Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Перша» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 6.695 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу, а також грошові кошти у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 червня 2013 року близько 11 години на вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем «ГАЗ-3110», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно із полісом № АЕ/1687669 від 03 січня 2013 року, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Перша». Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2013 року по справі № 520/8884/13-п, [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. В подальшому, [PERSON], як власник автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER], звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування від 30 липня 2013 року. ПАТ «Страхова компанія «Перша» визнало подію, що мало місце 30 червня 2013 року та відшкодувала потерпілому [PERSON] заподіяну шкоду, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу у розмірі 6.695 гривень 40 копійок. Однак, ПАТ «Страхова компанія «Перша» вважає, що [PERSON] має відшкодувати понесенні збитки, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, оскільки останній не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 30 червня 2013 року, що є порушенням ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак від представника позивача ПАТ «Страхова компанія «Перша» Дейнека О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 червня 2013 року о 11 години [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ-3110», реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі, не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечну швидкість й безпечний інтервал, скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху України та у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2013 року по справі № 520/8884/13-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З матеріалів справи вбачається, що на підставі полісу № АЕ/1687669 від 03 січня 2013 року, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ГАЗ-3110», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Перша». Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхувальник невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Однак, [PERSON], як страхувальник ПАТ «Страхова компанія «Перша» за полісом № АЕ/1687669 від 03 січня 2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яке сталося 30 червня 2013 року. При цьому із відповідним повідомленням до ПАТ «Страхова компанія «Перша» звернувся потерпілий [PERSON], а саме 09 липня 2013 року, який є власником пошкодженого автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER]. ПАТ «Страхова компанія «Перша» визнало подію, що мало місце 30 червня 2013 року та 01 жовтня 2013 року виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER], а саме [PERSON], матеріальну шкоду у розмірі 6.695 гривень 40 копійок, що підтверджується платіжним дорученням за № 7818 від 01 жовтня 2013 року. Положеннями п.п. 38.1 п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд вважає, що за наявністю вини [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху України та виникненні дорожньо-транспортної пригоди, а також відшкодуванням ПАТ «Страхова компанія «Перша» збитків за ремонт пошкодженого автомобіля у розмірі 6.695 гривень 40 копійок, у зв'язку з чим до ПАТ «Страхова компанія «Перша» перейшло право вимоги стягнути з винної особи зазначену суму, якою є відповідач [PERSON]. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник ПАТ «Страхова компанія «Перша» довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Крім того, суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «Перша» слід стягнути 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України. Отже, з огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Перша» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «Перша» грошових коштів у розмірі 6.695 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу, а також грошових коштів у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору, а всього 6.939 гривень.

Outcome: approved