Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач 02.04.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 21.11.2018 року в сумі 30000,00 грн., та 29100,00 грн. штрафу за невиконання договору; стягнути заборгованість за договором позики від 29.12.2018 року в сумі 5438,16 грн.; стягнути судовий збір. Позов мотивований тим, що 21.11.2018 року між позивачем та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання грошових коштів в розмірі 30000,00 грн. строком повернення не пізніш 21.12.2018 року. Крім того, 29.12.2018 року був укладений письмовий договір позики, у вигляді розписки, предметом якого було передання грошових коштів в розмірі 200,00 доларів США строком повернення не пізніш 10.01.2019 року. Станом на день звернення до суду відповідач борг не повернув, на усні прохання повернути борг не відповідає, не реагує, тобто ухиляється від повернення суми боргу, внаслідок чого змушений звернутись до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи на 24.05.2019 року, яке було відкладено через неявку відповідача на 24.06.2019 р. За клопотанням відповідача у зв`язку з знаходженням його адвоката у відпустці до 10.07.2019 р., судове засідання відкладено на 15.08.2019 року. Позивач в судове засідання 15.08.2019 р. не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 15.08.2019 р. повторно не з`явився, подано заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з відсутністю його правозахисника на 1 місяць. Оскільки відповідачем подавалося клопотання про відкладення судового засідання з 24.06.2019р. на іншу дату, документів, що підтверджують наявність представника та поважності його неявки суду не надано. Суд вважає заяву відповідача зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та за приписами ч.3 ст. 44 ЦПК України залишає клопотання про відкладення судового засідання без розгляду. В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області справа перебуває з 02 квітня 2019 року, відповідачем не надано суду відзиву на позов, заперечень проти позову або доказів, які мають істотне значення для розгляду справи. Крім того, приписами ч.4 ст. 223 ЦПК України чітко визначений обов`язок суду у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином - вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 21 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000,00 грн., строком повернення не пізніше 21 грудня 2018 року. За умовами п. 3 договору, в разі прострочення повернення суми позики, позичальник сплачує 1% від суми заборгованості за кожень день прострочення. Підтвердженням факту отримання грошових коштів, [PERSON] складена розписка (арк. справи 6-7). 29 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 200 доларів США, строком повернення не пізніше 10 січня 2019 року. Підтвердженням факту отримання грошових коштів, [PERSON] складена розписка (арк. справи 8). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язаннями є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлені договорами позики №б/н від 21.11.2018 р. та 29.12.2018 року грошові кошти не повернув. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 21.11.2018 року в сумі 30000,00 грн., та за договором позики №б/н від 29.12.2018 року в сумі 200 доларів США. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 25,2493 грн., то сума заборгованості за договором станом на 15.08.2019 року складає 5049,86 грн. (200 дол. США * 25,2493 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що договором позики встановлене зобов`язання відповідача в разі прострочення повернення суми боргу сплатити позивачеві 1% за кожен день прострочення зобов`язання, зазначені вимоги підлягають задоволенню, а саме в розмірі 300,00 грн. щоденно (1% від суми боргу становить 300,00 грн. (30000,00 грн./100%*1%), Розрахунок: 1% від суми боргу становить (30000.00 грн./100%*1%), строк виконання обов`язку 21.12.2018 року, кількість днів прострочення зобов`язання 236 днів (з 22.12.2018 р. до 15.08.2019 р.), сума боргу 30000 грн., відповідно 1% становить 70800,00 грн. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 30000,00 грн. борг за договором позики від 21.11.2018 року та 70800,00 грн. 1 % прострочення виконання зобов`язань; 5049,86 грн. борг за договором позики від 29.12.2018 року. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 768,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 15 серпня 2019 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved