Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач 02.08.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у частці від всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, обгрунтувавши свої позовні вимоги тим, що сторони уклали шлюб 25.09.14 р.. За час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач сплачує на її користь аліменти у розмірі ј частки всіх доходів. Сторони спільно не проживають. Вона, крім цього, має на утриманні сина - [PERSON] , [INFO] , на якого отримує допомогу як одинока мати. Крім цього за час шлюбу сторін у них народилась дочка [PERSON] . Всього на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Покликаючись на ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180, 181, 184, ч. 2 ст. 182 СК України, зазначає, що відповідач працює у ВП «Пасажирське вагонне депо Ковель» філії «Пасажирська компанія» ПАТ Українська залізниця»» та має сталий доход, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від попереднього шлюбу - [PERSON] , 03 р. н. , інших непрацездатних членів сім`ї чи утриманців не має, є здоровим, а тому вона вважає, що може сплачувати аліменти у такому розмірі. Просить позов задовольнити. Провадження у справі було відкрито 29.08.19 р. за ухвалою суду. Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем було отримано під розпис 09.09.19 р.. За станом на 30.10.19 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. У судове засідання сторони не з`явились, хоча належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили, попередньо, кожен зокрема, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивача зазначила про повне підтримання позову, а відповідач - про повне його визнання. Однак за ухвалою суду від 30.10.19 р. відмовлено у прийняті визнання позову відповідачем та розгляд справи продовжено. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.09. 14 р. по даний час, що стверджується копією свідоцтва про шлюб від 25.09.14 р.. Згідно з копіями свідоцтв про народження двох неповнолітніх дітей сторін, вище зазначені спільні неповнолітні діти народжені за час шлюбу сторін. Відповідно до копії паспорта позивача серії [NUMBER] , виданого 19.04.14 р., позивач проживає у [ADDRESS] . Позивачем не надано суду доказів того, що спільно з нею проживають спільні неповнолітні діти сторін, однак, з огляду на їх вік, суд вважає, що позивачеві належить право вимоги за розглядуваним позовом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 р., що ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 р. та набула чинності для України 27.09.91 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, про що свідчить поданий до суду позов, тому кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом позивачем, належну матеріальну допомогу на утримання спільних неповнолітніх дітей сторін не надає, отже, він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми, однак, на утримання лише однієї з вказаних вище спільних неповнолітніх дітей сторін. Так як зазначає у своїй позовній заяві позивач, відповідач вже є платником аліментів на її користь на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін - дочки [PERSON] , [INFO] , у частці від своїх доходів у розмірі ј. Таким чином, позовні вимоги стосовно присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд визнає їх підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення, а саме, в частині стягнення аліментів на таку спільну неповнолітню дитину сторін як дочка [PERSON] , [INFO] .. Підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки сторін - [PERSON] , [INFO] , за умови чинного існування судового рішення, як про це твердить позивач, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання цієї дитини, немає. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів на утримання цієї однієї спільної дитини сторін - дочки [PERSON] , [INFO] , суд виходить з такого. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказаних вище двох спільних неповнолітніх дітей сторін; відповідач добровільно коштів на утримання цих дітей не надає, хоча має обов`язок по їх утриманню до досягнення ними повноліття, працює та має сталий доход і вже є платником аліментів на утримання дочки сторін - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від своїх доходів та платником аліментів на утримання свого сина - [PERSON] , 03 р. н. , у розмірі 1/3 частки від своїх доходів. Суд враховує, що даних про те, що відповідач працює та має сталий доход, є платником аліментів на утримання дочки сторін - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від своїх доходів та на утримання свого сина - [PERSON] , 03 р. н. , у розмірі 1/3 частки від своїх доходів, позивачем суду не надано, однак, відповідач своєю заявою про визнання позову ці обставину, на думку суду, визнав і не заперечив. З огляду на те, що відповідач є працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування не надано, дані про інших, крім зазначених вище, утриманців відповідача у розпорядженні суду відсутні, відповідач своєю заявою про визнання позову не оспорює жодної з обставин, вказаних позивачем у її позовній заяві, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти ще й на утримання неповнолітньої дитини сторін - дочки [PERSON] , [INFO] , у певній частці від всіх видів його доходу. Із сукупності оцінених судом доказів є підстави для висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу і на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , та зобов`язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її. При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. За таких обставин суд вважає можливим позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у 1/6 частці всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі ст. 183 СК України, з врахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, якою визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1 626 гривень, з 1 липня - 1 699 гривень, з 1 грудня - 1 779 гривень; віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2 027 гривень, з 1 липня - 2 118 гривень, з 1 грудня - 2 218 гривень. В решті позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн, 40 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: partial