Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Подано заяву Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, заінтересовані особи - Новомосковська районна Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що 14 жовтня 1994 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось нерухоме майно будинок, розташований за адресою: вул. Красна, 73, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, належний померлій на праві приватної власності згідно вкладки до домової книги. На момент смерті в будинку інші особи не прописані. [PERSON] залишила заповіт № 654 від 13 вересня 1994 року, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON], який мешкав без реєстрації по вул. Красна, 73 в м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. [PERSON] помер 08 квітня 2003 року та на момент смерті спадщину на себе не оформив. Вказуючи на норми п.5 ч.1 ст.555 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.1277 ЦК України, просить задовольнити позов. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності. В зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13 жовтня 1994 року померла [PERSON], яка мешкала в м. Перещепине, вул. Красна 73 /а.с.3, 36/. У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем Виконавчого комітету Перещепинської селищної ради 13 вересня 1994 року за № 654, [PERSON] заповідала належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться в с.Перещепино по вул. Красній, 73 Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] /а.с.4/. Також у відповідності до вкладки до домової книги прописки громадян, що проживають у домоволодінні, розташованому за адресою: с. Перещепине, вул. Красна, 73, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло від 01 червня 1989 року, домоволодіння находиться в користуванні [PERSON], вкладка видана БТІ «Інвентаризатор» 11 вересня 2001 року /а.с.6/. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Водночас, як свідчать матеріали справи [PERSON] померла 13 жовтня 1994 року, після смерті [PERSON] спадкової справи не заведено. Доказів вступу у спадщину спадкоємцем за заповітом матеріали справи не містять. ЦК України, на статтю 1277 якого посилається заявник в обґрунтування заяви набрав чинності 01 січня 2004 року. Так, абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлює, що правила ст. 1277 ЦК про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК. Таким чином, зазначені положення застосовуються, якщо спадщина не перейшла до держави в порядку, передбаченому ст. 555 ЦК УРСР (ЦК України в редакції 1963 року) та яка передбачала, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. У справі, що розглядається, спадщина перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР, тому вимоги про визнання спадщини відумерлою не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed