Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на майно, вказуючи, що 04.06.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №07/П/12-КЛ. За умовами договору [PERSON] було надано кредит у сумі 54 541,55 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних. Кінцевий термін погашення заборгованості не пізніше 03.06.2022 року. Банк свої зобов'язання виконав та надав [PERSON] грошові кошти в повному розмірі. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та відповідачами 15.06.2007 року укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки є трикімнатна квартира [ADDRESS]. Загальна вартість предмету іпотеки становить 252 500 грн. Позичальник не виконує належним чином умови кредитного договору, тому, станом на 28.05.2014 року загальна сума заборгованості за ним становить 656 480,47 грн. 47 коп. Пунктом 4.5.4 ст. 4 іпотечного договору передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки, його реалізація шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі - продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Просили звернути примусове стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом визнання за публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки, що забезпечує виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, укладеного між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], а саме - трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 77,5 кв. м., житловою площею 48,2 кв. м., шляхом укладання договору купівлі-продажу публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» з іншою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності (звіту про експертну грошову оцінку) проведеної перед укладанням договору з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно в реєстраційної служби, нотаріату, тощо), для задоволення вимог на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за кредитним договором №07/П/12-КЛ від 04.06.2007 року в сумі 656 480,47 грн., а також усіх витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки. Передати предмет іпотеки в управління ПАТ «Укрсоцбанк» на період до його реалізації. Стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились без поважних причин, про слухання справи повідомлені належним чином. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із договору від 06.09.2012 року про внесення змін до договору від 04.06.2007 року про надання відновлювальної кредитної лінії №07/П/12-КЛ видно, що 04.06.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №07/П/12-КЛ, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 54 541 долар США 55 центів, зі сплатою 14 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначених у додатку №1 до цього договору (а.с.9-17). 15.06.2007 року між позивачем та відповідачами укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки є трикімнатна квартира [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.01.2000 року (а.с.17-21). До цього договору внесено зміни 07.11.2007 року (а.с.22-23). Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором за розрахунком становить 656 480,47 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 554 008,85 гривень; заборгованість по сплаті відсотків - 78677,33 гривень; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 7954,45 гривень; пеня за невчасне повернення відсотків - 7454,26 гривень; інфляційні витрати за кредитом 4 389,29 гривень; інфляційні витрати за відсотками - 3996,29 гривень (а.с.24). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач зобов'язання за договором не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.24). Статтями 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено два способи звернення стягнення на предмет застави: судовий і позасудовий. У відповідності зі ст. 25 цього Закону при зверненні обтяжувача до суду з позовом про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, і при задоволенні позову судом, у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, установлених ст. 26 Закону. У зв'язку з тим, що відповідачі порушили умови кредитного договору в частині сплати кредиту та нарахованих відсотків за його користування, тому позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням судових процедур, встановлених ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно вимог Закону України «Про іпотеку» реалізація майна іпотекодержателем провадиться шляхом продажу майна через прилюдні торги в рамках виконавчого провадження. 7 червня 2014 року набрав чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. У свою чергу, частиною 4 визначено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Сторонами по справі не надані суду докази, які підтверджують всі обставини, які за ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є необхідними для його застосування. За таких обставин у суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вимоги про передачу предмету іпотеки в управління ПАТ «Укрсоцбанк» на період до його реалізації не засновані на законі, тому не підлягають задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial