Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» 22 жовтня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому згідно останньої редакції позовних вимог вказав, що 27 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11351635000, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 129 000 доларів США, зі сплатою 15 % річних на строк до 26.05.2015 року. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами договору, чим не виконав зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 16.03.2015 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 32669,43 доларів США (що за курсом НБУ станом на 16.03.2015 року становить 803\~887,66 грн.) та 92\~661,72 грн., з яких: 27\~280,81 дол. США, еквівалент 593\~913,63 грн. заборгованість за кредитом; 5388,62 дол. США, еквівалент 117\~312,31 грн. - заборгованість по відсотках; 81\~482,40 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 11\~179,32 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованість за процентами. В забезпечення виконання зобов`язань 27 травня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 32669,43 доларів США (що за курсом НБУ станом на 16.03.2015 року становить 803\~887,66 грн.) та 92\~661,72 грн.; стягнути судові витрати. 26 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що 27 травня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11351635000, однак у вказаному договорі не зазначено, що ПАТ «УкрСиббанк» є уповноваженим банком на здійснення валютних операцій, відповідно до статей 5,11,13 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», та п. 6 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». ПАТ «УкрСиббанк», згідно генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій № 57 від 05 жовтня 2011 року мав право виконувати кредитний договір № 11351635000 від 27 травня 2008 року лише протягом 11 днів, тобто з 05 жовтня 2011 року по 16 жовтня 2011 року. Крім того в спірному кредитному договорі не зазначено про відкриття банківського (поточного) рахунку, який повинен бути відкритий з метою зарахування на нього суми наданого кредиту (відсутня істотна умова кредитного договору). При укладанні кредитного договору відповідачем не було надано інформацію про особу кредитодавця, його правоздатність та дієздатність. Просила визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 11351635000 від 27 травня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не зявився, надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги і просив задовольнити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Від представника [PERSON] надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, первісну позовну заяву не визнав та заперечував проти її задоволення. Зустрічну позовну заяву підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Співвідповідач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити по наступних підставах. В ході судового розгляду встановлено, що 27 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11351635000, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 129 000 доларів США, зі сплатою 15 % річних на строк до 26.05.2015 року (а.с.4-10). В забезпечення виконання умов кредитного договору 27 травня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого, останній зобовязується перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором (а.с.14-15). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що Банк свої зобовязання по договору виконав належним чином. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у звязку з чим станом на 16.03.2015 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 32669,43 доларів США (що за курсом НБУ станом на 16.03.2015 року становить 803\~887,66 грн.) та 92\~661,72 грн., з яких: 27\~280,81 дол. США, еквівалент 593\~913,63 грн. заборгованість за кредитом; 5388,62 дол. США, еквівалент 117\~312,31 грн. - заборгованість по відсотках; 81\~482,40 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 11\~179,32 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованість за процентами. Згідно витягу зі Статуту ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником усіх прав та обовязків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Встановлено, що відповідачам були направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, однак до теперішнього часу відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобовязань. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязань, забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 32669,43 доларів США (що за курсом НБУ станом на 16.03.2015 року становить 803\~887,66 грн.) та 92\~661,72 грн. Разом з тим, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним не підлягають задоволенню за нижченаведеним. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Абзац 2 пункту 2 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» серед іншого передбачає, що відносини, які витікають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян у тому числі про надання кредитів регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками, є договором про надання споживчого кредиту; а отже, на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Я зазначено вище 27 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11351635000, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 129 000 доларів США, зі сплатою 15 % річних на строк до 26.05.2015 року. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, Банк надає позичальнику кредит шляхом: зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника згідно умов договору. Підписавши вказаний договір, [PERSON] погодилася із його змістом, у тому числі з терміном повернення кредитних коштів, порядку нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, як зазначено у ч. 1 ст.628 ЦК України. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 цієї статті істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ч.2 ст.640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчиненої іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Умови кредитного договору задовольняли [PERSON] на протязі значного часу, позичальник сплачував кредит, тим самим погоджувався зі всіма його істотними умовами. Представник відповідача так і не надав суду пояснень, чому лише зі спливом шести років після укладення кредитного договору позичальник вирішив, що кредитний договір є незаконним. Суд не може прийняти твердження [PERSON] та її представника що згідно генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій № 57 від 05 жовтня 2011 року Банк мав право виконувати кредитний договір № 11351635000 від 27 травня 2008 року лише протягом 11 днів, тобто з 05 жовтня 2011 року по 16 жовтня 2011 року, оскільки 24 грудня 2001 року Національним банком України видано АКІБ «УкрСиббанк» банківську ліцензію № 75 на право здійснення банківських операцій та письмовий дозвіл № 75-2 від 19.11.2002 року на право здійснення операції з валютними цінностями (а.с.82-84). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За своєю правовою природою договір є правочином та основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до ст. 11 ЦК України. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних справ та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). У той же час, відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Однак, [PERSON] не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що кредитний договір суперечив нормам цивільного законодавства України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства на момент його укладання. Судом встановлено, що при укладенні договору про надання споживчого кредиту [PERSON] мала вільне волевиявлення на вчинення правочину, що підтверджується її підписом на кредитному договорі. Сторони мали достатній обсяг дієздатності для укладення спірного кредитного договору та спрямованість на настання правових наслідків, обумовлених ним. Судом також встановлено, що в порушення умов договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків. А заявлені вимоги про визнання кредитного договору недійсним суд розцінює як бажання уникнути відповідальності та не виконувати взяті на себе обов»язки за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що немає підстав для визнання кредитного договору недійсним, оскільки судом встановлено, що договір відповідає вимогам діючого законодавства України, з урахуванням добутих в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що цей договір відповідає волевиявленню сторін та був спрямований на виникнення правовідносин. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 3654 грн. Стосовно розподілу судових витрат по зустрічному позову, враховуюче, що на момент звернення до суду [PERSON] була звільнена від їх сплати, то судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved