Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 14.08.12 [PERSON] уклав з позивачем договір № 55/06 та отримав кредитні кошти у розмірі 185 340,50 грн., які зобов'язався повернути у термін до 13.08.2016 шляхом щомісячних платежів у розмірі 5252,00 грн., які включають відсотки. В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 14.08.2012 було укладено договір поруки з поручителем [PERSON] Посилаючись на те, що з травня 2015 року відповідач [PERSON] припинив здійснювати плати на погашення кредиту, банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 60314,31 грн., яка утворилася станом на 03.03.2016 і складається з наступного: заборгованість за кредитом - 42335,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1299,62 грн., заборгованість за пенею 16679,59 грн. та судові витрати (а.с.1-3). Під час розгляду справи в суді, відповідач [PERSON] надав суду квитанції на підтвердження здійснення платежів на погашення кредитної заборгованості і після травня 2015 року, зокрема щомісячно з червня 2015 року по лютий 2016 року на суму 105 000 грн., у зв'язку з чим ПАТ «Кредобанк» зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 59 021,89 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом - 42335,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2393,68 грн., заборгованість за пенею 14293,11 грн. та судові витрати (а.с.72-75). Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Відповідачі у судове засідання також не з'явились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що 14.08.12 між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» було укладено договір № 55/06, відповідно до якого банк перерахував кредитні кошти [PERSON] у розмірі 185 340,50 грн. на купівлю автомобіля, які [PERSON] зобов'язався повернути у термін до 13.08.2016 шляхом щомісячних платежів у розмірі 5252,00 грн. зі сплатою відсотків (а.с.4-7). В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 14.08.2012 було укладено договір поруки з поручителем [PERSON] (а.с.8-9). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кошти відповідачу, що підтверджується меморіальним ордером (а.с. 19). [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Разом з тим, позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 021,89 грн. не можуть бути задоволені судом у зв'язку з їх недоведеністю. Так, судом встановлено, що в проміжок часу з серпня 2012 року по лютий 2016 року [PERSON] здійснювалися платежі на погашення кредитної заборгованості всього на суму 245 357,47 грн. При цьому, визнаючи саме таку суму платежів, ПАТ «Кредобанк» заперечував факт того, що сплачених коштів було достатньо на погашення кредитної заборгованості, адже частина даних коштів була зарахована банком на погашення пені, нарахованої відповідно до п. 5.1 кредитного договору у розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 кредитного договору, але не менше 10 грн. за кожен день прострочення. У зв'язку з розбіжностями в розрахунках, наданих банком і [PERSON] ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.10.2016 було призначено судову експертизу фінансово-кредитних операції, на вирішення якої поставленні питання: чи відповідає розрахунок заборгованості, наданий ПАТ «Кредобанк», умовам договору та нормам чинного законодавства; чи відображає розрахунок усі платежі [PERSON]; чи наявна заборгованість по кредиту? Встановлено, що за клопотанням експерта, ПАТ «Кредобанк» надав розрахунок заборгованості за кредитом станом на 10.03.2017, відповідно до якого сума заборгованості по кредиту становить 42 335,10 грн., по відсоткам - 2393,68 грн., пені - 19630,64 грн. за період з 11.03.2016 по 10.03.2017 (а.с.209). За результатами проведення експертизи було складено Висновок №16615/16-45 від 29.06.2017 (а.с.204-215). При цьому, з описової частини експертного висновку вбачається, що за період з 01.12.2012 по 01.09.2015 банком в односторонньому порядку поетапно змінювалася процентна ставка з 16,9 % річних до 26,95% річних, що відповідно, мало наслідком зазначення у розрахунку заборгованості сум до виплати, які були завідомо завищені банком. Зважаючи на це, експертом зроблено висновок про те, що розрахунок, наданий банком, ґрунтується на даних про нарахування процентів за ставками, підвищеними у спосіб, що не відповідає умовам договору та Правилам надання банками України інформації споживачі про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим Постановою НБУ від 10.05.2007 №168. Також Висновком №16615/16-45 від 29.06.2017 доводиться, що банк не надав суду повну інформацію про дати та суми платежів, здійснених [PERSON], що як наслідок, призводить до неможливості зробити висновок, чи враховані у розрахунку заборгованості по кредиту усі платежі, здійснені [PERSON] Ненадання повної інформації по платежам, а також одностороннє незаконне збільшення процентної ставки по договору, призвело до неможливості складання висновку про те, чи наявна заборгованість по кредиту (Висновок №16615/16-45 від 29.06.2017, а.с.204-215). З огляду на те, що умовами кредитного договору не передбачається право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є неправомірним. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком ВСУ, викладеним у постанові № 6-2355цс15 від 16 грудня 2015 року. За таких обставин, зазначені в розрахунку заборгованості за кредитом суми прострочених відсотків не можна вважати правильними та такими, що можуть бути покладені в основу судового рішення. Нових розрахунків платежів по кредиту з урахуванням відсоткової ставки 16,9 % річних та усіх сум, сплачених [PERSON], ПАТ «Кредобанк» не надав, що унеможливлює висновок про те, що за кредитним договором існує заборгованість, яка може бути стягнута судовим рішенням. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В порушення таких вимог закону, ПАТ «Кредобанк» розміру заборгованості за кредитним договором не довів, обставин незаконного збільшення процентної ставки за договором не спростував, що дає підстави для висновку, що позивачем не було доведено суду факту наявності заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» не знайшли свого доведення у суді, а відтак, у їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 554, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed