Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

ПАТ Райффайзен Банк Аваль звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 77 361 грн. 69 коп., зазначають, що 06.05.2011 року між банком та ТОВ Сапсан був укладений кредитний договір № 012/42-1/180. В подальшому до кредитного договору вносились зміни з Додатковою угодою №012/42-1/180/1 від 27.03.2013 року (далі Додаткова угода №1) та Додатковою угодою №012/42-1/180/2 від 30.09.2013 року (далі Додаткова угода №1). Відповідно до п.1.1 ст.1 Кредитного договору позичальнику була відкрита не відновлювальна кредитна лінія у розмірі 174 393,80 грн. Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами №3 від 10.05.2011 року та №7 від 04.07.2011 року. Відповідно до Додаткової угоди №2 строк користування кредитними коштами було встановлено до 28.02.2014 року. Відповідно до п.7.2 ст.7 Кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та строки згідно з Додатком №1 до Додаткової угоди №2 до кредитного договору. Проте позичальник істотно порушив умови кредитного договору не повернувши кредитні кошти та не сплативши відсотки за користування в строки, що передбачені умовами договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON], [PERSON] та банком 06.05.2011 року були укладені договори поруки №12/133-00/600, №12/133-00/601, згідно з якими [PERSON] і [PERSON] взяли на себе зобовязання відповідати перед банком по зобовязання позичальника, які виникають з кредитного договору. Згідно п.3.4 договорів поруки у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителів з вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. 10.04.2014 року засобом Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта відповідачам було направлено досудові вимоги від 10.04.2014 року №140-9-1-00/16354 та №140-9-1-00/16355 з вимогою погасити кредит (основне зобовязання) та інші нарахування за ним. Однак, на момент звернення до суду відповідачі вимоги не задовольнили та заборгованість і штрафні санкції не сплатили. Таким чином, відповідачі станом на 14.04.2014 року мають прострочену заборгованість в сумі 77 361,69 грн., що складається з: несплаченої частини кредиту в розмірі 69 757,51 грн., процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 4 755,99 грн., пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 2 677,80грн., пені за прострочення сплати процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 150,39 грн. Оскільки, добровільно здійснювати погашення заборгованості відповідачі не бажають, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідачів на свою користь суму заборгованості в розмірі 77 361,69 грн. та судові витрати по справі, сплачені при подачі позову. В судове засідання представник позивача за довіреністю, не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, в разі неявки відповідача справу розглядати в заочному порядку. В судове засідання відповідачі не зявилися, про день місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином. Причини неявки в суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 06.05.2011 року між банком та ТОВ Сапсан був укладений кредитний договір № 012/42-1/180 (а.с.8-24). В подальшому до кредитного договору вносились зміни з Додатковою угодою №012/42-1/180/1 від 27.03.2013 року (далі Додаткова угода №1) та Додатковою угодою №012/42-1/180/2 від 30.09.2013 року (далі Додаткова угода №1) (а.с.25-34). Відповідно до п.1.1 ст.1 Кредитного договору позичальнику була відкрита не відновлювальна кредитна лінія у розмірі 174 393,80 грн. Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами №3 від 10.05.2011 року та №7 від 04.07.2011 року (а.с.35). Відповідно до Додаткової угоди №2 строк користування кредитними коштами було встановлено до 28.02.2014 року. Відповідно до п.7.2 ст.7 Кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та строки згідно з Додатком №1 до Додаткової угоди №2 до кредитного договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Проте позичальник істотно порушив умови кредитного договору не повернувши кредитні кошти та не сплативши відсотки за користування в строки, що передбачені умовами договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та банком 06.05.2011 року був укладений договір поруки №12/133-00/600, згідно з яким [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати перед банком по зобовязання позичальника, які виникають з кредитного договору.(а.с.36-38). Також, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та банком 06.05.2011 року був укладений договір поруки №12/133-00/601, згідно з яким [PERSON] взяла на себе зобовязання відповідати перед банком по зобовязання позичальника, які виникають з кредитного договору (а.с.39-41). Позивач свої зобовязання за договором виконав, кредит надав, але Боржник належним чином свої зобовязання не виконали, у визначений строк суму кредиту не повернули, внаслідок чого за ними станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 77 361,69 грн., що складається з: несплаченої частини кредиту в розмірі 69 757,51 грн., процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 4 755,99 грн., пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 2 677,80грн., пені за прострочення сплати процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 150,39.(а.с.6-7). 10.04.2014 року засобом Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта відповідачам як солідарним поручителям за кредитним договором № 012/42-1/180 укладеним ТОВ Сапсан та позивачем було направлено досудові вимоги від 10.04.2014 року №140-9-1-00/16354 та №140-9-1-00/16355 з вимогою погасити кредит (основне зобовязання) та інші нарахування за ним. (а.с.42-43). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Крім того, статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п.3.4 договорів поруки у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителів з вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України - у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] як поручителів за кредитним договором №012/42-1/180 на користь позивача суму заборгованості в розмірі 77 361,69 грн., що складається з: несплаченої частини кредиту в розмірі 69 757,51 грн., процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 4 755,99 грн., пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 2677,80грн., пені за прострочення сплати процентів за фактичне користування кредитними коштами 150,39 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 773,63 грн.(а.с.1), які необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved