Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 14.05.2007р. кредитного договору №CVМWGK00000020 відповідачу [PERSON] надано кредит у сумі 5000 доларів США строком до 13.05.2037 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 14.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено договори поруки. Відповідач [PERSON] порушила зобов`язання за кредитним договором і станом на 19.07.2016р. існує заборгованість у розмірі 8730,88 доларів США, з яких: 4592,93 доларів США заборгованість за кредитом, 3508,25 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 629,70 доларів США заборгованість по комісії. Просив стягнути солідарно з відповідачів загальному розмірі 8730,88 гривень, що еквівалентно 216962,37 гривень. Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між Приватбанком та [PERSON] 14.05.2007р. укладено договір №CVМWGK00000020, за яким останній надано кредит в сумі 5000 доларів США строком до 13.05.2037 року. Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 14.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено договори поруки. Згідно наданого позивачем розрахунку у звязку порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 19.07.2016р. існує заборгованість у розмірі 8730,88 доларів США, з яких: 4592,93 доларів США заборгованість за кредитом, 3508,25 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 629,70 доларів США заборгованість по комісії. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК). Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Згідно ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1\~ ст. 192 ЦК України \~законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. За ч.1 ст.533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Положення ч.2 ст.192 ЦК України та ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» \~можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України \~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір солідарно не стягується, тому з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3254,44 гривень з кожного у рівних частках по 1627,22 гривень. Враховуючи наведене, ст.ст. 192, 526, 527, 530, 533, 551, 553, 554, 610, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved