Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): позивач [PERSON] , [INFO] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на час навчання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини із всіх видів заробітку відповідача, щомісячно до закінчення сином навчання - 30 червня 2024 року. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано у 2013 році. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 15 вересня 2020 року [PERSON] поступив на 1 курс денної форми навчання за спеціальністю «Прикладна лінгвістика», факультету міжнародних економічних відносин Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024. Також зазначила, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина на час його навчання в університеті, він є працездатним і постійно працює. В даний час відповідач працює водієм у приватного підприємця Гірника. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Позиція відповідача: відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 28.01.2021, 23.02.2021 про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які згідно довідки Укрпошти повернулось на адресу суду 22.01.2021 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та 11.02.2021 з відміткою «вручено, особисто». Крім того, про призначення судового засідання на 23.02.2021 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. А тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 11.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.17/. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадського стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області 06.12.2002, [PERSON] , народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.7/. Згідно довідки Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» №244 від 20.11.2020, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Прикладна лінгвістика», факультету міжнародних економічних відносин Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін навчання за ОНП «Бакалавр» - з 15.09.2020 по 30.06.2024. Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.06.2013, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. З будинкової книги вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . /а.с.10-13/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і статей 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Прикладна лінгвістика», факультету міжнародних економічних відносин Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024. Окрім цього, поясненями позивача - [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що навчання [PERSON] у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» потребує системних фінансових витрат на протязі всього навчання. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». На підставі наведеного, враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, однак продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги на навчання, беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, що дає суду підстави вважати, що останній отримує або має можливість отримувати регулярний дохід, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків, а також беручи до уваги той факт, що відповідачем не подано суду жодних доказів на спростування позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: слід стягувати з [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на час навчання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 15.12.2020 і до закінчення [PERSON] , [INFO] навчання, тобто до 30 червня 2024 року. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011.

Outcome: approved