Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 15455,29 грн. В позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.11.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 6689,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. ( п.2.1. Генеральної угоди). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 10.11.2015р. утворилась заборгованість в сумі в сумі 15455,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6409,60 грн., заборгованості по процентах в сумі 3451,30 грн., заборгованість за пенею в сумі 3332,94 грн. та штрафу згідно генеральної угоди в сумі 2261,45 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати . Справу розглянути за відсутності представника позивача.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він не згоден з нарахуванням штрафу у фіксованій ставці відповідно до генеральної угоди, а також з нарахуванням пені, яка повинна бути нарахована в межах одного року на дату звернення до суду. Просить суд застосувати строки давності по нарахуванню пені і відмовити у подвійному нарахуванні штрафних санкцій. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної між сторонами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.11.2012р.. [PERSON] отримав кредит у розмірі 6689,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (п.2.1. Генеральної угоди). Взяті на себе зобов?язання відповідач порушував. Відповідно до наданого розрахунку розмір заборгованості станом на 10.11.2015 року становить 15455,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6409,60 грн., заборгованості по процентах в сумі 3451,30 грн., заборгованість за пенею в сумі 3332,94 грн. та штрафу відповідно до п. 2.2 генеральної угоди 2261,45 грн. (а.с.10, 7-8). Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено Генеральною угодою, Умовами та правилами надання банківських послуг,розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.11-34). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані. Разом з тим, в частині нарахування пені в сумі 3332,94 грн. позивачем взято період з 12.11.2012р. по 10.11.2015р., а з позовом до суду позивач звернувся лише 08.12.2015р., що суперечить положенню п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, згідно з яким позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому в частині нарахування пені за період, що перевищує в один рік, виходячи з дня звернення до суду суму пені належить зменшити і її розмір визначити у розмірі 2563,80 грн.( з листопада 2014 по 08.12.2015 року). Крім того, позивачем при пред*явлені позову застосовано подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Генеральною угодою у відповідності до п.2.2 та п.2.8 передбачено нарахування пені та штрафу за порушення зобов'язання з виконання умов генеральної угоди ( а.с.10), тобто цими положеннями передбачено подвійне нарахування штрафних санкцій (неустойки). Тому суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі фіксованої частини в сумі 2261,45 гривень, оскільки договір в цій частині суперечить положенню ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Крім того, законодавством не передбачено можливість подвійного застосування штрафних санкцій за одне й теж саме порушення, в даному випадку за невиконання грошового зобов*язання. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню, становить 12424,70 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6409,60 грн., заборгованості по процентах в сумі 3451,30 грн., заборгованості за пенею в сумі 2563,80 грн. (неустойка в межах річного строку давності ). Ці обставини підтверджуються копією генеральної угоди (а.с.10), заявою - анкетою (а.с.9) і розрахунком заборгованості (а.с.7-8). Таким чином, з відповідача, належить стягнути суму заборгованості в розмірі 12424,70 гривень, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитом та віднести понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 гривень.. На підставі викладеного та

Outcome: partial