Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач 05.07.2018 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони перебували у шлюбі з 11.10.2003 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м.Одеса від 16.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано. З метою забезпечення належних житлових умов дочці, 04.04.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду на придбання нерухомого майна на ім`я неповнолітньої дочки [PERSON] . Для чого позивач передав відповідачу 25000,00 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою від 14.04.2011 року. Таким чином, між сторонами було укладено договір в інтересах третьої особи в порядку ст.636 ЦК України. Тривалий час [PERSON] ухиляється від виконання свого зобов`язання. Листом від 31.03.2017 року за підписом представника відповідача [PERSON] позивача було проінформовано, що відповідач має намір разом з дочкою [PERSON] виїхати на постійне місце проживання до Ізраїлю та змінити громадянство своє та [PERSON] , для чого від [PERSON] , як батька, вимагалось надання відповідного дозволу. Від зустрічей з [PERSON] відповідач відмовляється, на телефонні дзвінки не відповідає. У позивача виникли побоювання, що відповідач не має наміру виконувати зобов`язання щодо придбання нерухомого майна на ім`я доньки. 07.03.2018 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо виконання вищевказаного зобов`язання в порядку, передбаченому ч.2 ст.530 ЦК України. Дана вимогу залишено відповідачем без відповіді та задоволення. 02.04.2018 року на адресу відповідача було направлено лист з інформацією про наявність об`єктів нерухомості, які виставлені на продаж у м.Херсоні, станом на 23.03.2018 року, за даними ПП «Брокерське Агенство «Смарагд», а також [PERSON] вдруге було запропоновано виконати зобов`язання або повернути [PERSON] грошові кошти. Дана пропозиція також залишена відповідачем без відповіді. Враховуючи факт не придбання відповідачем з квітня 2011 року нерухомого майна на ім`я неповнолітньої [PERSON] , що підтверджує відсутність такого наміру взагалі, позивач втратив інтерес у виконанні відповідачем укладеної угоди та вимагає повернення грошових коштів. Позивач має намір особисто придбати нерухоме майно на ім`я доньки. Станом на 04.07.2018 року офіційний курс НБУ становить 26,2992 грн за долар США, таким чином сума, яка підлягає поверненню складає 657480,00 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 657480,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 19.07.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 24.09.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2019 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою суду від 21.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що [PERSON] погоджується із тим, що дійсно вона погодилась на отримання від [PERSON] коштів з метою придбання житла їх спільній донці. У зв`язку із чим написала [PERSON] , відповідну розписку від 14 квітня 2011 року. Згідно розписки від 14 квітня 2011 року не було погоджено строків у межах яких має бути здійснено придбання житла [PERSON] , а також не визначеного місця, де має бути придбана на користь доньки нерухомість. Враховуючи те, що у розписці від 14 квітня 2011 року не визначено строку у межах якого має бути здійснено придбання житла [PERSON] , позивач посилається на прострочення виконання зобов`язання пов`язуючи його із нормою ст.530 ЦК України та обставинами надіслання [PERSON] 07 березня та 02 квітня 2018 року вимог щодо виконання зобов`язань, визначених розпискою від 14 квітня 2011 року. До матеріалів справи не надано доказів отримання вказаних вимог [PERSON] для можливості визначення строку виконання зобов`язань, згідно норми ч.2 ст.530 ЦК України. [PERSON] виразила відповідачу своє бажання на набуття нею у власність нерухомості після досягнення нею повноліття і до тепер вона не визначилась із місцем, де вона бажає набути у власність нерухомість, саме за цих обставин на сьогодні нерухомість не була придбана на її ім`я. Також, з метою не допущення знецінення коштів отриманих за розпискою, [PERSON] за них було придбано нерухомість у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , яка за першою вимогою [PERSON] , буде або переоформлена на її ім`я, або продана з метою придбання іншої нерухомості на ім`я [PERSON] . Представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки за нормами ч.3 ст.636 ЦК України домовленість між сторонами не може бути розірвана так як, [PERSON] претендую на отримання благ за договором укладеним на її користь, а також у зв`язку із тим, що не настав строк виконання умов договору і відсутності у позивача права вимоги за ним до [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2003 року до 16.08.2010 року, згідно рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.08.2010 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають доньку - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №663, зробленого 06.05.2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси. Згідно розписки від 14.04.2011 року [PERSON] , [INFO] , отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 25000,00 доларів США, що еквівалентно на 14.04.2011 року складає 200 000 грн. на придбання нерухомого майна на ім`я неповнолітньої доньки [PERSON] . Зазначені грошові кошти були внесені на рахунок [PERSON] , що підтверджується квитанцією АТ «Приватбанк» від 14.04.2021 року. Представником відповідача зазначена обставина не спростовувалася. Представником позивача 07.03.2018 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо виконання зобов`язання щодо придбання нерухомого майна на ім`я доньки в порядку, передбаченому ч.2 ст.530 ЦК України. Листом від 31.03.2017 року за підписом представника відповідача [PERSON] позивача було проінформовано, що відповідач має намір разом з донькою [PERSON] виїхати на постійне місце проживання до Ізраїлю та змінити громадянство своє та [PERSON] , для чого від [PERSON] , як батька, вимагалось надання відповідного дозволу. 02.04.2018 року на адресу відповідача було направлено лист з інформацією про наявність об`єктів нерухомості, які виставлені на продаж у м.Херсоні, станом на 23.03.2018 року, за даними ПП «Брокерське Агенство «Смарагд», а також [PERSON] вдруге було запропоновано виконати зобов`язання або повернути [PERSON] грошові кошти. Зазначена вимога була проігнорована відповідачем. Відповідно до вимог ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти на загальну суму 25000,00 доларів США, на придбання нерухомого майна на ім`я неповнолітньої доньки [PERSON] . Однак, відповідачем станом на 08.12.2021 року взяті зобов`язання не виконані. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч.2 ст.636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та отримані кошти позивачу не повернуті, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 657480,00 гривень, що еквівалентна станом на 04.07.2018 року згідно офіційного курсу НБУ 25000 доларів США. Доводи відповідача суд до уваги не приймає як безпідставні, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 6574,80 гривень.

Outcome: approved