Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору іпотеки, звернення стягнення на нерухоме майно та зобов'язання вчинення певних дій. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є позивач, і відповідачем 16.09.2008р. був укладений кредитний договір №ODSAGR0000000282, за яким останній отримав кредит в сумі 30900грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.09.2011р.. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 16.09.2008р. між ними у простій письмовій формі був укладений договір іпотеки житлового будинку, який знаходиться за адресою с.Дубинове, вул.Прибережна, 79, Савранського району, Одеської області, а також земельної ділянки, на якій розташований цей будинок. Свої зобов'язання відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 25.05.2012р. має заборгованість по сплаті кредиту, процентам за його користування, комісії, а також штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором на загальну суму 108989,40грн.. Враховуючи на зазначене, позивач просить визнати дійсним договір іпотеки та звернути стягнення на іпотечне майно - вказаний житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, шляхом його продажу позивачем, а також виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в цьому будинку, зі зняттям їх з реєстраційного обліку. 02.10.2014р. позивач в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України змінив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором грошовими коштами в сумі 108989,40грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 30211,71грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14768,15грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3334,57грн., а також за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором нарахована пеня в сумі 55246,90грн. та штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 250,00грн. і процентної складової в сумі 5178,07грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь (а.с.46). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.31). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.38, 40, 44, 49, 50), про причини своєї неявки суд не повідомив, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Встановлено, що 16.09.2008р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODSAGR0000000282, згідно якого позивач (за договором - банк) надав відповідачу (за договором - позичальник) кредит в сумі 30900,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.09.2011р. (а.с.15-20). Згідно рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 30.04.2009р. тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку із зміною типу банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а.с.21, 22). Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є належним позивачем у даній справі. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 25.05.2012р. виникла заборгованість в сумі 108989,40грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 30211,71грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14768,15грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3334,57грн., а також за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором нарахована пеня в сумі 55246,90грн. та штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 250,00грн. і процентної складової в сумі 5178,07грн.. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором №ODSAGR0000000282 від 16.09.2008р., укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 25.05.2012р. (а.с.13-14). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. Згідно зі ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту встановлена п.5.1 кредитного договору у вигляді сплати пені у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, а також п.5.3 цього договору, згідно якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.18). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 108989,40грн.. Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1089,89грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved