Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Первісно до суду з позовом до відповідачів звернулось ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», яке в обґрунтування заявлених вимог вказував, що 02 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-705/237/2008, за яким відповідач отримала кредит на суму 268423,20 грн. З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-705/237/2008 від 02 липня 2008 року. В подальшому, ПАТ «ОТП Банк» відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-705/237/2008 від 02 липня 2008 року, за якими [PERSON] свої зобов`язання не виконує, що й призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 309358,58 грн. З метою захисту своїх прав позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості з обох відповідачів, оскільки [PERSON] , як поручитель, несе солідарну відповідальність у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою суду від 24 квітня 2017 року будо відкрито провадження в справі та призначено її до судового розгляду. Заочним рішенням від 19 червня 2017 року позовні вимоги ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» були задоволені в повному обсязі та стягнуто солідарно з [PERSON] і [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СL-705/237/2008 від 02 липня 2008 року по тілу кредиту в розмірі 260011,74 грн. та по несплачених відсотках 49346,84 грн. 27 січня 2021 року відповідачем [PERSON] була подана заява про перегляд заочного рішення. За результатами розгляду цієї заяви ухвалою від 24 лютого 2021 року заочне рішення від 19 червня 2017 року в справі № 630/179/17 було скасовано та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Терещенко К.І. подано суду відзив на позов від 11 березня 2021 року, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що первісним позивачем ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» до позову не були додані усі додатки до кредитного договору, за яким відповідач [PERSON] повинна була повертати кредит рівними частинами. Це позбавляє можливості з матеріалів позову чітко визначити, коли саме відповідач припинила належним чином виконувати свої зобов`язання за договором, а від так і коли позивач дізнався про порушення його прав. Принаймні з березня 2010 року позивач знав про виникнення у нього права на звернення до суду з вимого про стягнення заборгованості. Реалізуючи своє право, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» у 2014 році вже зверталась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, який був заснований на вимозі до відповідача про повне дострокове погашення заборгованості. Цей позов було повернуто позивача з підстав його подання з порушенням правил підсудності. Але це вказує на те, що позивач повинен був розуміти про можливий сплив строку позовної давності. В даній справі позивач не подав належні і достатні докази, оскільки додані до позову документи не завірені належним чином. В той же час позивач ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» на підтвердження виникнення у нього права вимоги до відповідачів посилається на договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, який за своєю суттю є договором факторингу. Від так позивач повинен подати докази, що на час укладання такого договору він був включений до відповідного Державного реєстру фінансових установ та що він сплатив на користь ЗАТ «ОТП Банк» повну суму винагороди за купівлю кредитного портфелю. Але такі докази в справі відсутні. Копію відзиву первісний позивач ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» отримав 18 березня 2021 року. Але у визначений судом в ухвалі від 24 лютого 2021 року про призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження п`ятиденний строк з дня отримання відзиву позивач відповідь на відзив не подав. Ухвалою від 23 березня 2021 року до участі в якості правонаступника позивача ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» залучено ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», яке набуло право вимоги до позичальників за кредитним договором на підставі договору факторингу № 2-09/18 від 17 вересня 2018 року. Одночасно з цим в ухвалі роз`яснено позивачу ТОВ «Вердикт Капітал», що він має право відповідно до ст. 179 ЦПК України подати відповідь на відзив на позов разом з документами, що підтверджують надсилання копії такої відповіді на адресу кожного з відповідачів, і встановлено позивачу строк для подання відзиву п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Копію відзиву правонаступник позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» фактично отримав 13 березня 2021 року. Копію ухвали від 23 березня 2021 року про залучення до участі в справі в якості правонаступника позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» отримало поштою 30 березня 2021 року, що підтверджується зворотній поштовим повідомленням. Але у визначений судом строк ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідь на відзив не подало. Лише 22 квітня 2021 року до канцелярії суду представником позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - адвокатом Хомічем А.А. подано скановану копію відповіді на відзив від 20 квітня 2021 року, підписаної керівником товариства. З огляду на невідповідність такої відповіді вимогам ст. 179 ЦПК України та відсутність в тексті відповіді на відзив викладу обставин існування поважних причин, які завадили вчасно подати суду таку процесуальну заяву про суті справи, ухвалою, постановленою в судовому засіданні 11 травня 2021 року без виходу до нарадчої кімнати, відповідь на відзив було повернуто позивачу та продовжено розгляд справи за наявними матеріалами. Представник відповідача [PERSON] подала заяву від 09 серпня 2021 року про застосування наслідків спливу позовної давності на тих підставах, що під час виконання умов кредитного договору, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» і [PERSON] , позикодавець ЗАТ «ОТП Банк» скористався передбаченим для нього ст. 1050 ЦК України правом та надіслав на адресу позичальника [PERSON] вимогу від 18 березня 2009 року про дострокове повне погашення зобов`язань по кредитному договору, яку відповідач не виконала у визначений строк. Але з позовом про стягнення заборгованості позивач ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», який набув право вимоги за кредитним договором до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, звернувся лише 05 квітня 2017 року, тобто після спливу трьох років від настання моменту виконання кредитного договору. В судове засідання позивач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не з`явився, але направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, але представником подано заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності на підставі поданих заперечень та матеріалів, проти задоволення позову заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про відкладення\~ розгляду справи відповідач до суду не подавав. В судовому засіданні, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке. Між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (надалі Банк), та [PERSON] , яка на час розгляду справи змінила прізвище на [PERSON] , був укладений кредитний договір № СL-705/237/2008 від 02 липня 2008 року (надалі за текстом Кредитний договір), за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 268423,20 грн. із строком користування по 02 липня 2015 року, з оплатою процентів за користування кредитними коштами у відповідності умов договору. Згідно з п. 4. частини № 1 Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредитних коштів та нарахованих процентів щомісяця рівними частками протягом строку дії кредитного договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання має право вимагати дострокового повернення тієї частини позики, разом із нарахованими процентами (ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-708/164/2008 від 05 серпня 2008 року, за яким відповідач [PERSON] прийняв на себе обов`язок відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, та у разі неналежного виконання нести солідарну відповідальність разом з нею. Відповідно до положень ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; у випадку порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед боржником солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 12 листопада 2010 року між ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» та ПАТ «ОТП Банк» укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким Банк продав (переуступив) покупцю (позивачу в справі) права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори, а покупець прийняв портфель та зобов`язався сплатити на користь продавця винагороду. В п. 3.1. ст. 3 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю сторони, які його підписали, визначили, що перелік кредитних договорів міститься у додатку до цього договору. Відповідно до п. 3.3 ст. 3 Договору купівлі продажу кредитного портфелю до покупця, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНИ», за кредитними договорами перейшли наступні права у зв`язку з продажем Кредитного портфелю: усі права, вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій; право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності. В ст. 1 Договору купівлі продажу кредитного портфелю визначено, що «Крелитни1 портфель» - це права вимоги до Боржників (їх Поручителів) одо сплати загальної заборгованості Боржників перед Продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму такого боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності, а також права, зазначені у статті 3.3. цього Договору. Витягом з Додатку № 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю підтверджується те, що кредитний договір № СL-705/237/2008 від 02 липня 2008 року та договір поруки № SR-705/237/2008 від 02 липня 2008 року передані від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА». Отже ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» у встановленому порядку набув право вимоги до відповідачів [PERSON] і [PERSON] щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором від 02 липня 2008 року. 17 вересня 2018 року між ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 2-09/18, згідно з яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги відносно боржників ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Згідно із положеннями п. 1.5. Договору факторингу перехід від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги відбувається з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, на підставі Акту приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у додатку 3 до цього договору. Із копії реєстру боржників, який долучений до матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до [PERSON] і [PERSON] щодо заборгованості за кредитним договором № СL-705/237/2008 від 02 липня 2008 року та договором поруки № SR-705/237/2008 від 02 липня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Отже на час розгляду справи по суті належним позивачем є саме ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» На підтвердження виниклої з боку відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором первісним позивачем ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» разом з позовом був пред`явлений розрахунок заборгованості, складений станом на 30 липня 2014 року. Інших документів на підтвердження розміру заборгованості та процесу її утворення ані первісним позивачем ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», ані його правонаступником ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суду не пред`явлено. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] на повернення отриманого кредиту, починаючи з 04 серпня 2008 року і до 06 січня 2009 року, сплачувала щомісячні платежі, сукупний розмір яких складає 9279,59 грн., але останній платіж був пізніше та в меншому розміру, ніж це передбачено у графіку платежів, зафіксованому у додатку № 1 до кредитного договору. Після 06 січня 2009 року [PERSON] припинила виконувати взяті на себе зобов`язання по сплаті щомісячних платежів на погашення кредиту. Станом на 06 січня 2009 року залишок заборгованості по тілу кредиту, виходячи з відомостей про здійсненні боржником платежі, зазначені у розрахунку заборгованості, складає 259143,61 грн. (268423,20 грн. 9279,59 грн. = 259143,61 грн.). В п. 1.9.1. Кредитного договору сторони узгодили, що у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов`язань за цим договором Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині. При цьому зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Позивачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» представлено суду документ - Досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № СL-705/237/2008 від 02 липня 2008 року, на якій проставлено вих. № 22-2/71395 від 18 березня 2009 року, в якій ЗАТ «ОТП Банк», посилаючись на допущення порушення умов договору щодо сплати кредиту, вимагає від [PERSON] на підставі п. 1.9. Кредитного договору достроково виконати боргове зобов`язання в повному обсязі та сплатити суму кредиту в розмірі 259143,61 грн. Та обставина, що ЗАТ «ОТП Банк» дійсно направив на адресу відповідача вимогу від 18 березня 2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором, підтверджується не лише тим, що цей документ перебуває в розпорядженні та був наданий суду належним позивачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ще й копією позовної заяви ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» від 07 квітня 2014 року, поданої до Жовтневого районного суду м. Харкова з вимогами до [PERSON] і [PERSON] пор стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № СL-705/237/2008 від 02 липня 2008 року та договором поруки № SR-705/237/2008 від 02 липня 2008 року. Позовні вимоги ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» ґрунтуються, зокрема, на тій обставини, що позикодавець ЗАТ «ОТП Банк», скориставшись своїм правом, передбаченим в п. 1.9. Кредитного договору, направив відповідачу [PERSON] вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором. На копії позовної заяви проглядається відбиток штампу реєстрації вхідної кореспонденції Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2014 року та номер цивільної справи 639/3189/14-ц (провадження 2/639/1202/14), проставлений на першому аркуші позову після проведення автоматизованого розподілу справи між суддями. З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що в справі № 639/3189/14-ц Жовтневим районним судом м. Харкова було постановлено ухвалу від 14 травня 2014 року про повернення позовної заяви позивачеві з підстав порушення позивачем правил підсудності. Таким чином ЗАТ «ОТП Банк», як позикодавець по Кредитному договору, свідомо скористався своїм правом на зміну строку кредитування та довів до відома позичальника, який є відповідач [PERSON] , що строк кредитування завершився 18 березня 2009 року, та з цієї дати у позичальника виник обов`язок повернути усю суму отриманого кредиту, залишок якого на вказану дату, як це випливає з розрахунку заборгованості, становить 259143,61 грн. В постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила своє судження про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наявного в справі розрахунку заборгованості, враховуючи відсутність інших належних і допустимих доказів щодо фіксації банківських операцій про рух коштів за Кредитним договором, випливає, що станом на 18 березня 2009 року заборгованість по процентам з боку [PERSON] відсутня. Виходячи з відомостей розрахунку, суд вважає обґрунтованою заборгованість відповідача [PERSON] перед ЗАТ «ОТП Банк» станом на 18 березня 2009 року лише в розмірі боргу по тілу кредиту 259143,61 грн. Але для остаточного визначення розміру заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», який за встановлених судом обставин отримав право вимоги за Кредитним договором від ЗАТ «ОТП Банк», слід врахувати здійснені відповідачем після 18 березня 2009 року платежі по погашенню заборгованості. Такими є наступні платежі: 02 липня 2009 року в сумі 5154,57 грн.; 11 серпня 2009 року в сумі 475,39 грн.; 13 серпня 2009 року в сумі 2005,40 грн.; 18 вересня 2009 року в сумі 206,96 грн.; 09 листопада 2009 року в сумі 360,86 грн.; 09 грудня 2009 року в сумі 280,64 грн.; 03 лютого 2010 року в сумі 2563,53 грн.; 05 лютого 2010 року в сумі 2940,59 грн. В розрахунку окремо вказано про прийняття від позичальника в рахунок погашення заборгованості по відсотках платежів в сумі 160,76 грн., 318,42 грн. і 2028,63 грн. Ці платежі слід також зарахувати на погашення заборгованості по тілу кредиту з огляду на втрату Банком права на нарахування відсотків за користування кредитом. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Отже з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в сумі 242647,86 грн., яка нею до теперішнього часу не погашена (259143,61 - 5154,57 - 475,39 - 2005,40 - 206,96 - 360,86 - 280,64 - 2563,53 - 2940,59 - 160,76 - 318,42 - 2028,63 = 242647,86). У вказаній вище постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем строку внесення чергового платежу. У разі порушення позичальником такого строку, передбаченого договором (прострочка боржника), відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного з цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання строку сплати кожного з цих платежів. Встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочки. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вже встановлено під час судового розгляду, [PERSON] , отримавши кредит, взяла на себе обов`язок погашати кредит шляхом сплати щомісячних платежів. Але внаслідок реалізації Банком, як стороною Кредитного договору, свого права на зміну строку кредитування [PERSON] повинна була виконати обов`язок по поверненню усією суми кредиту в строк протягом 30 календарних днів з дня одержання нею вимоги про дострокове погашення кредиту. Те, що таку вимогу відповідач [PERSON] отримала, визнано її представником [PERSON] у письмовій заяві про застосування наслідків спливу позовної давності. Досліджені докази дають змогу зробити висновок, що ЗАТ «ОТП Банк» міг довідатися про порушення свого права на отримання всієї суми кредиту за Кредитним договором ще 02 липня 2009 року, коли [PERSON] здійснила лише часткове погашення кредиту, хоча повинна була повернути Банку 259143,61 грн., про які зазначено у вимозі від 18 березня 2009 року. Останній платіж на користь Банку [PERSON] здійснила 05 лютого 2010 року, виходячи з розрахунку заборгованості. Від так ЗАТ «ОТП Банк» достовірно знав про порушення відповідачем свого право на повернення кредиту. Однак з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», який набув право вимоги за Кредитним договором, а отже є належним кредитором, подав до суду вперше лише 09 квітня 2014 року, що підтверджується відбитком печатки Жовтневого районного суду м. Харкова та підписом відповідального працівника про прийняття позовної заяви, а вдруге 04 квітня 2017 року до Люботинського міського суду Харківської області, коли спрямував позовну заяву поштою. І першому, і в другому випадку первісний позивач ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» звернувся до суду з позовними вимогами поза межами строку позовної давності. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Терещенко К.І. письмово заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача як підставу для відмови у позові. З огляду на відсутність в справі будь-яких доказів того, що позовну давність було перервано чи її строк було збільшено за угодою сторін, а також неподання позивачем доказів поважності пропущення позовної давності, суд відмовляє в задоволенню позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed