Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

ПАТ УкрСиббанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому з урахуванням уточненого позову просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ УкрСиббанк заборгованість у розмірі 69590(шістдесят девять тисяч пятсот девяносто) ,72 дол США., пеню в розмірі 74969 (сімдесят чотири тисячі девятсот шістдесят девять) грн 14 коп. за договором про надання споживчого кредиту № 11147362000 від 26.04.2007 року та судові витрати в розмірі 3654,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 26.04.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11147362000. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 97000,00 доларів США, а позичальник зобов»язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 квітня 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,00 % річних. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 111011 від 26.04.2007 року, відповідно до якого, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений термін, але взятих на себе зобовязань та своїх обовязків за вищезазначеним договором не виконав, у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором має заборгованість станом на 20.01.2015 року в розмірі 69590,72 доларів США та - 74969,14 грн пеня. Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 14.05.2014 року Відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на теперішній час, вимоги банку залишені без задоволення. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк3-я особа [PERSON] про визнання недійсним договору. В обґрунтування позову вказує, що 26.04.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11147362000. Посилається на те, що оскаржуваний Договір про надання споживчого кредиту містить дискримінаційні по відношенню до позивача за зустрічним позовом [PERSON] умови, у договорі не визначено його ціни, реальної процентної ставки, банком не була проведена переддоговірна робота з [PERSON], спірний кредитний договір був підписаний Позивачем під впливом обману з боку ПАТ «УкрСиббанк», сторонами фактично не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, оскільки у договорі не узгоджені ціна договору та розмір фактично здороження кредиту в кінці періоду кредитування, отже даний договір підлягає визнанню недійсним. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, 3-я особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позову вказує, що в забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 111011 від 26.04.2007 року, відповідно до якого, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій. Посилається на те, що банком вимогу до поручителя [PERSON] про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням. Позивач [PERSON] за зустрічним позовом зазначає, що виходячи з положень другого речення ч. 4\~ст. 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2\~ст. 1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Крім того надала письмові заперечення на позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк3-я особа [PERSON] про визнання недійсним договору,- та заперечення на позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, 3-я особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, . в яких зазначила, що заперечує проти задоволення зустрічних позовів у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], їх представники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилиь, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. До канцелярії суду неодноразово надавались заяви від відповідачів про відкладення слухання справи у звязку з веденням сторонами переговорів відносно вирішення спору мирним шляхом, однак до теперішнього часу це питання не вирішено. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідачі [PERSON]М, [PERSON] . повідомлені належним чином. Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Згідно до ч.1 ст. 169 ЦПК України суд може відкласти розгляд справи лише в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог\~ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між АКІБ УкрСиббанк (правонаступником є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та [PERSON], 26.04.2007 року було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11147362000 згідно з яким [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 97\~ 000,00 дол. США Вказані грошові кошти було надано [PERSON] . строком до 26.04.2018 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 13,0% річних (а. с.5-11). ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за договором виконав. в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 111011 від 26.04.2007 року, відповідно до якого, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував. Таким чином загальна сума заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк за вищезазначеним кредитним договором станом на 20.05.2015 складає 69590 дол СШАА та пені в сумі 74969, 14 грн з яких: 38212 дол. США заборгованість за кредитом; 16677,74 дол. США - заборгованість за простроченим кредитом; 794,53 дол США заборгованість по строковим процентам за користування кредитом; 13906 дол. США заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 42321,27 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 32647,87 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованість по процентам за користування кредитом. . Т.1 а.с. 144-155). Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. За змістом положень частини першоїст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першоїст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першоюстатті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першоїстатті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору. Пунктом 1.4. Договорів поруки встановлена солідарна відповідальність відповідачів.Відповідно до положеньст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідноч.2\~ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч.3ст.554 ЦК України передбачено, що особи, які спільно дали поруку відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин заборгованість підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3\~ст. 533 ЦК України. Зогляду на вищевказане, суд вважає що позов ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню у повному обсязі. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк3-я особа [PERSON] про визнання недійсним договор, судом встановлено наступне. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає про те, що співробітниками Банку не було його попереджено про можливі зміни курсу іноземної валюти до національної та про можливі валютні ризики. Суд вважає, що ці твердження не відповідають дійсності з огляду на наступне. Позивач [PERSON] звернувся до АТ «Укрсиббанк» для отримання кредитних коштів на бажаних для себе умовах, зазначивши суму, валюту зобовязання\~дол. США, строк кредитування. Відповідно до\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, сторони за Кредитним договором\~Відповідач та Позивач врегулювали цивільні правовідносини, а також правові наслідки порушення цих правовідносин у вигляді відповідальності, уклавши договір. ПАТ «УкрСиббанк» надав вичерпну і необхідну інформацію [PERSON] як споживачу, що вимагається\~Законом України «Про захист прав споживачів», що підтверджується пунктом 8.2 Кредитного договору, в якому вказано, що уклавши цей Договір, Позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього Договору, підтверджує свої права та обовязки за цим Договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього Договору, та що всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також що перед укладанням цього Договору отримав від Банку інформаційний лис і згідно вимог законодавства, зокрема,\~Закону України «Про захист прав споживачів». \~\~\~\~Суд вважає посилання позивача за зустрічним позовом [PERSON] про порушення вимог чинного законодавства при укладанні кредитного договору такими, що не відповідають дійсності та спростовується наступним. При укладанні кредитного договору сторонами були дотримані всі вимоги, які необхідні для його дійсності, передбачені\~ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не суперечить\~Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (банком укладений кредитний договір і на виконання зазначеного договору видано кошти у відповідності із наявними у нього ліцензіями НБУ на цей вид діяльності); особи, які вчиняли правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. (Кредитний договір був укладеній повноважними особами); волевиявлення учасника правочину було вільним і відповідало внутрішній волі (при укладенні договорів позичальником були надані всі документи, які підтверджують про те, що волевиявлення було вільним); правочин вчинено у формі, яка встановлена законом; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (за даним кредитним договором було отримано кредитні кошти за цільовим призначенням, яке визначено в п.1. Договором про надання споживчого кредиту №11147362000 від 26.04.2007 року. Відповідно до ч.1\~ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6\~ст. 203 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~та ч. 1 ст.\~640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Оспорюваний кредитний договір був укладений з моменту досягнення його сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 1ІК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з преамбулою\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Частинами 1, 2\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~( в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий: орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати детальнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. За положеннями ч. 5 ст.\~11, ст.\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними (окремих положень, а не договору в цілому). Відповідно до ч. 5\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачена можливість визнання недійсними лише окремих умов договору, а не цивільно-правового договору в цілому і лише у разі визнання цих положень договору несправедливими (ч. 5 ст. 18). Отже, за змістом ст.ст.\~11,\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі: передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. \~\~\~\~Застосування\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей Закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. Відповідно до пункту 8.2 Кредитного договору сторони домовились вважати, що уклавши цей Договір, Позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього Договору, підтверджує свої права та обов'язки за цим Договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього Договору, та що всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього. В Додатку №1 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» міститься інформація, що вимагається відповідно до\~Постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукуші) вартість кредиту». Отже, інформація, що вимагається чинним законодавством перед укладанням кредитного договору та відомості, що повинні бути в ньому відображені, Позичальнику була надана АТ «УкрСиббанк», що підтверджується вищенаведеним. Також, Кредитний договір містить наступні умови: мету надання кредиту форми його забезпечення (п. 2.1); розмір процентів за користування кредитом (п. 1.3.1): суму кредиту (п. 1.1), строк, на який надається кредит (п. 1.2.2), детальний розпис загальної вартості платежів за договором, що включає в себе суми платежів із повернення кредиту, процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги та розрахунок сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки (Додаток №1 до договору\~графік повернення кредиту та визначення сукупної вартості кредиту, можливість дострокового повернення кредиту та його умови (розділ 11).. Крім того, заборгованість позичальника за договором про надання споживчого кредиту №11147362000 не визнана АТ «УкрСиббанк» як безнадійна і така, що не підлягає подальшому стягненню, а тому в силу\~ст. 629 ЦК України\~договір про надання споживчого кредиту №11147362000 є обов'язковим для сторін. Суд вважає, що АТ «УкрСиббанк» при укладені кредитного договору з [PERSON] дотримався вимог цивільного законодавства, законодавства про захист прав споживачів, валютного та банківського законодавства, а також загальних засад цивільного законодавства, передбачених\~ст.3 ЦК України, а позивач за зустрічним позовом [PERSON] свого боку в судовому засіданні не довів, що відповідачем порушені його права, а тому вважає зустрічний позов [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, 3-я особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша\~статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). Відповідно до п.1.3 договору поруки №111011 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Згідно п.1.4. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Частиною 4\~ст. 559 ЦК\~передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] посилається на те, що у зв'язку з непред'явленням банком до нього вимоги на протязі шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором, порука припинилася згідно з ч.4\~ст.559 ЦК України. Однак суд не погоджується з такими твердженнями, виходячи з наступного. Верховним Судом України 27.01.2016р. у постанові по справі № 6-990цс15 викладено наступну Правову позицію: «За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки відповідно до\~статті 554 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою\~статті 559 ЦК України\~строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно із умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Проте, якщо кредитор змінює на підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої\~ст. 1050 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов'язання й зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя\~протягом шести місяців (частина четверта\~статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Кредитним договором, зокрема, розділом 11-м, передбачений порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку в разі порушення позичальником кредитної дисципліни, а саме\~термін кредиту вважається таким, що настав, якщо: позичальник протягом 31 дня від дня одержання від банку відповідної вимоги не усунув порушень умов кредитного договору; на 41 день від дня направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту в разі неотримання ним цієї вимоги з підстави зміни адреси або з інших причин. Вимогами за вих. №№ 30.11/12754 , 30-11/12753 від 14.05.2014 року АТ «УкрСиббанк» на виконання розділу 11-го кредитного договору направлено рекомендованими листами відповідні вимоги відповідачам за адресами їх проживання. (т.1 а.с. 33-34, 35-36) Датою відправлення вимоги на адресу [ADDRESS] є 14.05.2014 року і враховуючи те, що цю вимогу ним не отримано, новим строком виконання зобов'язань за кредитним договором є 24.06.2014 (14.06.2014 р. + 41 (сорок один) календарний день). Починаючи з 11.12.2015 р. відповідно до викладеної вище Правової позиції ВСУ, розпочався сплив шестимісячного строку пред'явлення позову до поручителя [PERSON] Позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів до суду банком подано.20.06.2014, отримано судом 10.07.2014року, а тому позов до поручителя [PERSON] предявлено в межах шестимісячного строку від дня настання виконання зобов'язань за кредитним договором, тобто у відповідності до вимог ч.4\~ст.559 ЦК України\~і у відповідності з Правовою позицією ВСУ, викладеною в постанові від 27.01.2016 р. справі № 6-990цс15. (аналогічну Правову позицію висловлено ВСУ також у Постановах від 10.09.2014 р. у справі № 6-32цс14, від 21.01.2015 р. у справі № 6-190цс14). Відповідно до ч.4\~ст.559 ЦК України\~порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як встановлено судом, позивачем за первісним позовом дотримані строки звернення до поручителя [PERSON] з позовом, підстави для визнання договору поруки №П/11367177000 від 02.07.2008 року припиненим відсутні, а тому вважає зустрічний позов [PERSON] необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно дост.88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved