Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Перевита [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS] . Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. З позовної заяви вбачається, що 24 квітня 2004 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Городнянському відділі РАЦС Чернігівської області. Після реєстрації шлюбу позивач та відповідач у встановленому законом порядку вселилися у квартиру [ADDRESS] . 25.09.2008 року вказана квартира була подарована позивачу її батьком - [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 25.09.2008 року. З листопада 2018 року відповідач у квартирі позивача не проживає і у відповідності до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом. Ухвалою судді від 20 травня 2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що вони з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі у квартирі [ADDRESS] Вказана квартира належить їй на праві власності. З відповідачем вони разом не проживають вже більше року, шлюб з відповідачем розірвано за рішенням суду. Відповідач залишив будинок, виїхав, не проживає у помешканні більше року. Де точно він знаходиться вона не знає, припускає, що за кордоном. Перешкод щодо проживання вона не чинила відповідачу, це було його рішення змінити місце проживання. Протягом року відповідач вдома не з`являвся. На даний час він не є членом її сім`ї, не являється її чоловіком, вона сама виховує двох неповнолітніх дітей та їй необхідно оформлювати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, але цього вона не може зробити, оскільки відповідач зареєстрований в її квартирі. Допомоги відповідач не надає, а при вирішенні питання щодо надання субсидії його доходи будуть враховуватись, хоча вона сама утримує будинок та особисто сплачує комунальні послуги. Відповідач повертатись для проживання в квартиру не збирається, він це сам сказав їй. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином та останньому направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Городнянської міської ради Чернігівської області відповідач зареєстрований проживаючим у [ADDRESS] . Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання та через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 34, 52 ). Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Повноважний представник Городнянської міської ради Чернігівської області Яценко Д.В. надав до суду письмове клопотання від 18.06.2019 року за № 03-09/529 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують ( а.с. 24-25 ). У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію позивача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши її пояснення, перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні докази та допитавши свідків, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні договору дарування квартири від 25.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Совою В.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 3703, вбачається, що Перевита [PERSON] безоплатно прийняла належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] ( а.с. 6-8 ). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Городнянським БТІ № 20633208 від 20.10.2019 року, Перевита [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 25.09.2008 року ( а.с. 11 ). Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 02.05.2019 року за вих. № 1441 Перевита [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2014 року народження ( а.с. 12 ). З довідки депутата Городнянської міської ради Стратілат М.І. від 02.10.2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , але фактично з жовтня 2018 року за вказаною адресою не проживає ( а.с. 53 ). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала показання про те, що вона являється сусідкою позивача та [PERSON] вже не бачила більше року і більше року він у квартирі не проживає. Вона як сусідка раніше бачила відповідача, віталася з ним, а зараз той не з`являється, не проживає. За цей час сварок, скандалів або ж спроб відповідача потрапити у квартиру не було. Відповідач зник, не з`являється, вони, як сусіди, це бачать. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала показання про те, що вона є подругою позивача. Відповідача вона не бачила з минулого року. Її діти та діти позивача товаришують, гуляють разом з мамою, а [PERSON] вона не бачила з минулого року, тобто вже більше року. Позивач з відповідачем проживали разом, потім він поїхав, можливо за кордон, куди саме не знає. Відповідач не проживає вже більше року, не з`являвся і вона його не бачила. Відповідач виїхав, перешкод для проживання у нього не було, принаймні вона таких не знає. Згідно статті 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК Української РСР. Згідно статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частина 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , вже більше року не проживає за адресою : [ADDRESS] . Згідно вимог статті 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved