overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач 10.07.2018 року звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 16.03.2013 року розпався через не складення сімейного життя, тому шлюбно-сімейні стосунки фактично припинено, вони проживають окремо, внаслідок чого спільне життя та збереження сім»ї є неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає із відповідачкою. Майнового спору, спору про утримання і місце проживання дитини не мають. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивач, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 27, 33 ). Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти розірвання шлюбу, вважаючи звернення до суду з даним позовом імпульсивним та необдуманим кроком, яке матиме негативний вплив на сина ( а. с. 16-18 ). Також, надала суду клопотання про надання строку для примирення, яке судом було задоволено та надано сторонам термін для примирення на 6 місяців ( а. с. 23, 25 ). Після чого в засідання повторно не з»явилась з невідомих суду причин після відновлення провадження у справі, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи ( а. с. 32 ). Від неї не надійшло станом на 29.03.2019 року заяви про відкладення розгляду справи та позивач погодився на заочний розгляд справи. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 16.03.2013 року в Подільському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 44 ) ( а. с. 6 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 27.06.2013 року ( а. с. 21 ), який проживає та залишиться проживати з відповідачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно сімейних стосунків, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім»ї є неможливим. Спорів про поділ майна, утримання і місце проживання дитини не мають. Надання сторонам строку для примирення позитивних наслідків не дало, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач 10.07.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 19.01.16 р.. За час шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідач на розірвання шлюбу у позасудовому порядку не згідна. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, вони втратили взаємопорозуміння, взаємоповагу, відчужились та протягом 2 х років спільно не проживають. Шлюб існує формально. На примирення він не погоджується. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 07.08.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 03.11.20 р.. За станом на 18.12.20 р. до суду не надійшов відзив відповідача на позовну заяву. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають спільну неповнолітню дитину, однак, обопільно не бажають збереження свого шлюбу, а відповідач позов визнала повністю, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується копією свідоцтва про шлюб повторного, виданого 02.07.20 р., сторони уклали між собою шлюб 19.01.16 р., актовий запис № 16. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесеній позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач 10.08.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач - є колишнім чоловіком позивача, який з травня 2010 року по теперішній час не проживає у згаданій квартирі, а позивач змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. Згідно довідки Форми №3, виданої ОСББ «Чаадаєва-2» від 06.07.2015 року №20, у згаданій квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач не проживає без поважних причин у згаданій квартирі з травня 2010 року, не несе витрати на її утримання, не сплачує комунальні послуги. Відповідно до Акту від 13.07.2015 року складеного ОСББ «Чаадаєва-2», відповідач з травня 2010 року у спірній квартирі не проживає, особистих речей не зберігає, ним не цікавиться, залишив його добровільно. Таким чином, відповідач своєю реєстрацією створює перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном. Добровільно знятись з місця реєстрації проживання останній відмовляється, що змусило позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач 10.08.2015 року звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. До реєстрації шлюбу з відповідачем вони зустрічались рік, з 12.12.2014 року по 15.03.2015 року життя з відповідачем стало нестерпним через алкоголізм, звідси відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сім'ю, сімейні відносини та спільне господарство. Відповідач влаштовував постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь і гідність, відповідач постійно пред'являє їй необґрунтовані претензії, на людей кидається битися. Все це робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає її і принижує. Від суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебувала в стані постійного стресу, хвилювання і страху. У неї погіршився сон і погіршилася працездатність. Також відповідач не бере участі в матеріальному житті сім'ї. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені, втрачені зв'язки з 15.03.2015 року. Всі ці обставини призвели до того, що вони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один одного, на даний час сім'я розпалася, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в позові зазначено клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надано. Суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе, згідно ст. 224-226 ЦПК України, провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1239, від шлюбу дітей не мають, протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243,60 грн., тому суд стягує з відповідача на користь позивача дану суму судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач 10.08.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 7159,67 грн., яка складається з : 5632 грн.-основний борг, 1194,85 грн.-інфляційні витрати, 332,82 грн.-3% річних. та судового збору в сумі- 1762 грн. 13.08.2018 р. судом відкрито провадження по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе вирішити справу за підставі наявних в матеріалах доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем газу та перебуває в договірних відносинах з ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ». На даного абонента відкрито особистий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати. Абонент не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ». Відповідно до п. 22 розділу III Правил постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1382/27872 побутовий споживач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Станом на 01 серпня 2018 року сума боргу становить 5632 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань його умов не допускається. Відповідно до п. 4.6. Типового договору постачання при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше10 числа місяця, наступного за розрахунковим. В зв'язку з несвоєчасним проведенням оплати вартості прийнятого природного газу ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» нарахувало відповідачу за період з 01.08.2015 по 02.08.2018 р. витрати від інфляції в сумі 1194,85 грн. та три відсотки річних за період з 01.08.2015 по 0102.08.2018 р. в сумі 332,82 грн., а всього 1527,67 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов'язковим для виконання сторонам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач 10.08.2021 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2014 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, примирення не можливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 вересня 2014 року, актовий запис №25. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені і більше не відновлялись, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання позивача відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач 10.08.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 02.04.13 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , 17 р. н.. Зазначає, що стосунки між сторонами не складаються, так як відповідач має хворобливу залежність від стимулюючих речовин, коли стає агресивним, поводиться неналежно. Спроби до збереження шлюбу не дали бажаного результату. Відповідач притягався до адмінвідповідальності за домашнє насильство та 06.08.20 р. йому винесено щодо неї заборонний припис поліції. Попри те, що сторони проживають за однією і тією ж адресою, шлюбних стосунків вони не підтримують та спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб розпався остаточно. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 02.09.20 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві було надіслано судом у встановленому законом порядку. За станом на 23.03.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають фактично спільно, мають спільну неповнолітню дитину, але позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви; відповідач проти позову не заперечив засобом подання будь - якої заяви тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02.04.13 р. Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, сторони уклали між собою шлюб 02.04.13 р., актовий запис № 13. Та обставина, що у сторін є вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач 10.08.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 15.03.13 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що спільне подружнє життя сторін не складалось та між сторонами тривалий час виникали конфлікти і сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Примирення вважає неможливим. Неповнолітня дитина залишається після розірвання шлюбу з нею. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 16.09.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 11.10.21 р.. За станом на 27.10.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, попередньо подавши до суду заяву про повне визнання позову. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають, мають спільну неповнолітню дитину, не бажають збереження цього свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову; відповідач проти позову не заперечив засобом подання відзиву на позову заяву, будь - якої заяви тощо, натомість, подав заяву про визнання позову, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 15.03.13 р. відділом ДРАЦСу по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 15.03.13 р., актовий запис № 99. Та обставина, що у сторін є спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач 10.09.2014 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.06.2003р. відділом реєстрації актів громадянського стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 62. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній, дитина залишиться проживати з позивачем. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 07.06.2003року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач 10.09.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 24.07.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає частково. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться . Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.15). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24.07.2012 року зареєстрували шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Дитина проживає з позивачем (а.с.7), перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Як вбачається з довідки № 1442 від 07.10.2014 року (а.с.12), відповідач працює охоронником на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату, його середньомісячний заробіток складає 3708,31 грн. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі, визначеному позивачем (а.с.15). При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved