Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованість у розмірі 18 956,63 грн. за кредитним договором б/н від 05.06.2008р. та судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.06.2008р. між сторонами був укладений договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку із чим за ним утворилась заборгованість в загальній сумі 18 956,63 грн, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 993,81 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 9 675,81 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3 146,22 грн., штрафу у фіксованій частині в розмірі 250,00 грн. та штрафу у процентній складовій в сумі 890,79 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання добровільно не виконує, у зв'язку із чим Банк звернувся до суду із відповідним позовом. Позивач до судового засідання явку свого представника не забезпечив. Представником позивача за довіреністю Лук’янчук В.Л. надано заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Додатково просила суд судові витрати, пов'язані з викликом відповідача до суду, стягнути з останнього. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про день та час судового засідання був повідомлений через засоби масової інформації - газету «Урядовий кур'єр» від 31.01.2014р. №19 та в розумінні ч.9 статті 74 ЦПК України є належним чином повідомленим. Справа розглянута судом в заочному порядку на підставі ст.224 ЦПК України та без фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши в їх сукупності надані суду докази, доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.06.2008р. [PERSON] звернулась із письмовою заявою (далі Заява) до ПАТ КБ «ПриватБанк» про оформлення кредитної картки з встановленням кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 900,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Базова процентна ставка за кредитом складає 3 % на місяць на залишок заборгованості (зворотній бік а.с. 7). В заяві відповідач зазначив, що він ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку. При цьому [PERSON] виразила згоду, що дана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом відповідача (зворотній бік а.с. 7). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг (надалі Умов) встановлено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до пункту 6.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 6.6. Умов визначено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку Клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (в тому числі прострочення кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Договором передбачено, що у разі порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше чим на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову (п.8.6 Умов). В свою чергу, згідно з пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Доказів припинення договору суду не надано, тому останній є діючим. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.6-7), відповідач несвоєчасно здійснював погашення поточної заборгованості, у зв'язку із чим були нараховані відповідні проценти. Так, за розрахунком позивача, станом на 31.10.2013р. сума заборгованості за кредитом склала 4 993,81 грн, за процентами - 9 675,81 грн, по комісії за користування кредитом - 3 146,22 грн. Крім того, на підставі Договору позивачем нарахований штраф на суму заборгованості у розмірі 5%, якій складає 890,79 грн. та у фіксованій частині - 250,00 грн. При цьому, хоча Умовами передбачений розмір штрафу у фіксованій частині у 500 грн., позивачем заявлено до стягнення суму у розмірі 250 грн., що є правом позивача, тому при вирішенні спору суд виходить з положень ст.ст.10,11 ЦПК України щодо меж судового розгляду. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В свою чергу стаття 599 ЦК України встановлює, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати суд в порядку ст.88 ЦПК України покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved