Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач 09 листопада 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 квітня 2015 року між сторонами укладено договір про встановлення ліміту овердрафту - позичальник приєднався до діючого у банку договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників карткового продукту «Домовичок». Відповідно до умов даного договору позичальнику надано кредит шляхом встановлення на його картковому рахунку ліміту дозволеного овердрафту в сумі 7 000,00 грн., строком на 24 місяці починаючи з 02.04.2015 року по 01.04.2017 року, зі сплатою 0,0001% річних протягом пільгового періоду, 36,0% річних за користування овердрафтом та 48% річних за користування овердрафтом (на прострочену заборгованість). На виконання умов договору позивачем на картковий рахунок відповідача за № [NUMBER] встановлено ліміт та видана окрема платіжна картка № [NUMBER] із ПІН-конвертом. У свою чергу відповідач в порушення умов договору отримані кошти та проценти за користування не повертає згідно умов договору, у зв'язку із чим, станом на 11.10.2016 року його заборгованість складає 6 598,07 грн., з якої: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 2 016,26 грн.; заборгованість за овердрафтом - 4 533,16 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом - 48,65 грн. Посилаючись на викладені у позові обставини та на вищевикладене, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], на свою користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників карткового продукту «Домовичок», до якого [PERSON] приєднався 02 квітня 2015 року на підставі заяви-анкети № ASJ-930-15-DOM, станом на 11.10.2016 року в сумі 6 598,07 грн. та судовий збір. Позивач в особі свого представника діючого на підставі довіреності - [PERSON], в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду представник надав письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу своєю відсутністю. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.92). Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилав. Крім того, до суду повернувся конверт з відправленням, що направлявся відповідачці із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 30 березня 2015 року [PERSON] звернувся до установи ПАТ АБ «Укргазбанк» із заявою № ASJ-930-15-DOM на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників карткового продукту «Домовичок» (а.с.4). За умовами вказаного договору, відповідачу встановлено ліміт дозволеного овердрафту в сумі 7 000,00 грн., строком користування 24 місяці: з 02.04.2015 року по 01.04.2017 року, зі сплатою відсотків за користування: 36,0% річних - базова процентна ставка, 0,0001% - пільгова процентна ставка, 48% річних - процентна ставка на прострочену заборгованість за дозволеним овердрафтом. [PERSON] видана окрема платіжна картка № [NUMBER] із ПІН-конвертом для користування грошовими коштами (а.с.6). В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустивши прострочення повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування, в наслідок чого за ним станом на 11.10.2016 року утворилась заборгованість в сумі 6 598,07 грн., з якої: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 2 016,26 грн.; заборгованість за овердрафтом - 4 533,16 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом - 48,65 грн. (а.с.24-26). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 598,07 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved