Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, щосс 18 липня 2011 року відповідач [PERSON] за договором № б/н отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк, що дорівнює строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконувала, у такої станом на 31 січня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 15 206,92 грн., з яких 6 870,15 грн. заборгованість за кредитом; 6 036,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 700,33 грн. штраф (процентна складова), тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк 27 липня 2013 року надав позичальнику кредитний ліміт на платіжну картку «Універсальна» у сумі 4 000 грн. з подальшим його збільшенням на підставі п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості та терміном дії кредитного ліміту, що дорівнює строку дії платіжної картки. Згідно вказаного кредитного договору, позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 6-8). Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такої станом на 31 січня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 15 206,91 грн., з яких 6 870,15 грн. заборгованість за кредитом; 6 036,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, в тому числі 209,66 грн. несплачені проценти на поточну заборгованість, 5 826,78 грн. несплачені проценти на прострочену заборгованість; 1 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також судові штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 700,32 грн. штраф (процентна складова) (а. с. 5). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18 липня 2011 року відповідач [PERSON] погодилася, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Так, згідно п. п. 2.1.1.5.5. 2.1.1.5.6. вказаного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, клієнт зобовязаний на вимогу банка виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта). У відповідності до п. 2.1.1.7.6. даного договору при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше як на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій (а. с. 9-32). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за договором про надання банківських послуг від 18 липня 2011 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved