Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 18 136,09 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 21.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої банк надав [PERSON] кредит у розмірі 14 117,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка згідно розрахунку, станом на 19.09.2016 року складає 18 136,09 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 12 440,84 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 453,08 грн., заборгованості по пені та комісії у розмірі 1 968,15 грн. та штрафу відповідно до п. 2.2 генеральної угоди у розмірі 2 274,02 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У поданій заяві представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить розглянути справу у відсутності представника позивача, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 21 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої банк надав [PERSON] кредит у розмірі 14 117,10 грн. шляхом встановленої кредитної лінії на платіжну картку в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком користування на 36 місяців, а саме з 21.09.2015 року до 30.09.2018 року (а.с. 5). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, додатком до якої є Умови і правила надання банківських послуг (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 5-29). За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За умовами п. 2.1 генеральної угоди, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний полатіж) в сумі 512,17 грн. для погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. умов і правил надання банківських послуг зумовлено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.2 генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій генеральній угоді, умовах та правилах більш ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони домовилися, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2274,02 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушує, внаслідок чого станом на 19.09.2016 року позивачем нарахована заборгованість на загальну суму 18 136,09 грн., що включає: заборгованість за кредитом у розмірі 12 440,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1 453,08 грн., заборгованість по пені та комісії у розмірі 1 968,15 грн. та штраф у розмірі 2 274,02 грн. У спростування наведеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 378 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.09.2016 року (а.с. 34).

Outcome: approved