Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач 03.09.2020 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 04.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Державний Ощадний банк України» (відповідно до постанови КМУ від 05.06.2019 року № 568 перейменовано на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено Договір № 921800 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] . У зв`язку з чим 11.06.2015 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем був укладений Додатковий договір № 1 до договору № 921800 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно умов яких відповідачу відкрито рахунок та надано платіжну картку. В результаті чого, було встановлено кредит у сумі 13800,00 грн. на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних і сплачується щомісячно. Сплата процентів, обов`язкового щомісячного платежу, комісійних винагород та інших платежів, передбачених Договором здійснюється у строки передбачені Правилами. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого Кредиту списується за рахунок кредиту (п. 1.1.5 Додаткової угоди). Враховуючи вищевикладене, зазначають, що даними діями відповідач погодився з умовами користування Кредитом та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. На виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 11.09.2017р. за № 89 змінено номери поточних рахунків клієнтів - фізичних осіб, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що пов`язано із змінами в порядку бухгалтерського обліку рахунків клієнтів. На виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 28.12.2018р. за № 162, АТ «Ощадбанк» також здійснено зміни діючих рахунків клієнтів відповідно до вимог Національного стандарту України «Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010р. за № 454. Таким чином, після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок [PERSON] № [NUMBER] змінився на № [NUMBER] . Банком перед Позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме - надані грошові кошти (кредиті у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання. Станом на 02.08.2020 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає 16469,94 грн., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) 13794,50 грн.; відсотки за користування кредитом 1912,25 грн.; сума заборгованості за РКО 14,00 грн.; сума нарахованої пені 81,78 грн.; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 262,10 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих і несплачених процентів 49,07 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 306, 12 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 50,12 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим Банк звертається до суду з даним позовом. Справу просить розглядати за відсутності представника позивача. Ухвалою про відкриття провадження від 01.10.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 52). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Державний Ощадний банк України» (відповідно до постанови КМУ від 05.06.2019 року № 568 перейменовано на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено Договір № 921800 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] (а.с. 4-5). У зв`язку з чим 11.06.2015 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем був укладений Додатковий договір № 1 до договору № 921800 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно умов яких відповідачу відкрито рахунок та надано платіжну картку (а.с. 6-7). Відповідно до п. 4.3. Договору підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з інформацією, надання якої вимагається відповідно до ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів, а також з Правилами та Тарифами, погоджується вважати положення вказаних Правил та Тарифів обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору. Згідно умов п.1.1.4 Додаткового договору № 1 , Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 13800,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 30 % річних і сплачується щомісячно. Відповідно до п. 4.3 Договору, сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній правилами. Пунктом 4.4. Договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати (випуску) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.6 Договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, клієнт гарантує повернення суми такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно до п. 4.9 Договору, Банк має право вимагати від клієнта дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України ( в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором, у тому числі, але не виключаючи випадку, затримання сплати клієнтом кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачено Договором, що найменше на один календарний місяць. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 02.08.2020 року його заборгованість перед Банком складає 16469,94 грн., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) 13794,50 грн.; відсотки за користування кредитом 1912,25 грн.; сума заборгованості за РКО 14,00 грн.; сума нарахованої пені 81,78 грн.; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 262,10 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих і несплачених процентів 49,07 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 306, 12 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 50,12 грн. (а.с. 8-15). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед АТ «Державний ощадний банк України» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved