Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач 02.12.2019 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович про стягнення коштів, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 10.07.2016 року по 10.07.2019 року в розмирі 73\~417,21 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмирі 17\~663,68 грн.; витрати на правову допомогу адвоката у розмирі 14\~000 грн.. Позовна заява мотивована тим, 20.02.2015 року між позивачем та ПАТ\~«Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу № 024-03618-200215 «Найкращий від Миколая» у євро на суму 6500 євро. 02.10.2015 року Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію\~ПАТ «Дельта Банк». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку [PERSON] . Постановами адміністративних судів у справі № 804/654/16 було зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» щодо включення позивача [PERSON] до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Після чого позивача було включено до Переліку та 23.08.1019 року і вона отримала 196\~263, 12 грн.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач 08.01.2020 р. через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа 27.01.2020 року надала свої пояснення, просить відмовити в позові в повному обсязі. Згідно з ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.8 ст.279\~ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно із ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 20.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу № 024-03618-200215 «Найкращий від Миколая», умовами якого передбачено відкриття на ім`я клієнта (позивача) поточного рахунку № [NUMBER] , сума вкладу складає 6500 євро (а.с. 5). 02.10.2015 року Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію\~ПАТ «Дельта Банк». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку [PERSON] . Після оголошення процедури ліквідації Банку, позивачка відповідно до інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Після звернення позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, вона дізналась про те, що її не включено до реєстру вкладників, у зв`язку з нікчемністю правочину Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2016 року у справі № 804/654/16 визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» щодо не включення позивача [PERSON] до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити позивача\~\~до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію для внесення її даних\~\~до Загального Реєстру вкладників публічного акціонерного товари «Дельта Банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду. 07.06.2016 року Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 804/654/16 було скасовано Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду\~\~від 04 березня 2016 року\~\~та прийнято нову постанову про відмову в задоволені адміністративного позову [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - в повному обсязі. 16.05.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2016 року скасували. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 березня 2016 року в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., що оформлено наказом №813 від 16.09.2015, про визнання нікчемним договору №024-03618-200215 банківського вкладу від 20.02.2015, укладеного між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», - скасувати, а провадження у справі в цій частині позовних вимог закрити. В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 березня 2016 року - залишити в силі. Посилання позивача на те, що з 11 червня 2015 року виникло зобов`язання Фонду з виплати коштів вкладникам ПАТ «Дельта Банк» за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до дня початку процедури виведення банку з ринку, а також за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки) не знайшли свого підтвердження, оскільки рахунок позивача не було включено Уповноваженою особою до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів, тому відповідач не мав достатніх правових підстав здійснювати процедури по включенню його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк». Таким чином, зобов`язання перед позивачем у відповідача виникло після виконання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.05.2019 року, яке відповідач виконав шляхом перерахування позивачу гарантованої суми відшкодування в розмірі 196\~263,12 грн. (а.с.21). Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення відповідача до відповідальності відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~за порушення грошового зобов`язання. Позовні вимоги щодо стягнення відсотків за користування банком коштами клієнта не підлягають задоволенню, оскільки в силу положень\~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~неможливе стягнення з Фонду гарантування коштів, компенсацій, пені, будь-яких інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань Банку перед кредиторами. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом ч. 2\~ст. 15 ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у цивільній справі № 372/1010/16-ц. За матеріалами справи встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, зокрема, акту приймання-передачі наданих послуг, на підтвердження наявності підстав для оплати та сплати правничої допомоги. За таких обставин, підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, відсутні. Таким чином, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму в розмирі 3% річних, інфляційних збитків, витрати на правову допомогу адвоката слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed