Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач 02 жовтня 2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована за адресою - [ADDRESS]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить 30/126 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.1986 року, реєстровий № 2-2414, посвідченого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою та рішення народного суду міста Нікополя Дніпропетровської області від 06.06.1986 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 03.07.2013 року, посвідчений Іопелем С. О., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 2699, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті, вона заповіла їй, [PERSON] Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадкуванні немає. На її звернення до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO] отримала 20.09.2018 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано правовстановлюючого документа на спадкове майно. Зазначає, що після смерті спадкодавця вона взяла на себе всі організаційні та матеріальні витрати на проведення поховання, що підтверджується свідоцтвом про поховання за № 1686 та договором - замовлення на організацію та проведення поховання від 06.11.2017 року. Таким чином, вона має право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO], але не може реалізувати своє право через зазначені вище обставини. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на 30/126 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Ухвалою суду від 16.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 54). Представник відповідача також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с. 55). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1217,1218,1220-1223, 1225, 1233,1235,1268-1270,1296 ЦК України. У судовому засідання встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована за адресою - [ADDRESS]. (а.с. 5,8) Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить 30/126 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.1986 року, реєстровий № 2-2414, посвідченого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою та рішення народного суду міста Нікополя Дніпропетровської області від 06.06.1986 року (а.с. 10). За життя [PERSON] склала заповіт від 03.07.2013 року, посвідчений Іопелем С. О., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 2699, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті, вона заповіла [PERSON] (а.с. 6). Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадкуванні немає. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала з померлою за однією адресою до дня її смерті, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 17 від 25.07.2018 року (а.с. 9). Як вбачається з листа завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, В. М. Балашової за № 4045/01-16 від 31.10.2018 року, після смерті [PERSON], померлої [INFO] заведена спадкова справа № 360/2018 (а.с.38-50), з якої вбачається, що позивач 19.09.2018 року зверталася у встановленому законом порядку із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки не надано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 29). Позивач взяла на себе всі організаційні та матеріальні витрати на проведення поховання, що підтверджується свідоцтвом про поховання за № 1686 та договором - замовлення на організацію та проведення поховання від 06.11.2017 року (а.с. 31-32). Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO], але не може реалізувати своє право. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved