Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач 06. 05. 2015 року звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення № 5 Філії «Полтавське регіональне управління» про захист прав споживачів та стягнення депозитних коштів, посилаючись на те, що 29. 10. 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір про банківський строковий вклад «Класік» № 331832/222464/5-14, за умовами якого банк прийняв від неї вклад в сумі 29 232,00 грн. строком на 5 місяців з 29.10.2014 по 29.03.2015 під 23,5 % річних, що підтверджується меморіальним ордером № 65408531 від 29.10.2014р. Зазначила, що 30.03.2015 року, в день настання строку повернення коштів, вона звернулася до Банку з письмовою заявою про повернення депозиту, однак відповіді на момент подачі позову від відповідача вона не отримала. Просила суд стягнути з відповідача на її користь суму депозиту в розмірі 29 232,00 грн. на виконання договору про банківський вклад № 331832/222464/5-14. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. З заявами до суду не звертався. Про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Судом встановлено, що 29.10.2014 року між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» в особі начальника відділення №5 Островської О.М. та [PERSON] було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №331832/222464/5-14, за умовами якого [PERSON] внесла на вкладний рахунок банку грошові кошти в сумі 29 232, 00 грн. зі сплатою 23,60 % річних на строк з 29 жовтня 2014 року по 29 березня 2015 року. Згідно пункту 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 Договору, вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов. Пунктом 5.2. Основних умов передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Як вбачається з матеріалів справи, по закінченню строку дії договору про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №331832/222464/5-14, позивач звернулася до банку із заявою від 30.03.2015 про повернення їй коштів в сумі 29 232,00 грн. Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання по договору та не виконав вимоги позивача за заявою від 30.03.2015 року про повернення їй банківського вкладу. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами у справі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №331832/222464/5-14 від 29.10.2014 року суму депозитних коштів в розмірі 29 232,00 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про захист прав споживача, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача підлягає стягненню у дохід держави. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved