліміту позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» керувався п. 3.2, п. 3.3 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Крім цього, розмір відсотків за користування кредитом встановлений «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3. [PERSON] та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Пунктом 9.12 [PERSON] та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 6.5 [PERSON] та правил надання банківський послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених укладеним договором. Так, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що свої зобовязання за договором він виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Натомість відповідач свої обовязки за вказаним договором не виконав і станом на 31 жовтня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором складає 75\~249,53 гривень, яка складається з наступного: 4\~373,15 гривень заборгованість за кредитом, 66\~954,97 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 100,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, 250,00 гривень штраф (фіксована частина) відповідно до п. 8.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг, 3\~571,41 гривень штраф (процентна складова) відповідно до п. 8.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг. В звязку з викладеним позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 75 249 гривень 53 копійок, а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 1\~600 гривень. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності № 7953-К-О від 08 серпня 2017 року, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу в її відсутність, заперечення проти позовних вимог, викладені у своїх відзивах, підтримала в повному обсязі. Крім того, відповідач надала суду відзиви на позов та на уточнений позов, в яких позовні вимоги визнала частково, а саме: 7\~411 грн. 53 коп., які складають з заборгованості за кредитом в розмірі 4\~373 грн. 15 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3\~038 грн. 38 коп., виходячи з наступного. Відповідач підтвердила, що 14 листопада 2007 року між нею та позивачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання нею анкети-заяви про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 4\~600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказала, що вона визнає заборгованість за кредитом в сумі 4\~373 грн. 15 коп., оскільки заборгованість за кредитом вона погашала не в повному обсязі. В той же час зазначила, що заборгованість по процентам за користування кредитом вона визнає в сумі 3\~038 грн. 31 коп., яка утворилась за період з 31 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2017 року та розрахована виходячи з процентної ставки за користування кредитом на рівні 22.80% на рік, що була обумовлена сторонами при укладанні кредитного договору. В своїх відзивах [PERSON] наполягала, що процентна ставка за користування даним кредитом є фіксованою, оскільки при укладанні кредитного договору вона не була ознайомлена з Правилами користування кредитною карткою та Тарифами банку, відповідних документів не підписувала, розмір процентної ставки за користування кредитом був встановлений на рівні 22.80% на рік, а жодних документів щодо підвищення процентної ставки за користування кредитом вона не підписувала. Поряд з цим, відповідач зазначила, що до нарахування відсотків за користування кредитом має бути застосована позовна давність, оскільки проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності, натомість жодних документів, які передбачають збільшення строку позовної давності вона не підписувала. Крім цього, зазначила, що вимоги позивача щодо плати нею заборгованості за пенею та комісією в розмірі 100 грн., фіксованої суми штрафу в розмірі 250 грн., а також процентної складової штрафу в розмірі 3 571 грн. 41 коп. є незаконними, оскільки суперечать приписам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі ордеру серії АА № 079715 від 17 січня 2018 року, в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у відзивах відповідача, позовні вимоги визнала в частині заборгованості за кредитом в розмірі 4\~373 грн. 15 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3\~038 грн. 38 коп. В решті вимог позивачу просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 14 листопада 2007 року відповідачем по справі, яка змінила прізвище з «Ковальової» на «Кондратьєву», було особисто підписано Заяву № 4130514016642600. З цієї Заяви слідує, що [PERSON] ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом вона підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Крім цього, в цій заяві зазначено, що сторони дійшли згоди, що документом, який підтверджує факт надання послуг (виконання робіт), є звіт, складений банком, підписаний уповноваженим працівником та скріплений печаткою банку. Поряд з цим, заявою визначено, що при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш чим на 120 днів, в звязку з чим банк буде зобовязаний звернутися до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від ціни позову. Відповідно до цієї заяви, а також довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» № 30.1.0.0/2-201511061345 від 09 листопада 2017 року (а.с. 86), та проти чого не заперечує відповідач по справі [PERSON] їй були видані кредитні картки з відновлюваним типом кредитної лінії. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з вимогами частини 1 статті 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 1 статті 628, статтею 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач [PERSON] підтвердила, що 14 листопада 2007 року між нею та позивачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання нею анкети-заяви про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, та приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд приходить до переконання про укладення сторонами саме кредитного договору, та отримання в звязку з цим відповідачем кредиту у розмірі 4\~600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання\~недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14 листопада 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] Крістіною Георгієвною, станом на 31 жовтня 2017 року, вбачається, що станом на 31 жовтня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 4 373 гривні 15 копійок, що складається з поточної заборгованості за кредитом в розмірі 4 161 гривні 86 копійок та простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 211 гривень 29 копійок. Таким чином, приймаючи до уваги вказаний розрахунок, а також визнання відповідачем позовних вимог у цій частині, суд,

Outcome: partial