Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до копії свідоцтва на право власності від 09.07.1993 року, зареєстрованого в БТІ м.Краматорська, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, технічним паспортом квартири, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] . У відповідності до довідки № 48274 від 11.11.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб, про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Згідно складеного акту про не проживання від 29.11.2019 року, складеному в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року зареєстрований відповідач [PERSON] , але не мешкає в зазначеній квартирі, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з 2015 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні в квартирі [ADDRESS] , відповідач до позивача не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує будинок та сплачує комунальні послуги, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів, опалення, а також, враховує той факт, що позивач позбавлений можливості оформити субсидію на надання комунальних послуг. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з 2015 року у зазначеній квартирі, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Outcome: approved