Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення достроково, солідарно заборгованості за кредитним договором від 23 листопада 2006 року у загальному розмірі 13855,77 дол. США, що еквівалентно 299507 грн. 14 коп.. В обґрунтування позову зазначається, що 23 листопада 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 21000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних на строк до 23 січня 2015 року. Одночасно між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням [PERSON]. У червні 2010 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду, згідно якої строк виплати кредиту продовжено до 23 грудня 2017 року. Позивач зобов'язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови кредитного договору до додаткового договору у встановленні строки не виконую. Таким чином, станом на 13 березня 2015 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 13855,77 дол. США. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у повному обсязі. Так, судом встановлено, що 23 листопада 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/30/679, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 21000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних на строк до 23 січня 2015 року. 23 листопада 2006 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 014/30/679-1, згідно якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/30/679 від 23 листопада 2006 року, в повному обсязі цих зобов'язань. 11 червня 2010 року між Банком та боржником укладено додаткову угоду № 2, згідно якої строк погашення кредиту продовжено до 23 листопада 2017 року. Умови Додаткової угоди також погоджено з поручителем. Протягом 2010-2015 років [PERSON] порушує строки сплати кредиту, що призвело виникнення заборгованості станом на березень 2015 року у розмірі 1620,33 дол. США. Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 1054 Кодексу встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст. 533 ЦК України). Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] отримано від Банку кредит у розмірі 21000 дол. США. Кредит боржником частково погашено. Однак, станом на березень 2015 року рахується заборгованість за поточними платежами у розмірі 1620,33 дол. США. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням зазначених норм цивільного законодавства та встановлених обставин справи Банк має право вимагати від [PERSON] дострокового погашення кредиту, у зв'язку з порушенням строків сплати поточних платежів. Станом на 13 березня 2015 року офіційний курс долара, встановлений НБУ дорівнює 21 грн. 62 коп. за долар США. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 549 Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст.. 543 ЦК). Як встановлено матеріалами справи, 23 листопада 2006 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 014/30/679-1, згідно якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/30/679 від 23 листопада 2006 року, в повному обсязі цих зобов'язань. 11 червня 2010 року між Банком та боржником укладено додаткову угоду № 2, згідно якої строк погашення кредиту продовжено до 23 листопада 2017 року. Умови Додаткової угоди також погоджено з поручителем. Відповідачами до суду не надано будь-яких доказів погашення кредитної заборгованості. З урахуванням зазначених вище норм Цивільного кодексу України вимога ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 13855,77 дол. США, що станом на 13 березня 2015 року за офіційних курсом долару, встановленим НБУ, складає 299507 грн. 14 коп., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати позивача складають 2995 грн. 07 коп..

Outcome: approved