Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.12.2008 року в загальному розмірі 40029,85 грн. та судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що 17.12.2008 р між ним та відповідачем по справі було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви приєднання, який складається із самої заяви та, запропонованих ПАТ КБ «Приватбанк», «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті. [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 40029,85 грн., а саме: заборгованість за кредитом 3691,76 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 31043,81 грн., заборгованість за пенею та комісією 3150,00 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1894,28 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, у своїй заяві позивач просив розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, причини неявки не повідомив. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 02.06.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17.12.2008 р. [PERSON] приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг ЗАТ КБ ПриватБанк, ознайомившись з ними та підписавши відповідну заяв. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. замінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір №б/н від 17.12.2008 року на умовах, викладених в заяві про надання кредитної картки «Універсальна», 55 днів льотного періоду, згідно з якою відповідач отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді поновлюваної кредитної лінії з базовою процентною ставкою 2,5 % на місяць (нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів на рік), щомісячна комісія не зазначена. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. У відповідності до п.5.5 розділу ІІ «Правил користування платіжною картою» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 5.5.1 передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відповідно до п.8.6 розділу І Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.6.5 розділу І Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 40029,85 грн., яка складається з: - 3691,76 грн. заборгованість за кредитом, - 31043,81 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, - 3150,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг: - 250 грн. фіксована частина, - 1894,28 грн. процентна складова. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що відповідачем не спростовано зазначений розрахунок в частині заборгованості за кредитом та за процентами за користування ним. Позовні вимоги щодо наявності заборгованості за комісією суд вважає необґрунтованими за наступних підстав. В заяві приєднання, Умовах і Правилах надання банківських послуг, до яких приєдналась позивач, відсутнє визначення, склад та розмір комісії. Крім того, в своїх розрахунках Позивач не відокремлює суми заборгованості за пенею та комісією, а отже, у матеріалах відсутні докази щодо наявності заборгованості саме за комісією, в тому числі, оскільки вона не передбачена договором, долученим до матеріалів справи. Посилання позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за пенею та штрафом є необґрунтованими, оскільки позивачем не враховані положення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є с. Іллінівка Костянтинівського району Донецької області. Село Іллінівка (село Ілліча) Костянтинівського району Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Крім того, а ні в заяві, а ні в Умовах та правилах надання банківських послуг сторони не погодили можливість стягнення пені. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені та комісії, а також штрафів необґрунтованими. А отже суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] станом на 31.12.2016 р. має заборгованість за Кредитним договором в розмірі 34735,57 грн.: - 3691,76 грн. заборгованість за кредитом, - 31043,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1388,39 грн.

Outcome: partial