Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

ПАТ «Просто-страхування» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1549,89 гривень, та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 27 травня 2012 року АТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір страхування №АТК ВТВ 1209225 майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER]. 03 березня 2013 року в місті Одеса на території ОМТП відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль марки «Hyundai H-1», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 12 квітня 2013 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП, було пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER], у зв'язку з чим, АТ «Просто-страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 12242,25 гривень. Однак, як з'ясувалось, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «Українська охороно-страхова компанія», та 18 березня 2014 року нею було сплачено страхове відшкодування в розмірі 10692,36 гривень. Однак суми грошових коштів у розмірі10692,36 гривень не достатньо для покриття збитків, яких зазнало АТ «Просто-страхування» у зв'язку із даною подією. Таким чином відповідач повинен відшкодувати грошові кошти у розмірі 1549,89 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 47). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 42, 46). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2013 року приблизно о 16-45 годині [PERSON] в м. Одеса на території ОМТП, керуючи автомобілем марки «Hyundai H-1», державний номер [NUMBER], при початку руху не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER], в результаті чого автомобілі, отримали механічні пошкодження (а.с.5-6). 27 травня 2012 року АТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір страхування №АТК ВТВ 1209225 майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER] (а.с. 4). Згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 12 квітня 2014 року, [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП (а.с. 11). Відповідно довідки Державтоінспекції від 03 березня 2014 року, автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], отримав механічні пошкодження (а.с. 9). Згідно звіту №123-03-13 від 07 березня 2014 року, вартість матеріальної шкоди, нанесеної [PERSON], як власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER], склала 13772,83 гривень (а.с. 12-25). Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 21 березня 2013 року було складено страховий акт №57325 (а.с. 30-31). Відповідно до платіжного доручення №7947 від 25 березня 2013 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 12242,25 гривень (а.с. 32). Таким чином фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим випадком складають 12242,25 гривень. Однак, як з'ясувалось, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «СК «Українська охороно-страхова компанія» відповідно до полісу №АВ/9035938. 18 березня 2014 року АТ «СК «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до п. 1.1 Угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог сплатило АТ «Просто-страхування» страхове відшкодування в розмірі 10692,36 гривень (а.с. 33). Однак суми грошових коштів у розмірі 10692,36 гривень не достатньо для покриття збитків, яких зазнало АТ «Просто-страхування» у зв'язку із даною подією, таким чином відповідач повинен відшкодувати АТ «Просто-страхування» грошові кошти у розмірі 1549,89 гривень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до змісту ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також, положеннями ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, та доведену протиправність дій відповідача, що призвело до матеріального збитку позивача, суд вважає позові вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 1). На підставі вище викладеного та

Outcome: approved