Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

ПАТ «Мегабанк» 01 червня 2018 року поштою було направлено до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 08 червня 2018 року. Матеріали позову в провадження судді канцелярією суду було передано 11 червня 2018 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2018 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2018 року було постановлено справу розглядати в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 12 червня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 61-015-850-2-17-Г, відповідно до якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти у розмірі 16\~163 гривень 79 коп. зі сплатою 15 % річних. За умовами кредитного договору відповідач зобовязався повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16.00 години 11 червня 2019 року. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 28 лютого 2018 року складає 25\~872 гривень 03 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 25 872 гривень 03 коп., яка складається з простроченого тіла кредиту у розмірі 16 162 гривень 84 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 819 гривень 12 коп., нарахованої та несплаченої комісії у розмірі 1\~616 гривень 36 коп., штрафу у розмірі 7\~273 гривень 71 коп., а також судовий збір у розмірі 1\~762 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялась в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з'явилась, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2017 року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 61-015-850-2-17-г, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти з каси банку на споживчі цілі у розмірі 16\~163 гривень 79 коп. строком до 11 червня 2019 року, а відповідач зобовязується повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити 15 % річних, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 6-9). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 28 лютого 2018 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 25 872 гривень 03 коп. (а.с. 20). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 25 872 гривень 03 коп., яка складається з заборгованості по сплаті простроченого тіла кредиту у розмірі 16 162 гривень 84 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 819 гривень 12 коп., нарахованої та несплаченої комісії у розмірі 1\~616 гривень 36 коп., а також штрафу та пені у розмірі 7\~273 гривень 71 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 762 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк», складає 27 634 гривні 03 коп. (25 872 гривні 03 коп. + 1 762 гривні 00 коп. = 27 634 гривні 03 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved