Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

ПАТ «Промінвестбанк» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 260 000,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, а саме внаслідок шахрайських дій, вчинених останнім, які виражалися у наданні завідомо неправдивої інформації банку з метою отримання кредиту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 2008 року між ПАТ «Промінвестбанк» в особі Філії «Відділення Промінвестбанку в м.Чортків Тернопільської області» та ТзОВ «Вікно-Тернопіль» було укладено кредитний договір №04-11/57, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 260 000,00 грн., дата остаточного повернення кредиту - 14 липня 2009 року. Зі сторони банку умови кредитного договору та взяті зобов'язання по видачі кредиту були виконані в повному обсязі, на поточний рахунок контрагента позичальника ПП «Укрбудінвест плюс» загалом було перераховано 260 000,00 грн., однак ТзОВ «Вікно-Тернопіль» за отриманий кредит та відсотки за користування ним не розрахувався. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року закрито кримінальне провадження №12013210020000285 від 08 листопада 2013 року щодо обвинувачення [PERSON], директора ТзОВ «Вікно-Тернопіль» у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.222 КК України, та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. Із змісту даної ухвали вбачається, що [PERSON] у 2008 році, обіймаючи посаду директора ТзОВ «Вікно-Тернопіль», вчинив зловживання службовим становищем, завдавши ПАТ «Промінвестбанк» матеріальних збитків на суму 344 213,79 грн., а також шахрайство з фінансовими ресурсами. Оскільки вина відповідача встановлена ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року, а нанесена ПАТ «Промінвестбанк» матеріальна шкода полягає у злочинних діях [PERSON] і між вказаними діями та спричиненою шкодою є причинно-наслідковий зв'язок, позивач просить стягнути з винної особи 260 000,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Представник позивача ПАТ «Промінвестбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. При цьому додатково пояснив, що в 2009 році банк звертався з позовом до позичальника ТзОВ «Вікно-Тернопіль» про звернення стягнення на заставне майно, але на даний час наказ господарського суду Тернопільської області не виконано у зв'язку з відсутністю заставного майна. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили та просили суд відмовити у його задоволенні. Представник відповідача пояснив, що укладений між сторонами кредитний договір вчинено в інтересах юридичної особи ТзОВ «Вікно-Тернопіль», яка і повинна відповідати за неповернення кредитних коштів, що використовувались в межах господарської діяльності товариства. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 26 квітня 2010 року позивач задовольнив свої позовні вимоги шляхом звернення стягнення на заставне майно ТзОВ «Вікно-Тернопіль». Також вважає, що ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності, він не є винною особою, а тому в даній справі [PERSON] є неналежним відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення та доводи учасників судового процесу, суд встановив наступне. 14 липня 2008 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Банк) в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м.Чортків Тернопільської області» Савків В.Т. та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікно-Тернопіль» (Позичальник) в особі директора [PERSON] уклали кредитний договір №04-11/57 (надалі Договір), відповідно до якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 260 000,00 грн., а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені Договором. Згідно п.2.2. Договору кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше « 13» липня 2009 року. У відповідності до п.3.1. Договору кредит надається Банком Позичальнику шляхом оплати протягом дії цього Договору розрахункових документів (платіжних доручень) Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку №20621302915400, відкритого Банком в Філії «Відділення Промінвестбанку в м.Чорткові Тернопільської області», код банку 338921, на рахунки контрагентів Позичальника відповідно до цільового призначення кредиту. Згідно платіжних доручень №00496 від 11 липня 2008 року на суму 50 000,00 грн., №00497 твід 14 липня 2008 року на суму 50 000,00 грн., №00504 від 17 липня 2008 року на суму 50 000,00 грн., №00516 від 18 липня 2008 року на суму 50 000,00 грн., №00518 від 21 липня 2008 року на суму 60 000,00 грн., на поточний рахунок контрагента Позичальника ПП «Укрбудінвест плюс» було перераховано грошові кошти в загальній сумі 260 000,00 грн., які ТзОВ «Вікно-Тернопіль» отримало в якості кредиту. Як вбачається зі змісту ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року, [PERSON] відповідно до рішення зборів №2 учасників ТОВ «Вікно-Тернопіль» від 24 травня 2007 року, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Вікно-Тернопіль», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, 7 липня 2008 року у приміщенні ТОВ «Вікно-Тернопіль», що в смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області склав завідомо неправдиві фінансові звіти ТОВ «Вікно-Тернопіль», які підписав та завірив печаткою товариства: за 2006 рік; за перший квартал 2007 року; станом на 30 червня 2007 року; станом на перше півріччя 2007 року; станом на дев'ять місяців 2007 року; за 2007 рік; за перший квартал 2008 року; за перше півріччя 2008 року. Цього ж дня директор ТОВ «Вікно-Тернопіль» [PERSON] вищевказані фінансові звіти, у яких містилась завідомо неправдива інформація, надав у Чортківське відділення ПАТ «Промінвестбанк», що в м.Чорткові по вул.С.Бандери, 37, з метою одержання кредиту ТОВ «Вікно-Тернопіль». В подальшому, на підставі поданих [PERSON] завідомо неправдивих фінансових звітів ТОВ «Вікно-Тернопіль», 14 липня 2008 року між Чортківським відділенням ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Вікно-Тернопіль» було укладено кредитний договорі №04-11/57. Відповідно до умов вказаного кредитного договору банк надав ТОВ «Вікно-Тернопіль» кредит в розмірі 260 000,00 грн. із терміном погашення до 14 липня 2009 року. Однак ТОВ «Вікно-Тернопіль» кредитні кошти у визначений договором термін не повернуло та не сплатило відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 84 213,79 грн., внаслідок чого ПАТ «Промінвестбанк» було спричинено матеріальну шкоду на суму 344 213, 79 грн. Даною ухвалою суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.366, ч.2 ст.222 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження №12013210020000285 стосовно нього закрито. Цивільний позов ПАТ «Промінвестбанку» залишено без розгляду. Під час розгляду справи судом встановлено, що 09 березня 2010 року господарським судом Тернопільської області винесено рішення по справі за позовом ПАТ «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку» до ТзОВ «Вікно-Тернопіль» про звернення стягнення на заставне майно, яким позов задоволено, стягнуто з ТзОВ «Вікно-Тернопіль» в користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 292126,04 грн. заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14 квітня 2008 року шляхом звернення стягнення на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року в забезпечення виконання умов кредитного договору. 03 червня 2010 року господарським судом Тернопільської області на виконання рішення цього ж суду від 09 березня 2010 року, яке набрало законної сили 26 квітня 2010 року, та ухвали апеляційного господарського суду від 26 квітня 2010 року, видано наказ про стягнення з ТзОВ «Вікно-Тернопіль» 292126,04 грн. заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14 квітня 2008 року шляхом звернення стягнення на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року. 17 квітня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Хомин В.З. винесено постанову про повернення виконання виконавчого документа стягувачеві, згідно якої наказ №12/2-69, виданий 03 червня 2010 року господарським судом Тернопільської області про стягнення з ТзОВ «Вікно-Тернопіль» 292126,04 грн. заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14 квітня 2008 року, шляхом звернення стягнення на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року, повернуто ПАТ «Промінвестбанк» з покликанням на те, що, згідно довідки Великоберезовицької селищної ради №182 від 16 січня 2014 року, ТзОВ «Вікно-Тернопіль» на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району не має, заставне майно, на яке повинно звернутися стягнення за адресою: вул.С.Бандери, 32 в смт.Велика Березовиця відсутнє, про що складено акт державного виконавця від 07 квітня 2014 року. Стаття 115 ГПК України містить імперативний припис про те, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.1 ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби. Згідно ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Частиною 4 ст. 117 ГПК України встановлено лише одну підставу для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню - це відсутність боргу за наказом, а саме: у зв'язку з його виконанням або з інших причин. Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві не є доказом на підтвердження виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 03 червня 2010 року про стягнення з ТзОВ «Вікно-Тернопіль» 292126,04 грн. заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14 квітня 2008 року шляхом звернення стягнення на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що ТзОВ «Вікно-Тернопіль» припинило свою діяльність, чи з інших причин не може нести відповідальності за зобов'язаннями по вищевказаному кредитному договору в судовому засіданні не здобуто. Щодо відшкодування [PERSON] майнової шкоди, суд виходить з наступного. В силу ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналіз положень 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. В силу ч.1 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України). Як вбачається зі матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Вікно-Тернопіль» склав фінансові звіти, у яких містилась завідомо неправдива інформація, які стали підставою для укладення кредитного договору №04-11/57 від 14 липня 2008 року, та подальшого перерахунку на поточний рахунок контрагента Позичальника ПП «Укрбудінвест плюс» грошових коштів в загальній сумі 260 000,00 грн. Обставини протиправної поведінки [PERSON], викладені в мотивувальній частині постанови Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2014 року, якою останнього звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.366, ч.2 ст.222 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №12013210020000285 стосовно нього закрито. Тобто, відповідач не визнавався судом винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.366, ч.2 ст.222 КК України, що виключає його вину, як складову цивільного правопорушення, у спричиненні ПАТ «Промінвестбанк» майнової шкоди. Суд вважає, що у виниклому між сторонами спорі преюдиційну силу може мати тільки вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, яким встановлено протиправність дій особи, що призвели до спричинення шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, та вину особи (умисел чи необережність). Враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на той факт, що рішенням господарського суду Тернопільської області, яке набрало законної сили, стягнуто з ТзОВ «Вікно-Тернопіль» в користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 292126,04 грн. заборгованості згідно кредитного договору №04-11/57 від 14 квітня 2008 року шляхом звернення стягнення на заставне майно відповідача згідно договору застави №04-12/30 від 14 липня 2008 року в забезпечення виконання умов кредитного договору, суд приходить до переконання про передчасність тверджень позивача про завдання йому відповідачем матеріальної шкоди в результаті вчинення злочину, оскільки виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області не закінчено, а тому вважає, що у задоволенні позову ПАТ «Промінвестбанк» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином слід відмовити.

Outcome: dismissed