Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Подано позов [PERSON], в якому позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідач - батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не турбується про дитину, не цікавиться її розвитком, не намагається зустрітися із дитиною, не проявляє до дитини батьківської турботи, не переймається станом здоров`я, має велику заборгованість зі сплати аліментів, матеріальної та моральної допомоги дитині не надає, а тому позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно сина на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. До судового засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила його розглянути за відсутності позивача. Відповідач до суду не з`явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив проводити його розгляд за відсутності сторін. Представник Органу опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 13 вересня 1997 року по 11 березня 2002 року /а.с.5, 7/. [INFO] року у сторін народився син - [PERSON] /а.с.6/. Станом на день розгляду справи дитина проживає разом з матір`ю /а.с. 8/. На підставі виконавчого листа Місцевого суду Дніпропетровського району Дніпропетровської області, відповідач зобов`язаний до сплати на користь позивача на утримання [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно /а.с.14/ та станом на 01 серпня 2015 року має заборгованість зі сплати аліментних платежів в розмірі 35485,61 грн. /а.с.12/. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них від повільності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З висновку Органу опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року, вбачається, що Батько дитини ніяким чином не приймає участі у вихованні, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по сплаті аліментів. Комісія з захисту прав дитини дійшла висновку про можливість та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищезазначене, з метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON], [INFO],

Outcome: approved