Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 27.06.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № ZPO0AE00000463, та відповідач отримав кредит у розмірі 25604,77 доларів США. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 73234,70 доларів США. Від цієї суми віднімається сума заборгованості у розмірі 21426,10 доларів США, яка була стягнута за рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.04.2012р., різниця становить 51808,60 доларів США, що за курсом НБУ від 29.02.2016р. становить 1401422,63 грн. Просять в позові стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без позивача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що на день подачі позову сплинула позовна давність, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.06.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № ZPO0AE00000463, та відповідач отримав кредит у розмірі 25604,77 доларів США (а.с.9-11). Як зазначено у позові, у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 73234,70 доларів США. Від цієї суми віднімається сума заборгованості у розмірі 21426,10 доларів США, яка була стягнута за рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.04.2012р., різниця становить 51808,60 доларів США, що за курсом НБУ від 29.02.2016р. становить 1401422,63 грн. Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.04.2012р. по справі № 2-1785/11 від 27.04.2012р. за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до [PERSON] була стягнута заборгованість за вказаним кредитом у розмірі 21426,10 доларів США, яка мала місце станом на 15.09.2011р. (а.с.4). Вказане рішення суду набуло чинності 24.10.2012р. Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Але, згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку. Однак, відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. До таких же висновків дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-24цс14. Як вбачається з матеріалів справи, згідно наданої банком інформації, відповідач здійснив останній платіж 25.08.2010р., що підтверджується Розрахунком заборгованості (а.с.6). В силу ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до боржника. Але згідно ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Отже, з моменту набуття чинності судового рішення від 27.04.2012р., а саме з 24.10.2012р.(а.с.4) до моменту предявлення позову по цій справі, а саме 12.05.2016р., спливтрирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України. Окрім того, згідно п.7.1 вищезазначеного кредитного договору кредитні кошти [PERSON] були видані на строк до 27 червня 2012 року (а.с.11оборот). Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Про застосування строку цієї позовної даності відповідач письмово заявив (а.с. 47). Отже, позовні вимоги банку не засновані на законі, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд в силу ст.88 ЦПК України не знаходить підстав для стягнення судового збору з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed