overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач 11.11.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 21.11.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. З листопада 2014 року вони проживають окремо. Дитина перебуває на його утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з неї не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку до досягнення дитиною повноліття. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, на позові наполягає (а.с.12). Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.13). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.11.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.2,3). Дитина проживає з позивачем, повністю перебуває на його утриманні (а.с.8). Позивач працює плавильником феросплавів на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № 1594 від 10.11.2014 року (а.с.7), однак цих коштів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з неї аліментів на дитину в розмірі, визначеному позивачем (а.с.13). Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач 11. 11. 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею в квартирі зареєстрований ще її дочка - [PERSON] та бувший чоловік - [PERSON], з я ким вона проживала у цивільному шлюбі до 2013 року. Зазначила, що відповідач з вересня 2013 року не проживає в вищевказаній квартирі, не сплачує комунальні платежі, особистих його речей в квартирі немає. В зв'язку з реєстрацією відповідача в квартирі вона змушена нести додаткові витрати, пов'язані з надлишковою оплатою комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кватирою [ADDRESS] на підставі ч. 2 ст. 167 ЖК України. Позивач позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, в телефонній розмові просив справу розглядати без нього, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Згідно довідки КП Соснівська СУБ № 2216 від 05.06.2014 року, окрім [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстровані ще [PERSON] та відповідач [PERSON]. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актами опитування сусідів від 05. 06. 2014р., 14. 08. 2014р., в яких зазначено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач 11.12.2013 року звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства та шлюбні відносини фактично з 2003 року не підтримують, підстав та бажання зберегти сімейні відносини не має. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а представник позивача, зазначивши про підтримання позову, у разі неявки відповідачки проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про місце та час розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву позивача та його представника, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.09.1969 року, від цього шлюбу мають повнолітніх дітей. Сторони фактично з 2003 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами на даний час майнового спору немає. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач 11.12.2013 року звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 27.04.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, та наполягала на задоволені позову. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER], виданого повторно 29.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 27.04.2013 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 71. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач 11.12.2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 12.10.2001 року розпався через не складення сімейного життя по причині припинення шлюбних відносин після народження дитини - інваліда дитинства з 2004 року, внаслідок чого з початку вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та між ними втрачені всі фізичні та духовні зв»язки. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина - [PERSON] [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивачки, тому залишаться проживати із нею. Крім цього, на даний час відбуває кримінальне покарання за вироком Великобагачанського райсуду Полтавської області від 23.05.2011 року до 9 років позбавлення волі. Оригінал свідоцтва про шлюб знищив відповідач в ході сварки. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності ( а. с. 26, 33 - 34, 39 - 40 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 12.10.2001 року в Радивонівській сільській раді Великобагачанського району Полтавської області уклали шлюб ( актовий запис № 07 ) ( а. с. 43 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина - [PERSON] [INFO] - інваліда з дитинства, який проживає та знаходиться на утриманні позивачки, тому залишаться проживати із нею. Внаслідок складення певних обставин, сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з 2004 року, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач 11.12.2015 звернулась в суд із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, а також про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову. В обґрунтування позову вказує, що між нею та відповідачем укладено шлюб, відповідач є батьком дитини, коштів на утримання дитини та на її утримання відповідач не надає, хоча має змогу надавати матеріальну допомогу. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, наявні всі підстави для вирішення справи на підставі наявних доказів та ухвалення заочного рішення, згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Також пояснила, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, дитина проживає разом з нею, відповідач з червня 2015 проживає окремо від сім»ї, грошових коштів на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча працює і має постійний заробіток. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази та

Outcome: approved