Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

ПАТ «СК «ВУСО» звернулося до суду з позовом до ПАТ «СК «АХА Стархування», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що між ПАТ «СК «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER]. 11.02.13р. в місті Києві сталася ДТП, за участю автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Постановою Солом'янського районного суду міста Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно умов договору страхування ПАТ «СК «ВУСО» сплатило страхувальнику страхове відшкодування в сумі 51 387 грн. 23 коп. Враховуючи те, що цивільна відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в ПАТ «СК «АХА Страхуванння» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем в порядку досудового врегулювання спору на адресу ПАТ «СК «АХА Страхування» було направлено заяву (претензію) про страхове відшкодування. ПАТ «СК «АХА Страхування» виконало свої зобов'язання перед ПАТ «СК «ВУСО» частково, а саме в розмірі 45 075 грн. 69 коп. Таким чином, ПАТ «СК «ВУСО» просить стягнути з ПАТ «СК «АХА Страхування» на свою користь завдану майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 3 924, 31грн. та з [PERSON] 2 387, 23грн. Представник позивача до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення представник позивача не заперечував. [PERSON] станом на день розгляду справи перебуває у Дніпропетровському СІЗО. Згідно його заяви від 26.03.14р. [PERSON], росив провести судове засідання без його участі, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність своєї вини. ПАТ «СК «АХА Страхування» свого права на участь у судовому засіданні не використало, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Зважаючи на вищевикладене, суд 15.04.14р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 21.02.2012 р. між ПАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 366795-02-10-01 (а.с. 10-14). Згідно договору, його предметом є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER]. Вигодонабувачем за вказаним договором є ПАТ КБ «Правекс-Банк». 11.02.13р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER], під керуванням Хвищука Д.С. Автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] застрахований в ПАТ «СК «АХА Страхування». В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПАТ «СК «ВУСО» автомобіль Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER]. Зазначені обставини підтверджуються довідкою ВДАІ з обслуговування Солом'янського району підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 7-8). 12.02.13р. [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 15-17). Відповідно до Рахунку № 02204/00001685 ТОВ «Ніко Україна» від 21.02.13р., вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля складає 51 913, 51грн. (а.с. 18-19). Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 01.03.13р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с. 9). Згідно постанови суду, [PERSON] у судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності свою вину визнав. Звітом № 2429 від 02.03.13р., виконаного ФОП [PERSON], про оцінку розміру завданого збитку, визначено, що вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 57 758, 40грн. (а.с. 20-23). Відповідно до страхового акту ПАТ «СК «ВУСО» № 1609-02 від 26.04.13р. сума страхового відшкодування страхувальнику становить 51387,23 грн. (а.с. 36). 26.04.13р. ПАТ «СК «ВУСО» перерахувало ПАТ КБ «Правекс-Банк», вигодонабувачу, страхове відшкодування в сумі 51387,23 грн. (а.с. 38). 18.07.13р. ПАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПАТ «СК «АХА Страхування» із регресної вимогою на суму 51837,23 грн. (а.с. 40-41). На підставі угоди № 22/08/2013 про зарахування однорідних зустрічних вимог від 22.08.13р. ПАТ «СК «АХА Страхування» визнало суму страхового відшкодування в розмірі 45 075, 69 грн. (п. 2.6 угоди). Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у ПАТ «СК «ВУСО» виникло право вимоги до ПАТ «СК «АХА Страхування» ліміту відповідальності страховика та в межах недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 3 924,31 грн., (50 000,00 грн. - 45 075,69 грн. - 1000,00 грн.), де 50 000,00 грн. - ліміт відповідальності страховика, 45 075,69 грн. - сума страхового відшкодування, яка була сплачена раніше, 1000,00 грн. - франшиза, та до [PERSON] в розмірі 2 387,23 грн. в межах фактичних затрат, в якості різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (51 387,23 грн. - 49 000,00 грн.), де 51 387,23 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування (за договором майнового страхування), 49 000,00 грн. - ліміт відповідальності страховика за вирахуванням франшизи. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Ст. 29 зазначеного Закону, визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортних засобів відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Дослідженими у справі доказами об'єктивно встановлено, що позивач на виконання умов Договору страхування виплатив своєму страхувальнику (перерахувало вигоду набувачу) страхове відшкодування в сумі 51387,23 грн. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України). ПАТ «СК «АХА Страхування» в свою чергу здійснила позивачеві виплату страхового відшкодування у сумі 45 075, 69 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Враховуючи ліміт відповідальності за договору страхування та суму франшизи, ПАТ «СК «АХА Страхування» необхідно сплатити на користь ПАТ «СК «ВУСО» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 3 924,31 грн. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.13р. Отже, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків в сумі 2 387,23 грн. відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Посилання [PERSON] на відсутність своєї вини у вчиненні ДТП не приймається судом до уваги, оскільки вина останнього встановлена постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.13р. ПАТ «СК «АХА Страхування» в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надало суду доказів, які б свідчили про інший розмір заподіяної шкоди. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «СК «ВУСО». Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне солідарно стягнути з ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] на користь ПАТ «СК «ВУСО» судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с. 1). На підставі вищевикладеного, ст. ст. 993, 1187, 1188, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 8, 9, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 22, 29, 35 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved