Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач 08.11.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи на обґрунтування своїх позовних вимог наступне. 21.11.2017 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира за життя належала його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . З 1997 року разом з [PERSON] стала проживати її неповнолітня онука відповідачка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована у вказаній квартирі. У 2008 році остання створила власну сім`ю та стала проживати окремо за адресою: [ADDRESS] , та більше ніколи не поверталася проживати у вищезазначену квартиру. На теперішній час позивач бажає оформити субсидію на отримання комунальних послуг, проте реєстрація відповідачки у належній йому квартирі заважає цьому. Він неодноразово просив відповідачку знятися з реєстрації, вона обіцяла зробити це найближчим часом, проте обіцянки не виконала, тому він змушений звернутися за судовим захистом. Позивач просив визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача адвокат Мірошнікова Т. А. підтримала позовні вимоги свого довірителі з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Лісодід О. В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволені. При цьому відповідачка пояснила, що в 2009 році вона уклала шлюб та стала проживати разом з чоловіком в орендованій квартирі за іншою адресою. Проте в квартирі бабусі залишилися її особисті речі, одяг, дитяті фотографії. Коли бабуся була жива, вона відвідувала її, допомагала, мала ключі від її квартири. Коли бабуся померла, позивач змінив замки в квартирі, тому вона позбавлена можливості потрапити у квартиру. У 2017 році вона розлучилася з чоловіком. За домовленістю тимчасово до літа проживає в будинку свекра. Її неповнолітня дитина зареєстрована на місцем проживання матері чоловіка за адресою: [ADDRESS] . Зніматися з реєстрації у вказаній квартирі вона не бажає, оскільки не має власного житла і їй нема де зареєструватися. Суд, вислухавши у судовому засіданні відповідачку, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактівґ0, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною 2 ст. 263 ЦПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Частиною 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалено на підставі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Гончаровим М. Л., позивач [PERSON] успадкував після смерті своєї бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Запис про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] згідно витягу про реєстрацію в Спадкову реєстрі внесений до Спадкового реєстру (а.с. 9). Відповідні відомості також внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Згідно довідки про забезпеченість громадян житловою площею, виданої військово-цивільною адміністрацією м. Волноваха за № 2070 від 22.10.2019 року, встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що проживає у квартирі [ADDRESS] . По сусідству у квартирі № 6 проживає [PERSON] , який спадкував квартиру після смерті бабусі [PERSON] . Раніше у вказані квартирі разом з останньою проживала онука [PERSON] . Біля 10-12 років остання у квартирі не проживає, оскільки одружилась та стала проживати з чоловіком окремо. Від [PERSON] вона ніколи не чула, що [PERSON] має намір повертатися проживати у квартиру. На скільки їй відомо, речей [PERSON] в квартирі бабусі не було. Участі в оплаті комунальних послуг по квартирі [PERSON] не приймала, [PERSON] оплачувала все сама. Після смерті [PERSON] [PERSON] до квартири не приходила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що знає [PERSON] з дитинства. Раніше остання проживала у квартирі з бабусею [PERSON] . Приблизно 10-12 років [PERSON] в квартирі бабусі не проживає, оскільки вийшла заміж та стала з чоловіком проживати окремо. На скільки їй відомо, [PERSON] і зараз проживає разом з чоловіком. Речей [PERSON] в квартирі [PERSON] вона не бачила. Останній раз бачила [PERSON] в тій квартирі в листопаді 2020 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є свекрухою [PERSON] . Після одруження її син та [PERSON] орендували квартиру по [ADDRESS] . Коли бабуся [PERSON] - [PERSON] була жива, [PERSON] відвідувала її, допомагала, вбирала квартиру. Після смерті бабусі в її квартирі залишилися речі [PERSON] , її зимовий одяг. Нові власники змінили замки, [PERSON] не може потрапити до квартири та забрати свої речі. Приблизно 3 роки тому син з [PERSON] розлучилися, проте зберегли нормальні стосунки. Їх спільна дитина зареєстрована в її будинку. На теперішній час [PERSON] проживає з дитиною у них, але вони мають намір продати будинок, останній не буде де жити з дитиною. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що після одруження [PERSON] стала проживати з чоловіком окремо по [ADDRESS] , більше до квартири бабусі не поверталась. Проте за життя вона допомагала бабусі, приділяла увагу, встановила вікна в її квартирі та двері. Після смерті бабусі нові власника змінили замки в квартирі. Це їй відомо зі слів [PERSON] . Остання постійно сходилась та розходилась з чоловіком, у зв`язку з чим мала намір проживати у квартирі бабусі, проте нові власники їй в цьому перешкоджали, виставили на вулиці її речі. Вона допомагала [PERSON] перенести речі до батьків чоловіка. На теперішній час [PERSON] проживає з дитиною в будинку свекра, проте повинна звідти виїхати, оскільки розлучилася з чоловіком. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Норми статей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цих норм, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Ураховуючи, що на теперішній час [PERSON] не є членом родини [PERSON] , то наявність реєстрації останньої у квартирі, яка надає їй право на проживання та користування нерухомим майно поза бажанням власника такого майна, створює для власника [PERSON] певні перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Та обставина, що на теперішній час відповідачка [PERSON] не має власного житла для проживання, на думку суду, не може бути самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки навіть сам факт реєстрації сторонньої особи у квартирі поза бажанням власника майна, створює та може створювати для нього певні незручності та перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768, 40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved