Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач 01 жовтня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24 жовтня 1998 року по 29 січня 2001 року. Сімейне життя не склалося, вже на першому році спільного життя позивач почав помічати дивну поведінку дружини, незрозумілі пояснення, брехню про нібито затримку на навчанні. Від спільних друзів та родичів до позивача доходила інформація, що його дружину бачили з іншим чоловіком. Від шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON]. З відповідачкою позивач стосунків не підтримує, будь-яких спільних рис зовнішності у позивача з сином не має. Позивач просив встановити, що [PERSON] не є батьком [PERSON], [INFO]; виключити відомості про [PERSON] як про батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про народження, що міститься в книзі актових записів про народження Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву не визнала в повному обсязі та просила відмовити в її задоволенні. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 1998 року по 29 січня 2001 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як роз'яснено п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно висновку експерта № 408 КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи «ДОР» від 28.11.2014 року, встановлено, що позивач [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю не менше 99,9998 %.(а.с.30-34). За таких обставин суд дійшов висновку про те, що саме позивач є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON]. Суд, враховуючи висновок експерта, який є суттєвим доказом по справі та не викликає сумнівів у суду в його правильності, вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити, так як позивач не довів будь-якими допустимими доказами відсутність кровного споріднення з дитиною. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed