Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із позовом до Центрального ВДВС СМУЮ та [PERSON] У вимогах просив скасувати постанови державних виконавців Центрального ВДВС СМУЮ Володькина С.А. про арешт майна боржника від 01.06.2011 року №219648 та Талипова А.М. від 23.03.2012 року по справі №2-2622/11, якими накладено арешт на автомобіль марки Мазда, модель 6, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску -2006, колір сірий, кузов - [NUMBER], об'єм двигуна 1999 куб.см., тип - легковий седан, свідоцтво про реєстрацію ТЗРС [NUMBER] від 28.09.2006 року, який належить [PERSON]; виключити автомобіль з акту опису та арешту майна від 19.03.2012 року, складеного державним виконавцем Центрального ВДВС СМУЮ Володькиним С.А., та з інших актів опису та арешту майна, складених державними виконавцями та стягнути судові витрати у розмірі 114,70 грн. Мотивує тим, що 04.10.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-G00/159/2006ОТ04/10, згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 29528,71 дол. США. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між тими же сторонами 05.10.2006 року укладено договір застави №РCL-G00/309/2006, згідно якого відповідач передав в заставу спірний автомобіль. Тобто позивач є заставодержателем автомобіля. Постановами Центрального ВДВС СМУЮ від 01.06.2011 року та від 23.03.2012 року накладено арешт на зазначений автомобіль, що є перешкодою для реалізації прав заставодержателя. Але у зв'язку із укладення договору застави у інших осіб право вимоги на предмет застави не повинно виникати. Центральним ВДВС СМУЮ відмовлено в задоволенні заяви про зняття арешту з заставного автомобіля. Представник позивача за довіреністю Уразов М.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що постановами Центрального ВДВС СМУЮ від 01.06.2011 року та 23.03.2012 року накладено арешт на спірний автомобіль, який знаходиться в заставі у банка. Відповідач відмовляється скасовувати накладені арешти. Представник відповідача Центрального ВДВС СМУЮ за довіреністю Сейтджелілов Р.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що оскільки виконавчий лист повернено, виконавче провадження у справах, де накладено арешт, припинено. У виконавчому провадженні постанова про накладення арешту відсутня. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, сповіщався належно. До суду надав заяву від 29.01.2014 року, у якій проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність. Заяву прийнято судом. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до кредитного договору від 04.10.2006 року №CL-G00/159/2006 позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 29528,71 дол. США. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між тими же сторонами 05.10.2006 року укладено договір застави №РCL-G00/309/2006, згідно якого відповідачем банку передано в заставу автомобіль марки Мазда, модель 6, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску -2006, колір сірий, кузов - [NUMBER], об'єм двигуна 1999 куб.см., тип - легковий седан, свідоцтво про реєстрацію ТЗРС [NUMBER] від 28.09.2006 року(а.с.6,79,10-12,17). Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 06.06.2013 року постановою державного виконавця Центрального ВДВС СМУЮ Володькина С.А. від 01.06.2011 року №219648 та постановою державного виконавця Центрального ВДВС СМУЮ Талипова А.М. від 23.03.2012 року по справі №2-2622/11, накладено арешт на заставний автомобіль, який належить [PERSON].(а.с.13-14). Актом опису та арешту майна Центрального ВДВС СМУЮ від 19.03.2012 року описано та накладено арешт на заставний автомобіль (а.с.18-19). Листом Центрального ВДВС СМУЮ від 11.07.2013 року №03/2-21/1/4502 позивачу відмовлено у скасуванні арешту з заставного автомобіля, оскільки боржником не погашено виконавчий збір(а.с.16). Згідно статті 572 Цивільного Кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» заставодержатель має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п.5 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна проводиться за рішенням суду. Оскільки скасування постанови про накладення арешту може перешкоджати виконанню проваджень з виконання стягнення з відповідача грошових коштів, то суд вважає вимоги підлягають задоволенню частково лише в частині виключення з акту опису та арешту автомобіля. На підставі викладеного, ст.1 Закону України «Про заставу», ст.ст. 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.572 ЦК України,

Outcome: partial