Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач 09.12.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності [PERSON], померлому [INFO] року, ? частки однокімнатної квартири [ADDRESS], та про визнання права власності за [PERSON], [INFO], права власності на ? частку однокімнатної квартири [ADDRESS]. З позовної заяви вбачається, що [INFO] року помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті залишалось спадкове майно, яке складається з ? частки однокімнатної квартири [ADDRESS], що належала померлому на підставі договору дарування від 08.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Децик Е.М. за реєстровим № 1429. Так як позивач на день смерті свого чоловіка постійно проживала разом з ним за однією адресою, вона фактично прийняла спадкове майно, що залишилось після померлого, яке складається з ? частки однокімнатної квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а саме на ? частку однокімнатної квартири [ADDRESS], їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначене майно за спадкодавцем [PERSON]. Також [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Представник позивача за довіреністю, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про те, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального Децик Е.М. 08.04.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1429, [PERSON] належить ? частка однокімнатної квартири [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис № 211, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 22.09.2008 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 41, що підтведжується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2008 року. З інформаційного листа № 562/02-14/58/2015 від 18.11.2015 року вбачається, що [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. щодо оформлення спадщини після смерті чоловіка, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на спадкове майно за померлим [PERSON]. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В ч. 1,2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухомість є обов'язковою умовою оборотоздатності такого майна, та є можливістю особи, яка вважає себе власником такої нерухомості, здійснювати будь-які угоди щодо неї. Якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. Однак відсутність держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно по собі не призводить до припинення права власності, так як є лише офіційним визнанням й підтвердженням державою факту виникнення таких прав. Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця речових прав отримати право на її проведення. На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим й таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved