Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач 08.12.2015 року звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 04.02.2004 року належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. З 1983 року у її квартирі зареєстрований її чоловік - відповідач по справі. З квітня 2008 року він у вказаній квартирі не проживає. Відповідач у квітні 2008 року виїхав з квартири за власної ініціативою, забравши при цьому усі свої речі. Їй відомо, що він виїхав у Запорізьку область, у с. Велика Знаменка, але більш точна адреса їй не відома. Вона має намір розірвати з відповідачем шлюб, тому на даний час нею подано до Нікопольського міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем. Внаслідок реєстрації відповідача у належній їй квартирі, вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, порушуються її права як власника, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи, кожен окремо, не заперечували. Від Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшла на адресу суду заява, згідно якої, просять розглядати справу за відсутності їх представника (а.с. 16-17). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 23.02.2016 року о 09.00 год., як не вручений у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.15). Судова повістка у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Допитані у якості свідків, [PERSON] та [PERSON], кожна оремо суду пояснили, що дійсно відповідач є чоловіком [PERSON]. Вже протягом тривалого часу він не проживає у її квартирі, його особистих речей там також немає. Суд вислухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого Виконкомом Нікопольської міської ради від 04.02.2004 року (а.с.5-6). Крім позивача у вказаній вище квартирі зареєстрований відповідач по справі - її чоловік, [PERSON] (а.с. 9). З квітня 2008 року відповідач у вказаній квартирі не проживає. Відповідач у квітні 2008 року виїхав з квартири за власної ініціативою, забравши при цьому усі свої речі. Позивачу відомо, що він виїхав у Запорізьку область, у с. Велика Знаменка, але більш точна його адреса їй не відома. З акту про не проживання від 05.12.2015 року, складеного ОСББ «Світанок», вбачається, що [PERSON] зареєстрований з 1983 року за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає за місцем реєстрації з квітня 2008 року (а. с. 4) За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO] з 04.10.2083 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Внаслідок того, що відповідач зареєстрований у квартирі, що належить позивачу, остання вимушена нести додаткові витрати за відповідача по оплаті за комунальні послуги. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. Відповідач відсутній у спірній квартирі без поважних причин понад сім років, а тому відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратив право на користування цим житлом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved