Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ФОП [PERSON], про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 21.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» ) та ФОП [PERSON] укладено кредитний договір [NUMBER], згідно умов якого позивач надав позичальнику кредит шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника загальною сумою 1570000,00 грн. в межах ліміту поновленої кредитної лінії з розміром 500000,00 грн. Позичальник зобов'язався повертати наданий кредит щомісячно у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але не пізніше 20.02.2019 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплатити проценти у розмірі 15% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у розмірі 30% річних. В разі порушення термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит позичальник сплачує позивачу додатково пеню в розмірі 8% річних від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу. В забезпечення виконання ФОП [PERSON] зобов'язань за кредитним договором [NUMBER] від 21.02.2008 року між банком та [PERSON] 21.02.2008 року укладено договір поруки №181274, згідно умов якого [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання ФОП [PERSON] усіх зобов'язань за кредитним договором, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. ФОП [PERSON] всупереч умов кредитного договору не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та відсотках з липня 2015 року, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Направленні відповідачу та третій особі вимоги про погашення заборгованості залишені без задоволення. Станом на 29.06.2016 року заборгованість за кредитним договором [NUMBER] від 21.02.2008 року становить 218 714,07 грн., з яких: 180500 грн.- кредитна заборгованість, 35211,79- заборгованість по процентах, 1903,58 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, нарахована з 29.12.2015 року по 29.06.2016 рік, 1098,07 грн. - пеня за прострочення сплати процентів нарахована з 29.12.2015 року по 29.06.2016 рік. За викладених обставин позивач просить стягнути з відповідача як солідарного боржника вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ФОП [PERSON] у судове засідання повторно не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 553-554, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 21.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ФОП [PERSON] укладено кредитний договір [NUMBER], згідно умов якого позивач надав позичальнику кредит шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника в межах ліміту поновленої кредитної лінії з розміром 500000,00 грн. Позичальник зобов'язався повертати наданий кредит щомісячно у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але не пізніше 20.02.2019 року. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Умовами кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплатити проценти у розмірі 15% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін сплачуються відсотки у розмірі 30% річних (п.1.3.1. кредитного договору, п.1 додаткової угоди). П. 7.1. кредитного договору передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит позичальник сплачує позивачу додатково пеню в розмірі 8% річних від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (п. 11.1 кредитного договору). В забезпечення виконання ФОП [PERSON] зобов'язань за кредитним договором [NUMBER] від 21.02.2008 року між банком та [PERSON] 21.02.2008 року укладено договір поруки №181274, згідно умов якого [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання ФОП [PERSON] усіх зобов'язань за кредитним договором, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною, причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором (п.п. 1.1.-1.5. договору поруки). Банк свої зобов'язання за кредитним договором про надання кредиту виконав, однак позичальник свої зобов'язання належними чином не виконав. 12.05.2016 року на адресу ФОП [PERSON] та [PERSON] банком надсилалися вимоги про добровільне погашення заборгованості (а.с.33-40), які залишилися без виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [NUMBER] від 21.02.2008 року станом на 29.06.2016 року виникла заборгованість в розмірі 218 714,07 грн., з яких: 180 500 грн.- кредитна заборгованість, 35 211,79- заборгованість по процентах, 1903,58 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту за період з 29.12.2015 року по 29.06.2016 рік, 1098,07 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за період з 29.12.2015 року по 29.06.2016 рік. Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих суду доказів (довідка - розрахунок заборгованості за кредитом (а.с.41-48), довідка про рух коштів (а.с. 49-61)) та підлягає стягненню. Щодо стягнення встановленої суми заборгованості з поручителя, то суд враховує його зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч.1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - якого з них окремо. Окрім того п. 2.2. договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем. Суд звертає увагу, що договір поруки №181274 від 21.02.2008 року містить положення про дію договору до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором (п.3.1.), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Однак, враховуючи, що позивач скористався своїм договірним правом на дострокове повернення кредиту, відповідно пред'явив вимогу до поручителя, тим самим, у суду відсутні підстави вважати договір поруки припиненим відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що дійсно існує порушення виконання зобов'язань, право позивача порушене, у зв'язку з чим банк використав передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України та умовами договору право про дострокове повернення кредиту, а тому заборгованість, розмір якої встановлений в судовому засіданні, підлягає стягненню з поручителя. Окрім того, згідно положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3280,71 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved