Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.03.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір № 11123133000 про надання споживчого кредиту у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом в розмірі 14\~000 доларів США зі сплатою 13,8% річних на строк до 01.03.2017 року. 27.01.2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 про зміну строків сплати процентів. 27.02.2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 про зміну кінцевого терміну повернення кредиту до 01.03.2019 року. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено порукою. 01.03.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 99247, 27.02.2009 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 99247 про забезпечення зміненого зобов`язання; 01.03.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 99252, 27.02.2009 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 99252 про забезпечення зміненого зобов`язання; 01.03.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 99253, 27.02.2009 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 99253 про забезпечення зміненого зобов`язання; 27.02.2009 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 237508. З грудня 2014 року відповідач належним чином не виконує своїх зобовязань за кредитним договором і станом на 12.10.2015 року виникла заборгованість у розмірі 6\~097,29 доларів США, з яких: 5\~448,50 доларів США заборгованість за кредитом, в тому силі прострочена заборгованість з грудня 2014 року 1\~152,17 доларів США, 648,79 доларів США заборгованість по процентам, 5\~298.17 гривень пеня за прострочення сплати кредиту, 2\~984,52 гривень пеня за прострочення сплати процентів, які просив стягнути з відповідачів. Представник позивача подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали, просили справу розглядати у їх відсутності, наслідки визнання позову їм відомі, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що 01.03.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір № 11123133000 про надання споживчого кредиту у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом в розмірі 14\~000 доларів США зі сплатою 13,8% річних на строк до 01.03.2017 року. 27.01.2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 про зміну строків сплати процентів. 27.02.2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 про зміну кінцевого терміну повернення кредиту до 01.03.2019 року. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено порукою.01.03.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 99247, 27.02.2009 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 99247 про забезпечення зміненого зобов`язання. 01.03.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 99252, 27.02.2009 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 99252 про забезпечення зміненого зобов`язання. 01.03.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 99253, 27.02.2009 року укладено додаткову угоду № 1 до договору порук № 99253 про забезпечення зміненого зобов`язання; 27.02.2009 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 237508. З грудня 2014 року відповідач належним чином не виконує своїх зобовязань за кредитним договором і станом на 12.10.2015 року виникла заборгованість у розмірі 6\~097,29 доларів США, з яких: 5\~448,50 доларів США заборгованість за кредитом, в тому силі прострочена заборгованість з грудня 2014 року 1\~152,17 доларів США, 648,79 доларів США заборгованість по процентам, 5\~298.17 гривень пеня за прострочення сплати кредиту, 2\~984,52 гривень пеня за прострочення сплати процентів У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статті 610,611,612 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов`язання. Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності зобов`язання. Згідно ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо цей строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється. Якщо кредитор не пред`явить позову протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України у п. 24 постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. Поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківська діяльність» \~\~визначає банківський кредит як будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. З положень ст.\~ст. 1054, 1055 ЦК України \~вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Чинним законодавством передбачено право банків здійснювати кредитування фізичних осіб у іноземній валюті (п.10 Положення про кредитування, затвердженого Постановою Правління НБУ № 246 від 28.09.1995 року). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 541, 546, 553, 554, 559, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved