Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості в розмірі 32346,46 грн. за кредитним договором від 21 березня 2012 року. В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказує, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 21 березня 2012 року у звязку з чим станом на 31 жовтня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 32346,46 грн., а тому, банк змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, проте від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, у заяві також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги частково заперечили. Відповідач визнала позовні вимоги лише в сумі 8000,00 грн, однак відповідних розрахунків та належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо суми, яка нею визнається суду не надала. Заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. [PERSON] 21 березня 2012 року, підписала договір №б/н, згідно якого отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з матеріалами справи за відповідачем станом на 31 жовтня 2017 року рахується заборгованість по кредитному договору №б/н від 21.03.2012 року в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості за договором (аркуш справи 3-4). Згідно ч.1ст.526 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак він даного обов'язку не виконав. Відповідач була ознайомлена з тарифами та умовами кредитування, однак, платежі з погашення не здійснювала. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 32346,46 гривень, з яких: 3461,01 гривень - тіло кредиту; 26868,95 гривень\~відсотки за користування кредитом; 500.00 гривень\~штраф (фіксована частина); 1516,50\~штраф (процентна складова). Згідно листа представника ПАТ КБ «Приватбанк» від 23 травня 2018 року [PERSON] було повідомлено про можливість проведення реструктуризації заборгованості в позасудовому порядку по схемі «в 1 платіж». Сума одноразового платежу для проведення реструкрутизації станом на 11.05.2018 року становила 12600,00 грн. Однак станом на 23.05.2018 року від клієнта не отримано згоди на здійснення згаданого платежу. Згідно ч.1 ст.527\~ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов'язку не виконала. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст.1049,\~1054\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг визначено, що позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Суд зауважує, що згідно вимог позовної заяви позивач не стягує пеню, однак обовязок по її сплаті передбачений п. 2.1.1.12.6.1 Умов надання\~банківських послуг\~відповідно до\~якого клієнт зобов'язувася сплачувати банку пеню відповідно до встановлених тарифів, яка нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1516,50 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Отже, в силу вимог\~ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1762,00 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Outcome: partial