Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

подано позов, в якому позивач просив: визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO]; виключити з актового запису про народження № 2 від 19 січня 2012 року, зробленого виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відомості про [PERSON], як про батька [PERSON], [INFO]; внести зміни у актовий запис № 2 про народження [PERSON], [INFO], зроблений виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області 19 січня 2012 року: в графі «прізвище» записати «Соляник», в графі «імя» залишити «Нікіта», в графі «по батькові» записати, «Григорійович», дату і місце народження не змінювати, в графі «батько» вказати «Соляник Григорій Миколайович». В обґрунтування позову вказував на те, що з початку 2011 року [PERSON] проживає однією сімєю з [PERSON]. Від спільного проживання з [PERSON] у позивача 10 січня 2012 року народився син - [PERSON]. У звязку з тим, що на момент народження дитини [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], батьком дитини в актовому записі про народження № 2 від 19 січня 2012 року, зробленому Виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, записаний відповідач. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року, яке набрало чинності 25 листопада 2013 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Кашуба) [PERSON], розірвано. Дитина з часу народження та по теперішній час проживає з позивачем та [PERSON] однією сімєю в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області та знаходиться на утриманні позивача. Вважаючи себе батьком дитини, позивач звернувся з позовом до суду. До судового засідання від представника позивача надійшла заява, згідно з якою остання вимоги позову підтримала та просила його задовольнити, розглянувши справу за відсутності позивача. Відповідач, третя особа 3 у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Від Виконавчого комітету Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшли заяви про розгляд справи у відсутність представників. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. 21 червня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Кашуба) [PERSON]. 10 січня 2012 року народився [PERSON]. Батьком дитини вказано [PERSON], матір`ю [PERSON] /а.с.10/. З жовтня 2012 року [PERSON] разом із [PERSON] почала проживати спільно з [PERSON] /а.с.6, 12/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року, яке набрало чинності 25 листопада 2013 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Кашуба) [PERSON], розірвано /а.с.11/. Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Пункт 1 частини 1 статті 256 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства (ст.129 СК України). Факт батьківства відповідача по відношенню до дитини підтверджується висновком судово-медичної експертизи зразків крові громадянина [PERSON], [PERSON], та буквального епітелію дитини [PERSON] № 44 від 08 лютого 2017 року, у відповідності до якого встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. З урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання батьківства. Також матеріали справи свідчать, що позивач проживає разом із дитиною та піклується про неї. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, і необхідно визнати батьківство [PERSON], [INFO], щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, підлягає задоволенню і вимога щодо необхідності внесення змін до актового запису про народження дитини на підставі рішення суду про визнання батьківства. Водночас не підлягають задоволенню вимоги позову в частині виключення з актового запису про народження відомостей про [PERSON], як батька дитини, оскільки нормами СК передбачено можливість виключення з актового запису відомостей про батька лише у випадках, передбачених ст.ст.136 - 138 СК України, в той час, як позов подано особою, яка вважає себе батьком дитини, наслідком задоволення якого є внесення змін до актового запису про народження дитини. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 551,20 грн. та звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, а тому, відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір за вимогою про визнання батьківства та позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а за вимогою про стягнення аліментів з відповідача на користь держави.

Outcome: partial