Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

ПАТ «Полтава-банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просили суд звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Полтава - банк» на заставне майно [PERSON], а саме: на автомобіль Toyota RAV 4, легковий універсал-В, 2013 р.в., колір чорний, шасі №JTMDAREV10D032164, реєстраційний номер [NUMBER], що належать Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ CAT 739576, виданого Кременчуцьким ВРЕР 13.02.2014 року, зареєстрованого Кременчуцьким ВРЕР року. За рахунок вартості заставленого майна відшкодувати Публічному акціонерному товариству «Полтава - банк» заборгованість [PERSON], по кредитному договору № 5 від 14 лютого 2014 року у сумі 396 526 грн. 90 коп., а також окремо судовий збір у сумі 5 947,90 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Полтава-банк» [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув по невідомим суду причинам, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 5 від 14 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство «Полтава - банк» (юридична адреса: 38020, м. Полтава, вул. Паризької комуни, 40а, код ЄДРПОУ 09807595) надав [PERSON] (адреса: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Недогарська, буд.39) кредит на придбання транспортного засобу у сумі 306 000 (триста шість тисяч) гри., 00 коп. зі сплатою 21 % річних. Відповідно до п.1.2 кредитного договору Позичальник зобовязався повернути кредит згідно Графіку оплати кредитної заборгованості (Додаток № 1 до Договору) та сплачувати щомісячно проценти за користування кредитом в період з моменту нарахування по останній робочий (банківський) день кожного місяця. За умовами пункту 5.3.1 кредитного договору № 5 від 14 лютого 2014 року Позичальник зобовязаний забезпечити повернення одержаного кредиту та плати за користуванням кредитом відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 5.2.4 кредитного договору передбачено, що у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту або прострочення сплати процентів по ньому, банк має право достроково стягнути у судовому порядку суму кредиту, проценти, комісії, пеню, штрафи та інші платежі передбачені договором. В забезпечення повернення грошових коштів, отриманих за кредитним договором № 5 від 14.02.2014 року в розмірі 306 000,00 грн., процентів за користування кредитом з розрахунку 21% річних, неустойки передбачених [PERSON] зобовязанням, відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за [PERSON] зобовязанням і зверненням стягнення на предмет застави, витрат на утримання і збереження предмета застави, витрат на страхування предмета застави, збитків, завданих порушенням [PERSON] зобовязання чи умов договору застави [PERSON], в подальшому «Заставодавець», на підставі Договору застави від 14.02.2014 року (за р.№ 398), посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, передав у заставу Публічному акціонерному товариству «Полтава - банк», в подальшому «Заставодержатель», належне йому на праві власності майно, а саме: автомобіль Toyota RAV 4, легковий універсал-В, 2013 р.в., колір чорний, шасі №JTMDAREV10D032164, реєстраційний номер [NUMBER], що належать Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ CAT 739576, виданого Кременчуцьким ВРЕР 13.02.2014 року, зареєстрованого Кременчуцьким ВРЕР 13.02.2014 року. На підставі пунктів 1.4 вищезазначеного договору, предмет застави знаходяться у володінні Заставодавця. Відповідно п.1.5 Договору застави Заставодавець підтверджує, що майно, що передане в заставу, не є предметом другої застави, судового спору, вільне від боргів, не підлягає стягненню, утриманню та відчуженню, не передано в спільну діяльність, користування, найом (оренду), лізинг, позичку, не продано, не відчужено на інших підставах. Станом на 19.10.2015 року Позичальник перед Кредитором не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором № 5 від 14 лютого 2014 року, тому заборгованість [PERSON] перед ПАТ « Полтава - банк» склала 396 526 грн. 90 коп., з них: сума основного строкового кредиту 209 100 грн. 00 коп., сума простроченого кредиту 69 543 грн. 56 коп. прострочені відсотки за користування кредитом 47 885 грн. 06 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 69 998 грн. 28 коп.. Останній платіж по Договору був здійснений боржником 26.06.2015 р. Відповідно до п. 5.3.6 Кредитного договору, Позичальник зобовязаний достроково повернути суму кредиту, відсотки за користування кредитом, пеню на першу вимогу Банку. На адресу відповідача неодноразово надсилались повідомлення про наявність заборгованості по кредитному договору. 26 серпня 2015 р. позичальнику [PERSON] банком предявлено вимогу про дострокове повернення кредиту по кредитному договору № 5 від 14.02.2014 року, яка відповідачем по справі залишена без виконання. Пунктом 2.3.2 Договору застави передбачено, право Заставодержателя вимагати дострокового виконання [PERSON] зобовязання у разі порушення Заставодавцем обовязків, встановлених договором застви, а в разі невиконання [PERSON] зобовязання - звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до п.2.3.5 Договору застави Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за [PERSON] зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання або неналежного виконання боржником [PERSON] зобовязання, незалежно від настання строку виконання [PERSON] зобовязання (п. 2.3.6 Договору застави). Пункт 2.3.7 Договору застави зазначає право Заставодержателя вимагати дострокового виконання [PERSON] зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо така вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави, зокрема, у разі несвоєчасної (прострочення) сплати Заставодавцем процентів за користування кредитом (підпункт 5). Пунктом 3.1 Договору застави передбачено право Заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі порушення з боку Заставодавця своїх обовязків, зокрема, при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів за користування кредитом. Заставодержатель набуває права звернути стягнення на предмет застави (в тому числі достроково) також у інших випадках, передбачених Договором застави або Законом. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України та п. 4.1. Договору застави та ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги по [PERSON] зобовязанню в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення,, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги. Статтею 590 Цивільного кодексу України та статтею 20 ЗУ «Про заставу» передбачено, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Стаття 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно статті 610 Цивільного кодексу, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно статті 611 Цивільного кодексу, у рг.зі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 624 Цивільного кодексу України, передбачає, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та законних інтересів.

Outcome: approved