Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач 06.05.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] 09.12.2005 року уклали кредитний договір № 152/05ф від 09.12.2005 року, за умовами якого відповідач отримав кредит грошових коштів в сумі 85 000 Євро, зі сплатою 10 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 08.12.2015 року. Однак, у порушення умов договору Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим умови кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та нарахованих відсотків відповідачем не були виконані. Відповідно до розрахунку станом на 19.04.2016 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором складає 1\~181\~118,13 гривень. У судове засідання 25.10.2016 року з'явились представники [PERSON] та [PERSON] діючий в інтересах ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання 25.10.2016 року не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не представила. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225\~ ЦПК України\~ при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] 09.12.2005 року уклали кредитний договір № 152/05ф від 09.12.2005 року, за умовами якого відповідач отримав кредит грошових коштів в сумі 85 000 Євро, зі сплатою 10 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 08.12.2015 року. Однак, у порушення умов договору Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим умови кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та нарахованих відсотків відповідачем не були виконані. Відповідно до розрахунку станом на 19.04.2016 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором складає 1\~181\~118,13 гривень, з них: -Заборгованість по тілу кредиту 35400 Євро, що по курсу НБУ станом на 19.04.2016 року становить 1\~019\~982,82 грн.; -Заборгованість за відсотками 4374,45 Євро, що по курсу НБУ станом на 19.04.2016 року становить 126041,35 грн.; -Штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 35093,96 грн. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2012 року позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №152/05ф-7 від 09.12.2005 р. в сумі 618651,16 (шістсот вісімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят одна) гри., яка складається з: - заборгованості за кредитом 603524,16 гри., заборгованості за відсотками 8939,54 грн., штраф 6187,46 грн. та стягнуто судові витрати у розмірі 3219 грн. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2012 року скасовано та визнано мирову угоду, та затвердили наступні умови: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]»(свідоцтво про державну реєстрацію Серія А01 № 625853 від 18.05.2010 року, ЄДРПОУ 19017842, банківська ліцензія № 35 від 25.05.2010), що знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 5, в особі директора департаменту по роботі з проблемними активами фізичних осіб [PERSON], що діє на підставі \~\~нотаріально посвідченої довіреності з однієї сторони, та [PERSON] (паспорт серії КЕ № 787000, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області від 01.10.1997 року), [INFO], який зареєстрований і проживає за адресою: [INFO], 65058, з другої сторони, а разом - Сторони, уклали цю мирову угоду про наступне. 1. Зміст правовідносин. 1.1. Між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», як кредитодавцем, і [PERSON], як позичальником, укладено Кредитний договір № 152/05ф від 09.12.2005 року, згідно з якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 85 000 (вісімдесят п'ять тисяч) Євро на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів. 1.2. Додатковою угодою № 01 від 14.04.2006 року до Кредитного договору № 152/05ф від 09.12.2005 року змінений строк користування кредитом до 08.12.2020 року. 2. Виконання зобов'язань. 2.1.Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]»надано [PERSON] визначену кредитним договором № 152/05ф суму кредиту та здійснено нарахування процентів за користування кредитом; 2.2.Мєламудом [PERSON] на виконання Кредитного договору № І 52/05ф здійснено часткове погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом згідно із погодженим сторонами графіком оплати. 3. Борг. 3.1.За погодженим сторонами графіком прострочена заборгованість за кредитним договором № 152/05ф, що виникла до винесеного Приморським районним судом м. Одеси рішення по справі № 1522/5311/12 від 21.06.2012 року, [PERSON] сплачено у розмірі узгодженому сторонами. 3.2.Сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру штрафу, що визначений рішенням Приморського районного суду м. Одеси № 1522/5311/12 від 21.06.2012 року у розмірі 6 187,46 грн., до суми в 4 197,42 грн., яку [PERSON], сплатив до затвердження мирової угоди на банківські реквізити, що визначені ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]». 4. Вирішення спору 4.1. Публічне \~\~акціонерне \~\~товариство \~\~«Всеукраїнський \~\~[PERSON]», відмовляється від пред'явленої вимоги до [PERSON] про дострокове погашення кредиту, що передбачена п. 3.2.3 Кредитного договору № 152/05ф від 09.12.2005 року, за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за його користування по заборгованості, що виникла до винесеного Приморським районним судом м. Одеси рішення по справі № 1522/5311/12 від 21.06.2012 року. 4.2.Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», яке позбавляється в подальшому права пред'явлення вимоги дострокове погашення кредиту в повному обсязі, сплату процентів за його користування та сплату штрафних санкцій у разі несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів за його користування [PERSON] в майбутні періоди. 5. Інші умови. 5.1. Вказаною мировою угодою сторони дійшли згоди стосовно розподілу судових витрат і погодили, що сплачений Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]»судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 219 (три тисячі двісті дев'ятнадцять) гривень 00 коп. покладається на Відповідача, [PERSON] в повному обсязі, зазначений судовий збір Відповідач сплатив на реквізити Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]»до підписання мирової угоди. 5.2.Сторони визнають і підтверджують виконання всіх зобов'язань, що покладені на них кредитним договором № 152/05ф від 09.12.2005 року, та укладеними в майбутній період додатковими угодами до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. 5.3. Сторони стверджують, що укладання цієї мирової угоди відповідає їх внутрішній волі та інтересам. 5.4. Сторони усвідомлюють, що затвердження умов мирової угоди призведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду із тих же підстав із того ж предмету позову. 5.5. Мирова угода складена у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу. По одному для Апеляційного суду Одеської області, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»та [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.01.2016 року внесено виправлення в\~резолютивну частину ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року по цивільній справі за позовом\~Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~виклавши абзац 10 на 2 сторінці ухвали у наступній редакції: «4.2. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]»\~не позбавляється\~в подальшому права предявлення вимоги дострокове погашення кредиту в повному обсязі, сплату процентів за його користування та сплату штрафних санкцій у разі несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів за його користування [PERSON] в майбутні періоди». Судом встановлено, що відповідач умови мирової угоди не виконав. Заборгованість не сплатив. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за\~кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених\~договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені\~договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено\~договором між фізичними особами. Згідно із ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим\~актом цивільного законодавства. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 20 процентів річних. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у\~зобов'язанні\~встановлений\~строк\~(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Ані вищевказаним договором, ані законодавством України підстав невиконання зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Також відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше\~майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або\~неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, судом було встановлено, що умови Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та нарахованих відсотків Відповідачем не виконані. Розрахунок суми заборгованості міститься в матеріалах справи (а.с. 1 зворот, 13-13 зворот). Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. На момент розгляду справи доказів про погашення відповідачем кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, тощо у суду немає. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу (комісій), заявлені обґрунтовано, так як це передбачено укладеним кредитним договором та діючим законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач порушив не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України, на підставі чого суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до змісту\~\~ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, стягненню з відповідача підлягають витрати (судовий збір) в дохід бюджету, пропорційно позовних вимог.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved