Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08.04.2008 року Акціонерно- комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] уклали кредитний договір №318-08П13-К. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 27000,00 доларів США, та зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Однак, станом на 11.08.2017 р. у відповідача виникла заборгованість в сумі 61995,12 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 26677,24 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 35317,88 дол. США. Сума заборгованості до цього часу не сплачена, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, письмових заперечень суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Факт укладання між сторонами кредитного договору підтверджується копією договору №318-08П13-К від 08.04.2008 року, додатковою угодою № 1про внесення змін до договору кредиту №318-08П13-К від 08.04.2018 року. Так, 08.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредиту №318-08П13-К, згідно умов якого кредитор надав [PERSON] кредит у розмірі 27000,00 доларів США, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 07.04.2023 року. У свою чергу, [PERSON] зобовязався належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 07.04.2023 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. 12.12.2008 року було укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту №318-08П13-К від 08.04.2008 року, яким було внесено зміни до умов кредитування, зокрема збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 15 % річних. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У порушення вимог договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 11.08.2017 р. у відповідача виникла заборгованість в сумі 61995,12 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 26677,24 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 35317,88 дол. США., що підтверджується розрахунком заборгованості. Як зазначено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5: „У разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості у розмірі 61995,12 дол. США. Згідно платіжного доручення №[NUMBER] позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 24674,04 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 24674,04 грн.

Outcome: approved