Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

ПАТ КБ «Укргазбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 15.04.2008 року між ВАТ КБ «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 138 600, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13, 3 % на рік, який відповідач зобов'язалась повернути до 13.04.2018 року. 31.12.2008 року до зазначеного вище кредитного договору були внесені зміни, згідно з якими банк збільшив суму кредиту та надав позичальнику кредит в сумі 208 600, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, починаючи з травня 2009 року у розмірі 14, 8 % на рік. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.03.2010 року на користь позивача стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 26.12.2009 року. Станом на 21.03.2010 року та до цього часу кредит не погашений, тому банк нарахував проценти за фактичну кількість днів користування кредитом з 27.12.2009 року по 21.03.2010 року (день зупинення нарахування процентів в зв'язку з набранням рішення суду законної сили) на суму фактичного залишку на позичковому рахунку. Розмір процентів становить 6 909, 25 доларів США. Тому позивач просить стягнути існуючий борг з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, вказаних в ньому, термін позовної давності вважає таким, що не сплив, оскільки борг за кредитним договором відповідачкою досі не повернуто. В судовому засіданні відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову в зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду за захистом порушених прав та застосувати до даних вимог позовну давність (а.с. 38). Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Так, дійсно 15.04.2008 року між ВАТ КБ «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 75-Ф/08, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 138 600, 00 доларів США, який відповідач зобов'язалась повернути до 13.04.2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13, 3 % річних (а.с. 4 - 6, 7 - 8). 31.12.2008 року до зазначеного вище кредитного договору були внесені зміни, згідно з якими банк збільшив суму кредиту та надав позичальнику кредит в сумі 208 600, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, починаючи з травня 2009 року у розмірі 14, 8 % на рік (9, 10 - 11). Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.03.2010 року, яке набуло чинності 02.04.2010 року, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 75-Ф/08 від 15.04.2008 року в розмірі 243 712, 28 доларів США та 72 028,36 грн., з яких 14 768 дол. США - прострочений кредит, 184 525, 10 дол. США - частина кредиту, що залишилась до погашення, 35 419, 18 дол. США - прострочені відсотки, 17 670, 28 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 54 358, 08 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, згідно розрахунку боргу станом на 26.12.2009 року. Тобто банк скористався правом дострокового повернення всієї суми боргу, що залишилася, згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України (а.с. 12 - 13). Оскільки рішенням суду було стягнуто нараховані відсотки за користування кредитними коштами станом на 26.12.2009 року, банк нарахував проценти за фактичну кількість днів користування кредитом з 27.12.2009 року по 21.03.2010 року. Розмір процентів, відповідно до розрахунку заборгованості становить 6 909, 25 доларів США (а.с. 3). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Водночас ст. 256 ЦК України встановлено строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність). Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Такий же строк позовної давності було встановлено стронами кредитного договору, п. 5.8 (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути нараховані проценти за період з 27.12.2009 року по 21.03.2010 року, тому про порушення свого права позивач довідався та міг довідатись з часу закінчення цього строку, а саме з 22.03.2010 року, враховуючи також винесення вищевказаного рішення суду. Та згідно правової позиції Верховного Суду України (у справі № 6-116цс13), перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. При цьому згідно умов кредитного договору відповідачка була зобов'язана до сплати відсотків за користування кредитними коштами щомісячно у встановленому п. 3.3.4 кредитного договору розмірі, заявлені вимоги до відповідачки стосуються стягнення відсотків за кредитним договором, які нараховані по 21.03.2010 року, а з позовом позивач звернувся лише 22.10.2013 року. Оскільки згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору лише на власний розсуд, враховуючи, що позивачем пред`явлено вимоги до відповідача з пропуском встановленого строку позовної давності, про що заявлено відповідачем (а.с. 38), доказів наявності поважних причин пропущення позовної давності, її зупинення чи переривання позивачем не надано, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed