Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 31.03.2017 року має заборгованість перед банком в сумі 20054,37 грн., яка складається з наступного: 297,07 грн. \~заборгованість за кредитом, 14926,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 931,16 грн. штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.11.2011 року у розмірі 20054,37 грн. та судові витрати.\~ У судове засідання представник позивача не зявився, однак при зверненні з позовом подав клопотання від 26.04.2017 року, в якому на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. 224 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, заповненої 29.11.2011 року клієнтом анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 5), [PERSON] своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами А-Банку, виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку КРЕДИТКА «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом за платіжною карткою КРЕДИТКА «Універсальна»/GOLD 2000 грн. Крім того, у даній заяві [PERSON] зазначила, що вона згодна з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, які в свою чергу були надані клієнту у письмовому вигляді для ознайомлення, а також розміщені а офіційному сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Як встановлено судом з графи у вищенаведеній заяві «Відмітки банку» найменування та реквізити банку: публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», адреса-вул. Батумська, 11, м. Дніпропетровськ, 49074, Україна, ЄДРПОУ 14360080. Судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є правонаступником ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За нормою ст. 526\~ ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В порядку вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити прострочене тіло кредиту та комісію. За положеннями ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно зі ст.ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами наявність кредитних правовідносин з відповідачем, а отже і права на звернення з даним позовом до [PERSON], крім того не доведено порушення відповідачем прав позивача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі не укладено кредитний договір, відсутні договірні правовідносини, а відтак і зобовязання відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо сплати заборгованості.

Outcome: dismissed