Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач 05.04.2017 року та після усунення недоліків позову 15.05.2017 року звернувся до суду із уточненим позовом до Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про зняття арешту з майна ( а. с. 2 3, 18 20 ), посилаючись на те, що нa примусовому виконанні у Полтавському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області знаходились виконавчі провадження, в рамках яких з метою забезпечення виконання судових рішень державними виконавцями було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно боржника : - виконавчий лист № 2-714\\2009, виданий 13.07.2009 р. Полтавським районним судом про стягнення з нього боргу в сумі 10 349 гри. на користь «ПАТ Райффайзен банк Аваль». Виконавче провадження № 32212486 було відкрите 18.04.2012 р. Як вбачається-з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, постанову про арешт майна боржника виносив державний виконавець Семко Ю.В. Постанову про арешт майна йому не вручали і він навіть не був з нею ознайомлений; - судовий наказ № 2н-18, виданий 03.03.2010 р. Полтавським районним судом про стягнення з нього боргу в сумі 31 558,32 грн. на користь «ПАТ Універсал банк». Виконавче провадження № 18817104 було відкрите 22.04.2010 р. Як. вбачається з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, постанову про відкриття виконавчого провадження виносив старший державний виконавець Мазан О.А., на підставі якої був накладений арешт на майно. Постанову йому не вручали і він навіть не був з нею ознайомлений; - виконавчий лист № 2-714\\2009, виданий 13.07.2009 р. Полтавським районним судом про стягнення з нього боргу в сумі 10\~349 грн. на користь ПАТ «[PERSON] Аваль». Виконавче провадження № 13799048 було відкрите 20.07.2009р. Як вбачається з витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, постанову про відкриття виконавчого провадження виносив заступник начальника ВДВС [PERSON] На підставі цієї постанови був накладений арешт на рухоме та нерухоме майно боржника. Постанову йому не вручали і він навіть не був з нею ознайомлений. Майно, на яке накладався арешт, не конкретизоване, лише зазначалось «все нерухоме і рухоме майно». Виконавче провадження № 32212486 22.09.2012 року було закінчене у зв»нзку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Виконавче провадження № 18817104 27.10.2010 року було закінчене у зв»нзку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Виконавче провадження № 13799048 22.09.2009 року було закінчене у зв»нзку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Постанови про відкриття виконавчих проваджень, про накладення арешту, про закінчення виконавчих проваджень йому не вручались і дати їх винесення йому невідомі. Про закриття виконавчих проваджень та їх підстави він дізнався лише з переписки з відділом ДВС. Державні виконавці, які вносили відомості в Єдиний реєстр заборон відчуження нерухомого майна та в Державний реєстр обтяжень рухомого майна в ДВС уже не працюють. Незважаючи на те, що минуло багато часу після закінчення виконавчих проваджень, арешт з майна не був знятий. На його заяву з проханням зняти арешт з майна від 26.12.2016 року він лише 13.02.2017 року отримав відповідь за підписом начальника відділу про те, що підстав для звільнення майна з-під арешту немає. В усній бесіді з начальником Полтавського РВ ДВС ГТУЮ останній сказав йому, що може зняти арешт з майна лише на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред»явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки примусового виконання судових рішень давно спливли, тому відмова ДВС у звільненні майна з-під арешту є незаконною. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, в постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Вважає, що відділ ДВС не виконав вимог закону щодо зняття арешту, накладеного на майно боржника. Прохав зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, належного йому [PERSON], накладеного державними виконавцями Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області з метою забезпечення виконання судових рішень. В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав в повному обсязі із викладених в ньому підстав, на уточнення суду вказав, що йому не відомо чи оскаржувались постанови держвиконавців про закриття виконавчих проваджень. Доказів до вимог уточненого позову він не має, крім які надав суду та надавати не буде. Жодне рішення суду ним по даний час щодо погашення боргів банкам ним не виконані. На даний час він не має будь-якого майна, з якого прохає зняти арешт по позову, але вважає, що даний арешт майна порушує його права, бо він бажає придбати земельну ділянку, яка автоматично підпаде під даний арешт. Також, якщо ним буде придбане інше майно, то воно також потрапить під цей арешт. Представник відповідача Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ПАТ «Універсал банк» повторно в судове засідання не з»явилися, хоча заздалегідь повідомлялися належним чином про день та час розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 34, 42, 44 ). Від них не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ; ПАТ «[PERSON] банк Аваль» повторно в засідання не з»явився, направивши суду клопотання про розгляд справи у його відсутності на розсуд суду ( а. с. 36, 45 ). Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи в заочному порядку на підставі ст. 169, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що нa примусовому виконанні у Полтавському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області знаходились виконавчі провадження, в рамках яких з метою забезпечення виконання судових рішень державними виконавцями було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно боржника, а саме : - виконавчий лист № 2-714\\2009, виданий 13.07.2009 р. Полтавським районним судом про стягнення з нього боргу в сумі 10 349 грн. на користь «ПАТ Райффайзен банк Аваль». Виконавче провадження № 32212486 було відкрите 18.04.2012 р. - судовий наказ № 2н-18, виданий 03.03.2010 р. Полтавським районним судом про стягнення з нього боргу в сумі 31 558,32 грн. на користь «ПАТ Універсал банк». Виконавче провадження № 18817104 було відкрите 22.04.2010 р. - виконавчий лист № 2-714\\2009, виданий 13.07.2009 р. Полтавським районним судом про стягнення з нього боргу в сумі 10\~349 грн. на користь ПАТ «[PERSON] Аваль». Виконавче провадження № 13799048 було відкрите 20.07.2009р. Зазначені виконавчі провадження були закінчені у зв»язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Майно, на яке накладався арешт, не конкретизоване, лише зазначалось «все нерухоме і рухоме майно». Зі слів позивача встановлено, що станом на даний час борги за рішеннями суду ним не погашені взагалі та майна, з якого прохає зняти арешт він не має. Доказів щодо оскарження постанов держвиконавця про закінчення виконавчих проваджень у зв»язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення не надав та не бажає надавати. Тому, суду не відомо на даний час вказані обставини, які впливають на прийняття рішення по суті.. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази якими обґрунтовується позов, вважає, що уточнений позов позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна ( коштів ) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно ( кошти ) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна ( коштів ) боржника …. 3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно ч. 4 , 5 ст 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна ( коштів ) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника ( у тому числі від реалізації майна боржника ), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів в підтвердження порушення порядку накладення арешту держвиконавцями згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», законних підстав, які б слугували б для зняття арешту судом з врахуванням, що жодне із рішень суду про стягнення заборгованості на користь банків реально ним не виконано з його ж слів.

Outcome: dismissed