Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

ПНДКК фірма «КОНКОРД-ГЕЙ» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов`язків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 26.12.2018 по 26.11.2019 [PERSON] працював менеджером зі збуту сільськогосподарської техніки ПНДКК фірмі «КОНКОРД-ГЕЙ». Між позивачем та відповідачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. В листопаді 2019 року, під час проведення щорічної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, членами комісії було встановлено факт нестачі запасних частин, які знаходились у підзвітності [PERSON] , яка виникла в результаті розкрадання останнім довірених йому товарно-матеріальних цінностей. Свою вину відповідач визнав. ПП «АЖІО» відповідно до укладеного з ПНДКК фірмою «КОНКОРД-ГЕЙ» договору було здійснено оцінку збитків завданих відповідачем. Згідно зі звітом із незалежної оцінки від 14.07.2020 розмір збитків склав 172434,91 грн. [PERSON] було частково відшкодовано вартість товарно-матеріальних цінностей на суму 65252,00 грн., проте залишок, який складає 107182,91 грн. відповідачем, на час звернення до суду, не відшкодовано. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків в розмірі 107182,91 грн., витрати на проведення незалежної експертної оцінки по визначенню ринкової вартості майна в розмірі 3000,00 грн. та витрати на сплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі неявки відповідача згоден на проведення заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Пунктом 1 ч. 1ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Відповідно до роз`яснень, викладених в Пленумі Верховного Суду України в постанові від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» передбачено, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства провести витрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Пряма дійсна шкода є підставою, що зумовлює перевірку умов можливості настання матеріальної відповідальності працівника. За наявності шкоди для настання матеріальної відповідальності необхідні також три умови: протиправна поведінка працівника, причинний зв`язок між протиправною поведінкою працівника і результатом у вигляді шкоди, що настала, і вина працівника. Відповідно до ст.138 КЗпП України обов`язок доказування наявності умов для притягнення працівника до матеріальної відповідальності покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків», працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. В п. 20 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року зазначено, що днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Судом установлено, що на підставі наказу ПНДКК фірми «КОНКОРД-ГЕЙ» від 22.12.2018 № 491-КО-0000250 [PERSON] було прийнято на роботу з 26.122018 на посаду менеджера зі збуту сільськогосподарської техніки (а.с. 27). При прийнятті відповідача на роботу з останнім було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 26.12.2018, відповідно до якого [PERSON] у випадку незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих підприємству, та їх повернення відбувається у відповідності з діючим законодавством (п.3 Договору) (а.с.29). Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності, зокрема, і повної матеріальної відповідальності згідно зі ст. 134 КЗпП України є встановлення вини особи у взаємозв`язку із іншими умовами такої відповідальності, що передбачені ст.130 КЗпП України. Суд вважає, що у зв`язку з укладенням між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу повну вартість шкоди, яка завдана з його вини. Так відповідно до акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 21.11.2019, членами комісії було встановлено факт нестачі запасних частин, які знаходились у підзвітності [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до пояснювальної записки від 21.11.2019 написаної [PERSON] , він свою вину у нестачі матеріальних цінностей визнав (а.с. 33). Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість майна від 14.07.2020, зробленого ПП «АЖІО», розмір збитків від нестачі товарно-матеріальних цінностей склав 172434, 91 грн. (а.с. 39). Відповідно до договору № 1801/20 на проведення оцінки майна від 07.07.2020 та акту № 1801/20 від 21.07.220 прийому-передачі робіт по оцінці вартості майна, вартість робіт по оцінці об`єкта становить 3000,00 грн. (а.с. 101-103). Наказом ПНДКК фірми «КОНКОРД-ГЕЙ» від 26.11.2019 № 389-КО-0000250 [PERSON] було звільнено з роботи на підставі заяви від 25.11.2019 за згодою сторін (а.с.28). У справі не встановлено обставин, що перешкоджали відповідачеві виконувати належним чином покладені на нього обов`язки, зокрема, відсутність нормальних умов зберігання матеріальних цінностей, неналежна організація праці тощо. Установивши, що з вини відповідача виникла нестача товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків за договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної шкоди. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на проведення незалежної експертної оцінки по визначенню ринкової вартості майна в розмірі 3000,00 грн.. Зазначені вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє ствердження в ході судового розгляду. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved