Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач 01.12.2020 року через адвоката Корзаченка В.М. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] у віці 82 роки померла матір позивача [PERSON] , яка за життя була зареєстрована на проживала у кв. [ADDRESS] . За життя матір позивача склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом своєму синові, [PERSON] [INFO] . Вказаний заповіт було посвідчено 13.09.2016 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 9-637. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме 2/3 частини квартири [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,050 га з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території Зазимської сільської ради СТ «Зазим`я 14» Броварського району Київської області. Зазначає, що строк на прийняття спадщини пропустив через те, що в державі були встановлені карантинні обмеження та вимушений був перебувати на самоізоляції. Після послаблення карантину, у жовтні 2020 року звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкового майна, нотаріусом 03.11.2020 року було зареєстровано спадкову справу №919/2020 року та роз`яснено, що незважаючи на карантинні обмеження, пропустив встановлений шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті матерів, який автоматично на час дії карантину н продовжувався. Вказує, що строк на прийняття спадщини пропустив через карантинні обмеження, що є загальновідомим фактором, а тому просить суд визначити йому додатковий строк 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 07.12.2020 по справі відкрито загальне провадження та витребувано копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . Також ухвалою від 26.02.2021 залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача - Зазимську об`єднану територіальну громаду Броварського району Київської області. В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача подав заяву в якій позов підтримував та просив задовольнити. Відповідачі скористалися правом подання відзиву, в своїх відзивах просили суд постановити рішення відповідно до норм діючого законодавства. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] у віці 82 роки померла матір позивача [PERSON] , яка за життя була зареєстрована на проживала у кв. [ADDRESS] . За життя матір позивача склала заповіт , яким заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом своєму синові, [PERSON] [INFO] . Вказаний заповіт було посвідчено 13.09.2016 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 9-637. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме 2/3 частини квартири [ADDRESS] та земельну ділянку , площею 0,050 га з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території Зазимської сільської ради СТ «Зазим`я 14» Броварського району Київської області. У жовтні 2020 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач всупереч приписам статті 1269 ЦК України вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Одночасно нотаріус роз`яснив право визначене ст.1272 ЦК України звернутися із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З копії спадкової справи убачається, що вона заведена на підставі заяви позивача. Інші спадкоємці відсутні. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як убачається з матеріалів справи спадщина відкрилася [INFO] . Із 12 березня 2020 року в Україні ввели карантин у навчальних закладах та низку інших заходів з протидії поширенню коронавірусної інфекції COVID-19. Кабінет міністрів ухвалив рішення про тимчасову заборону в`їзду в Україну іноземців та закрив міжнародне пасажирське сполучення. 25 березня 2020 надзвичайну ситуацію запровадили по всій Україні. Карантин подовжили до 24 квітня. Закрили заклади торгівлі, крім продуктових магазинів, аптек, автозаправок і банків. Також зупинили роботу метрополітенів у Києві, Харкові та Дніпрі, припинено міжміське й міжобласне автомобільне, залізничне та авіасполучення. 2 квітня уряд ухвалив постанову про посилення карантинних обмежень. Таким чином, із 6 квітня в Україні карантин став жорсткішим, зокрема заборонили ходити вулицями більш як по двоє та перебувати в громадських місцях без масок чи респіраторів. 22 квітня Кабінет міністрів продовжив дію карантину до 11 травня 2020 року. 4 травня Кабінет міністрів продовжив дію карантину до 22 травня. 20 травня уряд схвалив рішення, яким запроваджує адаптивний карантин до 22 червня, водночас із 22 травня розпочинається другий етап пом`якшення карантинних заходів. 22 червня набули чинності нові зміни, внесені Кабінетом міністрів до постанови про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України хвороби COVID-19. Згідно зі змінами, дію адаптивного карантину в Україні подовжено до 31 липня. В подальшому в державі було встановлено адаптивний карантин . Тобто строк на прийняття спадщини у позивача був до 09 вересня 2020 року . Проте, частина терміну припала саме на жорсткі карантинні обмеження, а тому суд доходить до висновку, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин у зв`язку з цим позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved