Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої просить стягнути із відповідача 78482,17 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.09.2013 року та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], уклали кредитний договір №б/н від 13.09.2013 року. Відповідно до якого відповідач отримав 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитним лімітом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязань відповідачем за кредитним договором станом на 31.03.2017 р. виникла заборгованість у сумі 78482,17 грн., яка складається з наступного: 5802,04 грн. заборгованість за кредитом; 64766,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина); 3713,44 грн. штраф (процентна складова). 24.05.2017 р. провадження по справі відкрито та призначено попереднє судове засідання. Ухвалою суду від 07.06.2017 р. справу призначено до судового розгляду. 19.07.2017 р. ухвалою суду призначено по справі судову бухгалтерську експертизу. 26.02.2018 р. ухвалою суду поновлено провадження по справі у звязку з поверненням матеріалів цивільної справи до суду без виконання, продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні відповідачка та її представниця позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні у звязку із необґрунтованістю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексом, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н. У зв`язку з порушенням зобовязань відповідачем за кредитним договором станом на 31.03.2017 р. виникла заборгованість у сумі 78482,7 грн. З квитанції від 12.10.207 р. № П443/5813670/1 вбачається, що при розгляді даної справи відповідачка сплатила за проведення судової бухгалтерської експертизи суму у розмірі 6190 грн. 00 коп. 23 лютого 2018 року справу повернуто на адресу суду у звязку з тим, що банк не надав на прохання експерта на адресу суду: оригіналів заяви на відкриття поточного рахунку [PERSON]; договір на обслуговування карткового рахунку укладеного з [PERSON]; виписки по картці наданій [PERSON]; положення обслуговування карткових рахунків [PERSON]; документи підтверджуючі видачу, та погашення кредиту (договір, виписка банку, платіжні доручення і т.д.). Клопотання експерта було не виконане. Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до 81 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не знайшли свого підтвердження. Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку доданого до позову а тому позов не підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України суд розглядає питання розподілу судових витрат. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Оскільки, відповідачка сплатила за проведення судової бухгалтерської експертизи суму у розмірі 6190 грн., а цивільний позов позивача залишений без задоволення, то з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідачки слід стягнути витрати по оплаті судової бухгалтерської експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved