Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №DN81AR19200001 від 13 березня 2008 р. [PERSON] 13 березня 2008 р. отримав кредит у розмірі 54067 грн. 24 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 березня 2013р.. У порушення умов укладеного договору та взятих на себе зобов’язань, [PERSON] станом на 11 серпня 2011р. допустив заборгованість за кредитним договором, яка складає 77208 грн. 16 коп., у тому числі: - заборгованість за кредитом – 39197 грн. 70 коп., -заборгованість за процентами за користування кредитом – 11135 грн.03 коп., -заборгованість по комісії за користування кредитом – 4633 грн.23 коп., -пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 18327 грн.53 коп., а також штрафи відповідно до умов договору у сумі 250 грн. та 3664 грн. 67 коп. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 13 березня 2008р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави [PERSON] надав в заставу автомобіль «ВАЗ- 210430-20», рік випуску - 2008, тип ТЗ - легковий-універсал, № кузова/шасі:ХWK21041080047905, реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору [PERSON] свої зобов’язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізації предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, утому числі - шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. 29 грудня 2008р. [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-НО № 418803, виданого 30 грудня 2009 р. відділом РАГС Кіровського РУЮ у м. Донецька, актовий запис № 2346. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідачі по справі: дружина померлого – [PERSON] та син - [PERSON], про що останні отримали Свідоцтво про спадщину. Відповідачі є правонаступниками за Договором у порядку спадкування щодо зобов’язань померлого позичальника. Просили ухвалити судове рішення, яким в рахунок погашення вищевказаної заборгованості за кредитним договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р. звернути стягнення на предмет застави – автомобіль «ВАЗ- 210430-20», 2008р. випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою – покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути з відповідачів судові витрати. У судове засідання представник позивача за дорученням з’явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що дійсно за життя її чоловік – [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 54067 грн. 24 коп. для придбання автомобілю «ВАЗ» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 березня 2013р. У забезпечення взятих на себе зобов’язань він передав у заставу придбаний ним автомобіль «ВАЗ-210430-20», 2008р. випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Зобов’язання, покладені на нього за умовами договору покійний виконував належним чином, але 29 грудня 2008р. він помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний автомобіль. Вони з сином, як спадкоємці першої черги за законом, оформили спадщину та отримали Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний автомобіль у рівних частках. Позивач став пред’являти до них претензії щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором, але, вони з сумою заборгованості не погодилися та оскаржили до суду дії Банку. Рішенням Ворошиловського райсуду м. Донецька від 3 листопада 2011р. дії ПАТ КБ «Приватбанк» відносно нарахування, починаючи з 29 грудня 2009р., відсотків та штрафних санкцій за кредитно-заставним договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р. були визнанні незаконними та було визнано розмір зобов’язань в порядку спадкування нею у розмірі 7836 грн. 75 коп. та за відповідачем [PERSON] - в розмірі 7836 грн. 75 коп. за кредитно-заставним договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р., укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та її покійним чоловіком [PERSON], а дія кредитно-заставного договору була припинена через смерть [PERSON] 29 грудня 2009р. Вказане рішення суду набуло чинності. Ігноруючи дане судове рішення, Банк-позивач продовжує незаконно нараховувати за вказаним кредитно-заставним договором відсотки та штрафні санкції та вимагати від неї та її сина- відповідача [PERSON] їх сплати у повному обсязі. Проти звернення стягнення на заставне майно заперечує, оскільки не має такої суми заборгованості за кредитним договором, у рахунок погашення якої Банк просить звернути стягнення на заставне майно. Відповідачі мають змогу у грошовому вираженні погасити залишок заборгованості перед банком, яка визначена у рішенні Ворошиловського райсуду м. Донецька і продовжують її погашати самостійно та добровільно. Просила ухвалити судове рішення,я ким у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним відповідачкою [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню за наступних підстав: Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч.2 ст. 28, ст..25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов’язання боржника, виконання якого забезпечення обтяженням, залишається невиконаними і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов’язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володінні обтяжувала (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави… із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. У судовому засіданні встановлено факт того, що відповідно до укладеного договору № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р. [PERSON] 13 березня 2008р. отримав кредит у розмірі 54067 грн. 24 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 березня 2013р. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 13 березня 2008р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави [PERSON] надав в заставу автомобіль «ВАЗ- 210430-20», рік випуску - 2008, тип ТЗ - легковий-універсал, № кузова/шасі:ХWK21041080047905, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Зобов’язання, покладені на нього за вказаним договором, [PERSON] виконував належним чином, але 29 грудня 2009р. він помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-НО № 418803, виданого 30 грудня 2009 р. відділом РАГС Кіровського РУЮ у м. Донецька, актовий запис № 2346.. Банк-позивач і після смерті [PERSON] продовжив нарахування заборгованості за кредитним договором. Станом на 11 серпня 2011р. Банк-позивач нарахував заборгованість за даним кредитним договором на суму 77208 грн. 16 коп., у тому числі: -заборгованість за кредитом – 39197 грн. 70 коп., -заборгованість за процентами за користування кредитом – 11135 грн.03 коп., -заборгованість по комісії за користування кредитом – 4633 грн.23 коп., -пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 18327 грн.53 коп., а також штрафи відповідно до умов договору у сумі 250 грн. та 3664 грн. 67 коп. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідачі по справі: дружина померлого спадкодавця – [PERSON] та син померлого спадкодавця - [PERSON], про що останні отримали Свідоцтво про спадщину. Відповідачі є правонаступниками за Договором у порядку спадкування щодо зобов’язань померлого позичальника. Рішенням Ворошиловського райсуду м. Донецька від 3 листопада 2011р. дії ПАТ КБ «Приватбанк» відносно нарахування, починаючи з 29 грудня 2009р., відсотків та штрафних санкцій за кредитно-заставним договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р. були визнанні незаконними та було визнано розмір зобов’язань за кредитно-заставним договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р., укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та спадкодавцем [PERSON] у порядку спадкування за законом за відповідачем [PERSON] у розмірі 7836 грн. 75 коп. та за відповідачем [PERSON] - в розмірі 7836 грн. 75 коп., а дія кредитно-заставного договору була припинена через смерть [PERSON], яка настала 29 грудня 2009р. Вказане рішення суду набуло чинності. Після ухвалення вказаного судового рішення відповідачі з визначеної судом суми заборгованості за кредитним договором – 15573грн. 50 грн. добровільно сплатили 3800 грн., що підтверджується як копіями наданих суду відповідачами фіскальних чеків, так і даними Банку-позивача. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачів перед Банком-позивачем за кредитним договором на час розгляду судом справи складає: 15573, 50грн. - 3800 грн. = 11773,50грн. Згідно з ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов’язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання у тому, що в рахунок погашення вищевказаної заборгованості за кредитним договором № DN81AR19200001 від 13 березня 2008р. необхідно звернути стягнення на предмет застави – автомобіль «ВАЗ-210430-20», 2008р. випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою – покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. На підставі ст.88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати по справі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача – ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню в солідарному порядку сплачений позивачем судовий збір в розмірі 772, 08 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120, 00 грн., які підтверджуються відповідними квитанціями.

Outcome: approved