Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

ПАТ комерційний банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши в заяві, що 15.04.2010 року [PERSON] стала клієнтом КБ «Приватбанк» , отримавши кредитну картку «Універсальна». 11.04.2014 р. відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку « Універсальна Голд» відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00грн., у вигляді встановленого кредитного вимиту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Власник картки зобов?язаний слідкувати за витратами кошті вв межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту ,згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно доп.2.1.1.7.6 Умов наданя банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов?язань , передбачених цим договором більш ніж на 30 днів , позичальник зобов?язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. В порушення норм закону та умов договору, відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 31.10.2015 року у відповідачки утворилася заборгованість в сумі 22247,92 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 12778,42 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7033,88 грн.,заборгованість за пенею та комісією- 900,00грн., а також штрафи відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина); 1035,62 грн. (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 22247,92 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. У судовому засіданні відповідачка позов не визнала, пояснивши, що вона не знімала гроші з картки, хто їх знімав вона не знає. Пояснила, що вона зверталась до поліції із заявою про кримінальне правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення ч.1ст.190 КК України. Але 18.07.2015 року слідчим Вандзель П.Б. була винесена постанова про закриття кримінального провадження за заявою [PERSON]Є, у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Також судом встановлено що на момент розгляду справи [PERSON] подала скаргу на дії слідчого Вандзеля Л.Б., але суддя Ісаков Д.О. виніс ухвалу про закриття провадження по скарзі [PERSON], з оглядом на те що прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 винесено постанову від 12 лютого 2016 року, якою скасовано постанову слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізький області [PERSON] від 18 липня 2015 року про закриття кримінального провадження. Розглянувши матеріали справи, вивчивши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2010 року [PERSON] стала клієнтом КБ «Приватбанк», отримавши кредитну картку «Універсальна»,підписавши анкету-заяву на про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанку». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що заборгованість по кредитному договору № б/н від 15.04.2010 року утворилась з незалежних від відповідача причин. В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.10.2015 року у відповідачки утворилася заборгованість в сумі 22247,92 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 12778,42 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7033,88 грн.,заборгованість за пенею та комісією- 900,00грн., а також штрафи відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина); 1035,62 грн. (процентна складова). Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і у встановлений термін. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Оскільки відповідач допустив односторонню відмову від виконання зобов'язання, то з нього підлягає стягненню заборгованість за наданий кредит в сумі 22247,92 грн. Сума боргу підтвержена доданим розрахунком. Підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved