Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Пирятинська районна державна адміністрація в інтересах малолітнього [PERSON] у березні 2019 року звернулася з позовом до суду до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у с. Дейманівка Пирятинського району Полтавської області проживає [PERSON] , яка має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку зі складними життєвими обставинами сім`ї (потребі у лікуванні відповідачки в м. Полтава), розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації від 14 серпня 2018 року, [PERSON] влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини строком 6 місяців. Строк перебування дитини в спеціалізованому будинку закінчився 14 лютого 2019 року. На момент звернення до суду [PERSON] до служби у справах дітей чи в Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини не зверталася, за місцем реєстрації тривалий час відсутня, постійно мігрує, місце її проживання не відоме. На даний час [PERSON] перебуває на обліку в Пирятинській ЦРЛ у фтизіатричному кабінеті з діагнозом: інфільтративний туберкульоз легень. Відповідачка лікувалася в Полтавському обласному клінічному протитуберкульозному диспансері з 31 липня 2018 року по 11 жовтня 2018 року, від подальшого лікування відмовилася. Згідно довідки Пирятинської ЦРЛ [PERSON] за станом здоров`я не може утримувати дитину. До влаштування дитини до будинку дитини, мати не забезпечувала належних умов для проживання та розвитку дитини. З метою адаптації матері до самостійного життя, формування навичок материнства, відповідального батьківства Пирятинським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було організоване влаштування [PERSON] разом з дитиною до Полтавського центру адаптації бездомних при благодійній організації «Світло Надії». Відповідач із сином перебувала в даному центрі з 23.05.2018 по 09.07.2018 року. Відповідач, отримуючи державну соціальну допомогу на дитину використовувала її не за призначенням. Вона не забезпечувала належного догляду за дитиною, часто залишала сина самого. Умови для проживання немовляти були незадовільні. Мати та вітчим відповідача, з якими вона проживала, теж перебували на обліку в Пирятинській ЦРЛ у фтизіатричному кабінеті та потребували лікування. У помешканні антисанітарія, постільна білизна у ліжечку брудна. Для дитини постійно існувала загроза для її здоров`я. Працівникам служби у справах дітей райдержадміністрації та Дейманівської сільської ради не вдалося обстежити умови проживання [PERSON] , так як власник будинку [PERSON] комісію не впустила. З характеристики Дейманівської сільської ради від 20.02.2019 № 90/02-17 слідує те,що в сім`ї зловживають спиртними напоями, не працюють, живуть за рахунок тимчасових заробітків, підсобного господарства не утримують. Згідно інформації Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради від 22.02.2019 №212, стало відомо, що за час перебування малолітнього [PERSON] у закладі, мати жодного разу його не відвідала, лише один раз телефонувала. Працівники служби у справах дітей намагалися провести бесіду із [PERSON] щодо подальшої долі дитини, але жоден із наданих відповідачем контактних телефонів не відповідав, місце перебування її не відоме. Питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній державній адміністрації. Розглянувши наявні документи, вислухавши виступаючих, члени комісії прийшли до висновку, що є всі підстави позбавити батьківських прав вищезазначену громадянку. У судовому засіданні представник позивача підтримала викладене у позові та просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило, відзив на позов остання до суду не направляла. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши представника позивача, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено: Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , народження [INFO] (а.с.5). Відповідач у шлюбі не перебуває, відомості про батька дитини записані в актовому записі про народження дітей зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу (далі-СК) України (а.с.6). Вказана сім`я зареєстрована у с. Дейманівка Пирятинського району (а.с.8). Згідно довідок Пирятинської ЦРЛ № 195 та № 952 від 01.08.2018, 15.02.2018 [PERSON] перебуває на обліку у лікаря фтизфатра з діагнозом: ВДТБ (31.07.18) легень (інфільтративний). Хвора госпіталізована в Полтавський обласний протитуберкульзний диспансер 31.07.2018 року. Лікувалася в Полтавському обласному клінічному протитуберкульозному диспансері з 31.07.2018 по 11.10.2018. Від подальшого лікування відмовилася. За станом здоров`я не може утримувати дитину. В даний час перебуває за межами Полтавської обаласті (а.с.9,10). Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 311 від 14.08.2018 року рекомендовано Пирятинській ЦРЛ порушити клопотання перед Департаментом охорони здоров`я обласної державної адміністрації про влаштування [PERSON] до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини терміном на 6 місяців, у зв`язку із складними життєвими обставинами та управлінню соціального захисту населення райдержадміністрації припинити всі види державних соціальних допомог на дитину (а.с.7). 18.02.2019 року службою у справах дітей Пирятинської райдержадміністрації була спроба перевірити умови проживання [PERSON] та її малолітньої дитини [PERSON] . Проте, обстежити умови проживання не вдалося, оскільки двері комісії не відчинили (а.с.15). Відповідно до довідки -характеристики № 90/02-17, наданої Дейманівською сільською радою 20.02.2019 року, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в будинку матері [PERSON] . Проте, місце проживання [PERSON] не відоме. [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] , який знаходився у Кременчуцькому спеціалізованому будинку дитини. В сім`ї зловживають спиртними напоями, не працюють, живуть за рахунок тимчасових заробітків. Підсобного господарства не ведуть. Належних умов для розвитку дитини не створено, в кімнатах брудно, іграшок для розвитку дитини не має. Розяснювальна робота працівниками виконкому, депетатами сільської ради проводилась безліч разів (а.с.13). Комісія депутатів Дейманівської сільської ради 20.02.2019 намагалися провести обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] . Проте, на час обстеження власник будинку [PERSON] двері не відчинила (а.с.14). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини №01-09/335 від 22.02.2019, наданий Кременчуцькою міською дитячою лікарнею, у малолітнього [PERSON] встановлено діагноз -ектопічне яєчко; залізодефіцитна анемія, неуточнена; контакт з хворим або можливість зараження туберкульозом; контакт з хворим або можливість зараження вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ); кардіоміопатія при метаболічних порушеннях; дефект міжшлуночкової перегородки (а.с.12). За інформацією Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради, малолітній [PERSON] , [INFO] , виховується в закладі з 05.09.2018. Мати [PERSON] телефонувала до закладу лише один раз 08.10.2018, цікавилася життям та здоров`ям дитини (а.с.11) За висновком Пирятинської райдержадміністрації Полтавської області відповідач ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з цим адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] , народження [INFO] , батьківських прав відносно малолітньогосина [PERSON] , народження [INFO] (а.с.16-17). Згідно приписів ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципу статті 6 Декларації, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач вказані вимоги закону не виконувала, після влаштування сина [PERSON] до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини з приводу повернення їй дитини на виховання не зверталася. Таким чином, у суду відсутні достатні підстави стверджувати про існування передумов для зміни поведінки відповідача відносно її малолітньої дитини в кращу сторону. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків порушує права та інтереси малолітнього [PERSON] , його перебування у матері створює загрозу для його життя та здоров`я, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та задоволення позову. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved