Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 30.11.2015 року загальна сума його боргу становить 15464,01 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-32). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання і як вбачається із розрахунку заборгованості, його борг станом на 30.11.2015 року за кредитним договором становить 15464,01 грн., з яких: 7965,43 грн. - заборгованість за кредитом, 5863,64 грн. - проценти, 422,37 грн. - пеня та комісія, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 712,57 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved