Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Повторним заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], ТОВ ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності, припинення іпотеки та застосування наслідків припинення іпотеки задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок №54 по вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, припинено іпотеку квартири [ADDRESS] за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №349, зобовязано будь-яку державну нотаріальну контору м. Миколаєва або будь-якого приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу, зняти заборони з належної на праві власності [PERSON] квартири [ADDRESS], які накладені та зареєстровані в звязку з укладенням договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №3497, заборона на відчуження зареєстрована 05.06.2008 року за реєстровим №97, в частині вимог [PERSON] про визнання за ним права власності відмовлено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3445 грн. судового збору. З ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 12.10.2017 року вбачається, що судом не ухвалено рішення відносно співвідповідача справі ПАТ «Дельта Банк» та у резолютивній частині рішення суду від 15.08.2016 року відсутній висновок щодо віднесення судових витрат за первісним позовом за рахунок позивача . В судове засідання сторони по справі не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного: [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя житлового будинку №54 по вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, квартири [ADDRESS] та визнання за нею права власності на ? частку вищевказаного нерухомого майна. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок №54 по вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, а за ним право власності на квартиру [ADDRESS], припинення іпотеки квартири №7 по пр.. Леніна, 88 в м. Миколаєві за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №3497, з застосуванням наслідків припинення іпотеки, шляхом припинення заборон, які накладені та зареєстровані в звязку з укладенням договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №3497, заборона на відчуження зареєстрована 05.06.2008 року за реєстровим №97. В подальшому позивач за зустрічним позовом збільшив свої позовні вимоги в частині обґрунтування позову. Ухвалою суду від 03.06.2016 року, за заявою позивача за первісним позовом [PERSON], відстрочено сплату судового збору у розмірі 3445 грн. до ухвалення рішення по справі та відкрите провадження у справі. Ухвалою від 10.06.2016 року притягнуто до участі у справі як співвідповідача за зустрічним позовом ТОВ «Український промисловий банк». Ухвалою від 02.08.2016 року притягнуто до участі у справі як співвідповідача за зустрічним позовом ПАТ «Дельта Банк» в особі Миколаївського відділення. 15.08.2016 року у даній справі Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено потворне заочне рішення. У мотивувальній частині рішення (заочного) Заводським районним судом м. Миколаєва від 15.08.2016 року, виходячи із вимог ст. 88 ЦПК України, було вирішено питання щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] пропорційно до задоволених вимог, судових витрат у розмірі 3445 грн. Крім того, віднесення за рахунок позивача за первісним позовом [PERSON] судових витрат, проте в резолютивній частині рішення відсутній висновок про таке. Відповідно до ст. 220 ч.1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вказане є підставою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат.

Outcome: approved