Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач 04.12.2014 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 26.06.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1002267314. Відповідно договору банк надав відповідачу кредит у сумі 30 000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме до 26.12.2014 року. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступник ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги згідно з якими до Позивача перейшли всі права за вищезазначеним кредитним договором. В порушення умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.11.2014 року має загальну заборгованість - 22 805 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 19 351 грн. 76 коп. - заборгованість за кредитом; 506 грн. 73 коп. - заборгованість по сплату відсотків; 2947 грн. 01 коп. - комісія за розрахункове обслуговування. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву з підтриманням позову, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними у справі доказами, судом встановлено, 26.06.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1002267314. Відповідно договору банк надав відповідачу кредит у сумі 30 000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме до 26.12.2014 року. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступник ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги згідно з якими до Позивача перейшли всі права за вищезазначеним кредитним договором. У зв'язку з невиконанням зобов'язання за кредитним договором [PERSON] станом на 06.11.2014 року має загальну заборгованість - 22 805 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 19 351 грн. 76 коп. - заборгованість за кредитом; 506 грн. 73 коп. - заборгованість по сплату відсотків; 2947 грн. 01 коп. - комісія за розрахункове обслуговування. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved