Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач 04.03.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], 2007 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем фактично підтримували шлюбні стосунки та мають малолітнього сина. Відповідач на даний час проживає окремо і регулярно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] не має постійного місця роботи, але має нерегулярні мінливі доходи. Інших утриманців відповідач не має, інвалідності також. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяву просить позов задовольнити, судове засідання просить проводити без її присутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також. В письмових запереченнях повідомив, що надавав допомогу сину і коштами, і висилав посилки. На даний час не працює, отримує допомогу як безробітній, тому просить стягувати аліменти у розмірі ? частини його допомоги по безробіттю, що становить 136 грн. Судове засідання просить проводити без його присутності, оскільки не має матеріальної можливості прибути в м. Новоград-Волинський. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до копії свідоцтва про народження є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки, виданої Барвинівською сільською радою від 27.02.2014 року, син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 4). Згідно вимог ст.180 СК України [PERSON], як батько, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина та суд вважає, що він має таку змогу, оскільки позов визнає частково, надав докази про пересилання ним на утримання сина коштів (квитанції на суми 500 грн.), посилок та поповнення телефонних рахунків. Відповідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Також суд приймає до уваги заперечення відповідача, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» станом на 01.01.2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1032 грн., а на дитину від 6-ти до 18-ти років становить 1286 грн. на місяць. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що син повністю знаходиться на утриманні позивача, враховуючи матеріальне становище позивача, яка на утриманні має ще одну дитину, крім сина [PERSON] (а.с. 5). Також суд враховує часткове визнання відповідачем позову, та приходить висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, отримує допомогу по безробіттю, інших утриманців не має (проживає з матір'ю та братом). Суд, обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру стягуваних аліментів (ст. 184 ч.3), а також з метою забезпечення гарантування прав дитини на належне матеріальне утримання, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved