Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24828,02 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечує. Просить суд відмовити в позові, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, також просить суд зменшити нараховану пеню та штрафи у звязку з матеріальним становищем, оскільки відповідач втратив роботу, має інші кредитні зобовязання та має на утриманні дітей. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 526, 527, 530,1050,1054 ЦК України \~\~\~підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк»уклало з відповідачем [PERSON] договір б\\н від 21.03.2007 року (а.с. 6-7). Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти \~у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 31.01.2012 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заборгованість за кредитом 8828,50 грн. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заборгованість за відсотками 12214,76 грн., -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заборгованість по комісії за користування кредитом 3784,76 грн., а всього 24828,02 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-5, 76-83). Відповідно до статті 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність відповідно до статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності відповідно до статті 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [PERSON] з часу виникнення заборгованості частково вносив платежі 27.11.2012 року,02.02.2013 року, 11.04.2016 року.( а.с.67-75), тобто вчинював дії, що свідчить про визнання ним свого боргу та переривання строків позовної давності. До того ж строк дії картки закінчився в березні 2013 року( а.с.88). Таким чином посилання представника відповідача на пропущення позивачем строків позовної давності є безпідставними. Також, суд зауважує, що як вбачається з розрахунку заборгованості ( а.с.3-5) позивач не просить стягнути з відповідача пеню та штрафи, а тому заява представника відповідача про зменшення неустойки через матеріальний стан відповідача є також безпідставними. Враховуючи вище викладене, оскільки на день розгляду справи заборгованість відповідачем перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку не сплачена ( а.с. 76-83), то вона підлягає примусовому стягненню. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» \~підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 248,28 грн.

Outcome: approved