Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 51 430 грн. 94 коп. та судові витрати у справі. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 08.05.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та боржником [PERSON], останній отримав кредит у сумі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами зазначеного договору боржник зобовязувалась щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 28.02.2018 утворилась заборгованість у вказаній вище сумі. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, позивач свого представника до суду не направив. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю, проти винесення заочного рішення останній заперечень не має. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно зазначивши про невизнання позову в частині стягнення з нього штрафу (фіксованої частини) у сумі 500 грн. та штрафу (процентної складової) у сумі 2\~425,28 грн., в іншій частині позов визнав. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 08.05.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір (що складається із анкети-заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів), на підставі якого останній отримав кредит у сумі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Частиною 1 ст.1049\~ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.6.5 кредитного договору клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором станом на 28.02.2018 утворилась заборгованість в сумі 61 430 грн. 94 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 1 428 грн. 73 коп.; по процентах за користування кредитом 43 324 грн. 93 коп.; заборгованість за пенею та комісією 3\~752 грн.; штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 2 425 грн. 28 коп. (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За правилами ст.ст.1054, 1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови договору відповідачем порушені, про що свідчить розрахунок, наданий ПАТ КБ «ПриватБанк». Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Враховуючи положення ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приймає до уваги не визнання відповідачем позову в частині стягнення з останньої на користь позивача 500 грн.00 коп. - фіксованої частини штрафу та 2 425 грн. 28 коп. - процентної складової штрафу з огляду на наступне. Частинами першою, другою\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків сплати по одному із договірних зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Суд вказує, що зазначені вище Умови та правила не містять дату, коли вони були складені, а також в них відсутні підписи відповідача, а позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували про те, що саме ці Умови і правила є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту. Натомість, відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги розрахунок заборгованості відповідача по кредитному договору від 08.05.2007, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ\~«ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення на суму 48 505 грн. 66 коп., а не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення штрафу відповідно до п.8.6. умов та правил надання банківських послуг (500 грн.00 коп. - фіксована частина штрафу, 2 425 грн. 28 коп. - процентна складова штрафу). \~\~ \~ \~ \~ \~Позивачем по справі було понесено судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп. (а.с.1). Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 141 ЦПК України. Таким чином, виходячи із вищенаведеного та пропорційного розрахунку на користь позивача слід стягнути понесений ним судовий збір у сумі 1\~661 грн. 78 коп. (48 505 грн. 66 коп. х 100% : 51 430 грн. 94 коп. х 1\~762 грн. / 100% = 1\~661 грн. 78 коп.).

Outcome: partial