Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.02.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 07.08.2014 року позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.08.2014 року. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608,1218,1219 ЦК України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Згідно ст. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Отже, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON], є її чоловік [PERSON], і який в період з 07.08.2014 року по 07.02.2015 року не подав заяву про відмову від спадщини. Факт спільного проживання спадкодавця і спадкоємця підтверджується копіями паспортів позичальника і спадкоємця, де я в якості адреси реєстрації зазначено: 55213, [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання цієї норми позивачем було 20.01.2016 року направлено претензія кредитора до Першої Первомайської державної нотаріальної контори. 09.02.2016 року отримано відповідь, що претензію позивача була пере направлена за належністю до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 23.02.2016 року позивачем отримано відповідь від приватного нотаріуса [PERSON], що претензія стосовно невиконаних зобовязань [PERSON], померлої 07.08.2014 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 03.02.2016 року №11. При цьому, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 12.07.2016 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Станом на дату смерті заборгованість померлої [PERSON] перед позивачем за кредитним договором б/н від 06.02.2007 року становить 9752,61 грн., яка складається з наступного: 2001,13 грн. залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 7751,48 грн. залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлений не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Ухвалою суду від 25.11.2016 року клопотання позивача від 10.11.2016 року задоволено та замінено відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями. Заперечень на позов не надсилала Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Як випливає з копії заяви позичальниці № б/н від 06.02.2007 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2, 3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2, 3 Умов та Правил надання банківських послуг. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. 07.08.2014 року позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області серія І-ФП від 08.08.2014 року. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218,1219 ЦК України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Станом на дату смерті заборгованість померлої [PERSON] перед позивачем за кредитним договором б/н від 06.02.2007 року становить 9752,61 грн., яка складається з наступного: 2001,13 грн. залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 7751,48 грн. залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно ст. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно відповіді приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], нею 14.01.2015 року за №1/2015 була заведена спадкова справа до майна померлої 07.08.2014 року [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. При цьому, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання цієї норми позивачем було 20.01.2016 року направлено претензія кредитора до Першої Первомайської державної нотаріальної контори. 09.02.2016 року отримано відповідь, що претензію позивача була пере направлена за належністю до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 23.02.2016 року позивачем отримано відповідь від приватного нотаріуса [PERSON], що претензія стосовно невиконаних зобовязань [PERSON], померлої 07.08.2014 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 03.02.2016 року № 11. Таким чином, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1216-1219, 1268-1270, 1281, 1296 ЦК України позовні вимоги є законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував. Також на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1216-1219, 1268-1270, 1281, 1296 ЦК України,

Outcome: approved