Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач 09 лютого 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що 07 серпня 2010 року між відповідачем та ПСП «ДІАР» було укладено договір оренди землі. 11 жовтня 2015 року строк дії договору оренди землі закінчився, однак ПСП «ДІАР» продовжує користуватися земельною ділянкою, що належить [PERSON], та на спірній земельній ділянці було проведено комплекс осінньо-польових робіт під врожай 2016 року. Позивач зазначає, що в період з 11 жовтня 2015 року по 11 листопада 2015 року на адресу ПСП «ДІАР» жодних листів-повідомлень від [PERSON], про заперечення у поновленні договору оренди землі не надходило. 26 листопада 2015 року ПСП «ДІАР» направило цінним листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача лист про поновлення договору оренди землі разом з примірниками додаткової угоди про поновлення договору оренди, яким просило [PERSON] підписати та надіслати на поштову адресу ПСП «ДІАР» всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації. А після проведення державної реєстрації, ПСП «ДІАР» зобовязалося один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати відповідачу. Станом на день подачі позову до суду [PERSON] не направив підписані договори оренди землі направлені на його адресу ПСП «ДІАР». Позивач просить суд зобовязати [PERSON] вчинити дії щодо укладення з Приватним сільськогосподарським підприємством «ДІАР» додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 07 серпня 2010 року, на той самий строк і з тих самих підстав та стягнути з відповідача на користь ПСП «ДІАР» судові витрати. Представник позивача позовні вимоги уточнив та просив суд задовольнити вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали надавши свої пояснення. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. По справі встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 004231 відповідач є власником земельної ділянки загальною площею 2,5702 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.9). 07 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі строком на 5 років з моменту підписання та його державної реєстрації (а.с.5-8). 11 жовтня 2015 року строк дії договору оренди землі закінчився, однак ПСП «ДІАР» продовжує користуватися земельною ділянкою, що належить [PERSON], та на спірній земельній ділянці було проведено комплекс осінньо-польових робіт під врожай 2016 року (а.с.17). Позивач зазначає, що в період з 11 жовтня 2015 року по 11 листопада 2015 року на адресу ПСП «ДІАР» жодних листів-повідомлень від [PERSON] про заперечення у поновленні договору оренди землі (а.с.19). 26 листопада 2015 року ПСП «ДІАР» направило цінним листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача лист про поновлення договору оренди землі разом з примірниками додаткової угоди про поновлення договору оренди, яким просило [PERSON] підписати та надіслати на поштову адресу ПСП «ДІАР» всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації (а.с.10-13). А після проведення державної реєстрації, ПСП «ДІАР» зобовязалося один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати відповідачу. Станом на день подачі позову до суду [PERSON] не направив підписані договори направлені на його адресу ПСП «ДІАР». Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із наступних міркувань. Представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме, просив зобовязати відповідача [PERSON] укласти з ПСП «ДІАР» додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 07 серпня 2010 року, укладеного між [PERSON] та ПСП «ДІАР», що зареєстрований Володарським районним відділом СВП «Київський обласний реєстраційний центр «ДП Центру «ДЗК» за № 04.10.943.00759 від 11.10.2010 року, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (а.с.75). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, що він працює трактористом в ПСП «ДІАР», відповідно до завдань агронома виконував польові роботи, а саме, боронування в полі № 6 10.03.2016 року, де є дві земельні ділянки, які він не обробляв, так як це земля одноосібників. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, про те, що він працює трактористом в ПСП «ДІАР». 10.03.2016 року виконував польові роботи, а саме, боронування в полі № 6 разом з трактористом [PERSON]. При додатковому допиті надав показання, що на полі № 6 в 2015 році ПСП «ДІАР» вирощував соняшник, який зібрали комбайни ПСП «ДІАР» до 10.10.2015 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, про те, що обробляв земельну ділянку відповідача [PERSON] в с. Завадівка в полі № 6. Під час обробітку земельної ділянки [PERSON] був присутній [PERSON] . Польові роботи на земельній ділянці [PERSON] виконував оранку та дискування. На виконання цих робіт його було запрошено [PERSON], який наймає його на роботу трактористом. В жовтні 2015 року виконував роботу на земельній ділянці [PERSON] по дискуванню земельної ділянки. Де саме знаходиться земельна ділянка [PERSON] йому показував особисто [PERSON]. Кадастровий номер даної земельної ділянки йому невідомий. Коли продив дискування в жовтні 2015 року, то були виставлені межові знаки у виді деревяних кілків. Приблизно площа, яку було оброблено [PERSON] 2,5 гектара. Матеріали справи вказують, що позивач користувався належною відповідачу земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, а саме, проведення оранки, боронування та дискування земельної ділянки, а також відповідач самостійно почав використовувати свою земельну ділянку, що також підтверджується письмовими доказами (а.с.65-71). Відповідно до договору оренди землі від 07.08.2010 року, який укладений між [PERSON] та ПСП «ДІАР», щодо оренди земельної ділянки загальною площею 2,5702 га, п. 8 договору визначено, що договір укладено на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Державна реєстрація даного догогвору від 07.08.2010 року була проведена 11.10.2010 року (а.с.5-9). Лист про поновлення договору оренди ПСП «ДІАР» направило [PERSON] з додатковою угодою про поновлення договору оренди в 3 примірниках 26.11.2015 року (а.с.10), тобто, відповідно до вимог п. 8 договору оренди землі між сторонами, вимоги договору для його поновлення на тих самих умовах та з тих самих підстав ПСП «ДІАР» виконано не було. Посилання на лист про поновлення договору від 26.11.2015 року, не можуть бути взяті судом до уваги, як підстава зобовязання [PERSON] укласти договір, в звязку з тим, що ПСП «ДІАР» не виконало вимогу п. 8 договору оренди землі від 07.08.2010 року, а також з врахуванням того, що відповідачем було направлено повідомлення від 30.06.2015 року (а.с.63) зареєстрований в книзі обліку вхідних документів, копія якої надано представником позивача (а.с.51), про те, що [PERSON] по закінченню договору оренди не бажає продовжувати договір оренди земельної ділянки в звязку з тим, що має намір обробляти земельну ділянку самостійно. Окрім того, після отримання листа повідомлення від ПСП «ДІАР» від 26.11.2015 року [PERSON] направив лист-повідомлення, що лист з пропозицією поновлення договору оренди землі ним розглянуто, ним прийнято рішення не поновлювати з ПСП «ДІАР» договір оренди землі (а.с.64). Ч.ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на момент укладання договору була викладена наступним чином: «Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням». Договором сторонами була встановлена обовязкова умова для його поновлення, а саме: надсилання повідомлення, в тому числі і у випадку використання земельної ділянки після закінчення строку, яка ПСП «ДІАР» не була дотримана. Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, у частинах першій-п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Будь-яких договорів з іншим орендарем [PERSON] не укладав, докази щодо цієї обставини сторонами не надавались, тому ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», на думку суду не може бути застосована до спірних правовідносин між сторонами з врахуванням досліджених письмових доказів, а також те, що [PERSON] має намір самостійно обробляти власну земельну ділянку, про що [PERSON] повідомляв позивача. Окрім того в матеріалах справи є акт про перенесення меж земельної ділянки в натурі на місцевості (а.с.65-68). ПСП «ДІАР» повідомило листом [PERSON] про поновлення договору оренди землі 26.11.2015 року, який отримано 27.11.2015 року [PERSON] (а.с.13) і відповідно відповідачем направлено лист-повідомлення про небажання продовжувати договір оренди землі (а.с.64). ПСП «ДІАР» направило листа про поновлення договору оренди землі після закінчення строку договору оренди землі, державна реєстрація якого проведена 11.10.2010 року, лист направлено 26.11.2015 року, що не відповідає умовам договору оренди від 07.08.2010 року. Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Для того, щоб звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів на підставі ст. 3 ЦПК України, позивач повинен навести докази такого порушення, невизнання чи оспорювання. Таким чином суд спростовує твердження позивача щодо обов'язковості суду застосування у даних правовідносин правової позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 25 лютого 2015 року у цивільній справі № 6-10 цс 15. Представник ПСП «ДІАР» у даному випадку перекручує названий висновок на свій розсуд, що є неприпустимим. Ст. 78 ЗК України передбачено, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Ч. 1 ст. 79-1 ЗК України вказує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 319 ЦК України вказує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення законодавства щодо переукладення договору оренди земельної частки (паю) передбачають право на укладення договору оренди і не може бути примусом для власника земельної ділянки. Беручи до уваги все вище зазначене, оцінивши всі докази в сукупності наданими сторонами, виходячи із положення п. 8 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України та розділу ІХ «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладення договору оренди, ураховуючи при цьому положення ст.ст. 316, 319, 321, 626, 764 ЦК України, щодо свободи договору, укладення його при наявності вільного волевиявлення особи; непорушності права власності та здійснення цього права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору. Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо зобовязання відповідача вчинення дій щодо укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі є безпідставними, а тому у задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства «ДІАР» до [PERSON], про зобовязання вчинити дії, слід відмовити за безпідставністю вимог, враховуючи також те, що посилання представника позивача, як підстава зобовязання уклатси договір, а саме, вираження волевиявлення мовчазною згодою не відповідає матеріалам справи та спростовується письмовими доказами, враховуючи також, що відповідачем направлялись повідомлення про небежання продовження правовідносин щодо оренди земельної ділянки, вчинялись дії щодо її самостійного використання, а також недотримання позивачем вимог укладеного 07.08.2010 року договору оренди земельної ділянки, тому враховуючи заперечення відповідача, щодо продовження договору, не може бути підставою для застосування ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Outcome: dismissed