Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.06.2011 року у сумі 16030,15 грн. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 28.06.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з умов договору, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови кредитного договору б/н від 28.06.2011 року і має заборгованість станом на 31.01.2015 року на загальну суму 16030,15 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у її відсутності. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 28.06.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з умов кредитного договору б/н від 28.06.2011 року, відповідач [PERSON] зобов'язана погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобов'язання згідно умов кредитного договору б/н від 28.06.2011 року виконала. Відповідач зобов'язання у відповідності до кредитного договору б/н від 28.06.2011 року належним чином не виконала, внаслідок чого [PERSON] станом на 31.01.2015 року заборгувала 16030,15 грн., з яких: 9668,81 грн. - заборгованість за кредитом; 4721,81 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість по пені та комісії; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 739,53 грн. (процентна складова) (а.с. 4). Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, належними сторонами і у встановлений строк. Згідно ст. 610 ЦК України передбачають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст.611 ЦК України. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимоги ст. 1050 ЦК України передбачають, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання [PERSON] умов кредитного договору б/н від 28.06.2011 року та визнання нею позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved