Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору від 12.12.2011р., укладеного з [PERSON], останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На теперішній час заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії та штрафам за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не погашена та станом на 30.11.2014 р. складає 26184,35 грн., з них: 16062,99 грн. - заборгованість за кредитом; 7770,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 628,07 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1223,06 грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача цю суму та понесені ним судові витрати по справі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю та пояснив, що укладений з відповідачем договір є публічним, тому клієнт, підписуючи анкету-заяву, погодився на прийняття всіх його умов. [PERSON] декілька разів змінював кредитний ліміт по картці, а також отримував нову картку. Відповідач позов не визнав та пояснив, що 12.12.2011 р. він відкрив у ПАТ КБ «Приватбанк» поточний рахунок та підписав відповідну анкету-заяву на видачу дебетової карти, а чи підписував заяву на кредитну картку, він вже не пам'ятає. Проте не заперечує, що дійсно користувався кредитною карткою до травня 2014 року, але на невідомих йому умовах. Будь-яких підтверджуючих документів про погашення кредиту у нього не мається. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до кредитного договору від 12.12.2011 р., укладеного з [PERSON], останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії. Відповідачем не надано будь-яких належних доказів того, що анкета-заява ним не підписувалась, чи він не користувався кредитною карткою, чи в нього відсутня заборгованість по ній. Навпаки, це спростовується наявними в матеріалах справи копіями самої анкети-заяви з підписом [PERSON], випискою по його особовому рахунку та роздруківкою з банківської програми. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст.1054 ЦК УЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку позивача вбачається, що станом на 30.11.2014 р. за період з 10.06.2013 р. відповідач має загальну заборгованість у розмірі 26184,35 грн., з них: 16062,99 грн. - заборгованість за кредитом; 7770,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 628,07 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1223,06 грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. За клопотанням відповідача по справі призначалась судово-економічна експертиза з приводу правильності проведеного розрахунку заборгованості по даному кредиту, проте [PERSON] не оплатив її вартість, внаслідок чого вона й не була проведена. За приписами ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином, суд приймає за основу наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту. Разом з тим, як встановлено ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України на відповідача покладено подвійну цивільно-правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому в частині стягнення з відповідача штрафу у фіксованій сумі 500 грн. позов задоволенню не підлягає як необґрунтований. Таким чином, оскільки відповідач порушив майнові права позивача, з нього повинна бути стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 25684,35 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування оплати судового збору 256,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial