Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач 07 вересня 2018 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 04 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 40. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюб практично перейшов у формальний характер, збереження родини вважає неможливими. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась звернувшись до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява відповідача в якій він заявлений позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 04 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 40. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. В даний час між сторонами справи сімейні стосунки не збереглись, сторони разом не проживають, не мають наміру зберегти шлюб та спільного господарства не ведуть. За правилами ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до\~роз'яснень\~Пленуму Верхового\~Суду України\~у п.\~24\~постанови\~від 12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції»\~у разі\~визнання відповідачем\~позову,\~яке має\~бути безумовним,\~і якщо\~таке визнання\~не суперечить\~закону й\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб (не\~відповідача),\~суд ухвалює\~рішення про\~задоволення позову,\~обмежившись у\~мотивувальній частині\~рішення посиланням\~на визнання\~позову без\~з'ясування\~і дослідження\~інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. З урахуванням вищенаведеного суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Частина 2 ст.141 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала суду доказ сплати судового збору в сумі 704 гривень 80 коп.( квитанція №23843493-1 від 07.09.2018 року ( а.с.1) оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved