Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № LVTRRX06060056 від 19.12.2006р. в розмірі 30 210,31 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно кредитного договору № LVTRRX06060056 від 19.12.2006р. відповідач отримав кредит у розмірі 1691,78 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 19.12.2007р. Відповідач не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 22.03.2013р. виникла заборгованість у розмірі 30 210,31 грн., яку відповідач не має наміру повертати, тому для захисту своїх прав позивач змушений звертатися до суду. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні змісту позову та просив такий задоволити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, представник відповідача подала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, проти позову заперечила, просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2006 року на підставі заяви позичальника між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] підписано заяву позичальника про надання строкового кредиту в розмірі 1691,80 грн. на умовах кредитування типу «Розстрочка» на строк з 19.12.2006р. по 19.12.2007р. зі сплатою 24.00 % річних. Відповідно до змісту заяви клієнт - [PERSON] ознайомився та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку ПАТ КБ «ПриватБанк». Пунктом 1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, відтак кінцевий строк договору кредиту - 19.12.2007р. Визначені вказаними правилами строки кредитних відносин також зазначені у положеннях заяви позичальника № LVTRRX06060056 від 19.12.2006р. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Зважаючи на те, що кредитний договір було укладено до 19.12.2007р., відтак перебіг строку позовної давності розпочався 19.12.2007р. та відповідно 19.12.2010 року сплив, а позивач звернувся до суду із даним позовом лише 10.04.2013р. Інших обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання перебігу строку позовної давності судом не встановлено. Будь-яких поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності визначений ст.257 ЦК України, поважності причин пропуску такого строку позивачем не наведено, представник відповідача просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку із пропуском строку позовної давності. На підставі ст.ст. 257, 258, 261, 267 ЦК України та

Outcome: dismissed