Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач 06.01.2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до Договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1, 1.3 Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (Пат «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Отже, внаслідок укладення договорів, 08.12.2014 року відбулася зміна кредитора, а саме: ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500384888 від 21.06.2013 року позичальником згідно якого є [PERSON]. 21.06.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500384888, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 22436,40 грн. на строк з 21.06.2013 року по 25.06.2016 року. Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит, однак відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого за нею станом на 09.12.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 39723,19 грн., яка складається з: за кредитом-20409,23 грн., по відсотках 5400,87 грн., по комісії 7913,09 грн., штраф -6000,00 грн. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості в розмірі 39723,19 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином . Про причини своєї неявки суд не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 21.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500384888, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 22436,40 грн. зі сплатою 14,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів./а.с.5/ 30.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та Публічним акціонерним банком «Альфа-Банк» укладено договір «Факторингу». Згідно Відповідно до п.п.1.1, 1.3 Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (Пат «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора./а.с.15-17/ Станом на 09.12.2015 року за відповідачкою утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 39723,19 грн., яка складається з: за кредитом-20409,23 грн., по відсотках 5400,87 грн., по комісії 7913,09 грн., штраф -6000,00 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 39723,19 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1218,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved