Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач 05.07.2021 р. звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 06.10.2018 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач проживає окремо, сім`я існує формально, збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Ухвалою судді Куцевол В.В. Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська .від 11.08.2021 року справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 року визначено головуючим у справі суддю Ковальчук Л.М. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області 20.09.2021 року призначено судове засідання за вказаною справою. Судом сторонам було направлено копії ухвали про прийняття та відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.10.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.10.2018р., серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та на підставі ст. 7, 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved