Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 8079,74 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.08.2012 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Приватбанк» договору №б/н від 01.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк виконав свої зобовязання за договором, проте, [PERSON] належним чином умов вказаного договору не виконував та має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 8079,74 грн. При цьому, банку стало відомо, що [PERSON] 13.01.2017 року помер, а спадкоємцем за законом є відповідач [PERSON], до якого і звернулися з претензією, проте заборгованість за договором він не сплатив. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 23.04.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с.65). Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка подала клопотання, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка подала клопотання, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до\~ст.1049\~ЦК України\~позичальник зобов'язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 01.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого він отримав в банку кредит у розмірі 6600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний кредитний договір є договором приєднання (ст.634 ЦК України), складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Згідно Заяви від 01.08.2012 року [PERSON] ствердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку своїм підписом підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в банку (а.с. 9). У відповідності до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішення банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що зміни в дані Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, банк повідомляє клієнтів про внесення змін шляхом використання різних каналів звязку, одними з яких є офіційний сайт банку: www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях банку. У разі незгоди зі змінами Умов та правил надання банківських послуг або Тарифів банку клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору про надання банківських послуг виконавши умови п.2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг. Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту, сплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.12.9 умов та правил клієнт доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань. На підставі п.2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, межах суми, підлягаючих сплаті банку за даних договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунків у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених ними договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. У відповідності до п.2.1.1.5.7. власник зобовязаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а у разі невиконання зобовязань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6. Умов, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди . У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1. клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування, а згідно п.2.1.1.12.6.1 даних умов, на суму від 100 грн. , клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тож встановлено, що банк належно виконав умови договору, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначених умовами договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, станом на 26.11.2017 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 8079,74 грн., з яких 1742, 48 грн. тіло кредиту, 5987,26 грн. нараховані відсотки за користування кредитом та 350,00 грн. пеня (а.с. 7-8). Разом з тим, з копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] 13 січня 2017 помер. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1, 2\~статті 1281 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Статтею 1282 ЦК України\~передбачено обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора: Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 23.02.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направив претензію кредитора до Другої Львівської державної нотаріальної контори, у якій просить повідомити їх чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до спадкової маси та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком.(а.с.48). Відповіддю державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23 серпня 2017 року підтверджується, що 22 серпня 2017 року за р. № 1-775 видано свідоцтво про право на спадщину за законом сину померлого [PERSON] (відповідач по справі) на 1/3 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого 13.01.2017 року (а.с. 49). Тож 30.09.2017 року [PERSON] було скеровано лист-претензію про погашення заборгованості за договором №б/н від 01.08.2012 року, проте така залишилася не виконаною (а.с. 50). Враховуючи викладене і беручи до уваги, що боржник [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняв його син - [PERSON], то позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів від спадкоємця. Зі змісту ст.\~12\~ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором не сплатив, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 8079, 74 грн. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 59).

Outcome: approved