Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі Позивач або Банк) 29 вересня 2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі Відповідач). про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 19 жовтня 2007 року (надалі договір) [PERSON] отримав кредит в розмірі 1 180 доларів США у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20, 40 відсотків на рік на суму залишку з кінцевим строком повернення, яка відповідає строку дії картки (надалі картка). Відповідач не виконав свої зобовязання, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 27 серпня 2015 року в сумі 4 523, 37 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1 133, 02 доларів США., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3 030,35 доларів США, заборгованість за пенею та комісією в сумі 360 доларів США. Від цієї суми віднімається сума 2 828, 33 дол. США, яка була задоволена за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2011 року різниця складає 1 695, 14 дол. США, а також суми штрафу в розмірі 23, 34 долари США ( фіксована частина штрафу) та 84, 76 доларів США (процентна складова штрафу), а всього заборгованість складає 1 803, 24 дол. США. В судове засідання представник позивача не зявився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді, в заяві просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, наполягає на стягненні саме вказаної суми, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання також не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідач суд не повідомив, від нього письмових заяв чи клопотань до суду не надійшло. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату розгляду справи в суді, оскільки до суду повернулись поштові повідомлення із відміткою пошти, що адресат отримав повістки особисто. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 526, 610-612, 614, 615,617,625, 1054 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У разі порушення виконання зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або договором, зокрема і сплата неустойки. Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання , несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 19 жовтня 2007 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок (розмір доларів США не вказано) та надано платіжну картку (надалі карта). Відповідач не виконав свої зобовязання, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 27 серпня 2015 року в сумі 4 523, 37 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1 133, 02 доларів США., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3 030,35 доларів США, заборгованість за пенею та комісією в сумі 360 доларів США. Від цієї суми віднімається сума 2 828, 33 дол. США, яка була задоволена за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2011 року різниця складає 1 695, 14 дол. США, а також суми штрафу в розмірі 23, 34 долари США ( фіксована частина штрафу) та 84,76 доларів США (процентна складова штрафу), а всього заборгованість складає 1 803, 24 дол. США. Судом достовірно встановлено, що за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2011 року з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість станом на 21 липня 2011 року за кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2007 року в сумі 2 828-23 дол. США що за курсом 7.97 складає 22 540 (двадцять дві тисячі пятсот сорок ) грн. 96 коп., а також судові витрати в сумі 225 грн. 41 коп. та 120 грн. витрат на ІТЗ. На час розгляду справи в суді заборгованість за кредитним договором б/н від 19 жовтня 2007 року заборгованість по кредиту складала в сумі 1 180 доларів США., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1 138, 71 доларів США, заборгованість по комісії в сумі 315, 09 доларів США та штрафи в сумі 62, 74 долари США - фіксованої частини штрафу та процентної складової штрафу в сумі 131, 69 доларів США. Суд вважає, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобовязань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за картковим рахунком підлягає стягненню з відповідача на користь Банку суму 1 695, 14 дол. США ( як різниця суми 3 030,35 доларів США та 2 828, 23 долари США ) та штраф, а всього 1 803, 24 долари США . Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням відповідачем умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Суд вважає, що відповідач дійсно ухиляється від взятих на себе зобовязань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору не означає односторонньої відмови від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки штраф також підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір.

Outcome: approved