Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], органу опіки та піклування Вінницької міської ради про виселення. Позов мотивовано тим, що 27.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №VIW3GK08991720. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору банку зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 25 000доларів США строком до 27.12.2027 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 27.12.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки №VIW3GK08991720. Згідно п. 33.3 договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 58,80 кв.м., житловою площею 36,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Банк виконав свої зобов'язання, а [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 05.12.2013 року рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 58,80 кв.м., житловою площею 36,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк». Просить виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 16.03.2015 року представник позивача надав суду уточнену позовну заяву, згідно якої просив виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. При винесені просить врахувати інтереси дитини [PERSON] Враховуючи заяву представника позивача, вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №VIW3GK08991720. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору банку зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 25 000доларів США строком до 27.12.2027 року, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором(а.с.9-13). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 27.12.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки №VIW3GK08991720. Згідно п. 33.3 договору іпотеки [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 58,80 кв.м., житловою площею 36,20 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-18). Рішенням суду від 05.12.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3GK08991720 від 27.12.2007 року станом на 22.02.2013 року в розмірі 40 853,37 доларів США, що еквівалентно 326 418,42грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 25501,74 доларів США, заборгованість по відсоткам - 13251,63 доларів США, 2100 доларів США - заборгованість по винагороді за надання фінансового інструменту, звернуто стягнення на квартиру №26 загальною площею 58,80кв.м., житловою площею 36,20 кв.м., яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. В.Порика, 35, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з внесенням даних про правочин купівлі - продажу предмету іпотеки у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки (а.с.19-24). Згідно пояснень представник позивача в судовому засіданні 16.03.2015 року боржник - [PERSON] та її члени сім'ї добровільно виселились з квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ЖЕК №12 від 25.02.2015 року №1384 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані з 30.01.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.54). Згідно ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Зміст ст. 109 ЖК України зазначає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати наступне; згідно з ч. 4 ст.9, ст.109 ЖК України,статей 39-40 ЗУ «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом; при цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Аналогічна правова позиція міститься і у Аналізі Верховного Суду України судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна. Позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» відповідачу [PERSON] направлялася письмова вимога від 16.02.2015 року про звільнення житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS], яка була отримана 16.02.2015 року представником, однак не була виконана. За даних обставин, позивач, маючи рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою виселення відповідача, все ж таки, намагаючись врегулювати дані правовідносини в позасудовий спосіб, надсилав відповідачу відповідне повідомлення (вимогу) про добровільне звільнення даного житла, що не було виконано відповідачем, а тому, враховуючи, що позивач має достатньо правових підстав для реалізації свого права на звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру [ADDRESS], що є беззаперечною підставою, визначеною на рівні закону, для виселення всіх мешканців, які зареєструвались в такому житлі та проживають без відома позивача як іпотекодержателя, тому суд приходить до висновку. що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного, згідно ст. 109 ЖК України, ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved