Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач 05 березня 2014 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2011 року. Відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю вони з відповідачем не живуть з липня 2011 року, відколи відповідач виїхав у м.Київ на постійне місце проживання. Таким чином, сім'ї фактично нема, шлюб носить формальний характер. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO] по ? частині від доходів відповідача щомісячно до виповнення донькі 18 років, бо відповідач більше нікому аліменти не сплачує. Вона, позивач, не невзмозі самостійно матеріально забезпечити нормальні умови для життя і виховання дитини. Просила шлюб між нею і [PERSON] розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку до повноліття доньки. У судове засідання позивач не явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з зазначених у позові підстав, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення (а.с.8,13). Відповідач, будучи повідомленим про явку в судове засідання відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с.12,14), в суд не явився, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, про причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд розглядає справу за наявних в ній доказів у відсутність відповідача з винесенням заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем своїх позовних вимог, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 30 червня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №50 (а.с.7). Судом також встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Дитина мешкає з позивачкою, що підтверджується довідкою Безіменської сільради на а.с.7. З матеріалів справи вбачається, що сторони фактично спільно не мешкають більше двох з половиною років, шлюбні відносини не підтримують, відповідач виїхав у м.Київ на постійне місце проживання. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Судом встановленоз позовної заяви, що відповідач мешкає від доньки окремо, аліменти нікому не сплачує, на підставі чого суд вважає за можливе згідно ст.183 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від доходу, в розмірі ? частини, до повноліття дитини. Таким чином, на підставі викладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору при подачі позову за вимоги про розірвання шлюбу 243,60 грн. згідно квитанції на а.с.2. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 243,60 грн. судового збору за вимоги щодо стягнення аліментів.

Outcome: approved