Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та ПП «Пласт-Південь» про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06.09.2006 р. банком та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу майна, відповідно до якого банк надав останній кредит у розмірі 48201,00 доларів США строком до 06.09.2013 року, а [PERSON] повинна була повертати кредит зі сплатою нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 11% річних. 06.02.2009 р. між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 про зміну строків кінцевого терміну повернення кредиту до 05.09.2014 р.. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON], який взяв на себе солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором від 06.09.2006 р. Також з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між позивачем та ПП «Пласт-Південь» укладено договір поруки від 05.02.2009 р.Оскільки відповідачі свої обов'язки за укладеними договорами належним чином не виконали, то станом на 06.11.2013 р. року утворилася заборгованість у розмірі 22504,38 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку заборгованості еквівалентно 179877,54 грн., які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь разом із сплаченим судовим збором.. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи.Відповідачі причини неявки суду не повідомляли, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Оскільки у справі достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 06 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11036402000 (а.с.4-12), відповідно до якого банк надає відповідачці грошові кошти у сумі 482501,00 доларів США зі сплатою 11% річних, на споживчі цілі, строком по 06 вересня 2013 року, а остання зобов'язана була щомісячно повертати суму кредиту та сплачувати проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором, відповідно до графіку платежів(п.1.2 договору). Згідно п. 2.1 кредитного договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань позичальник передає в заставу, а банк приймає рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки «Subaru» модель «Tribecа», рік випуску - 2006, державний номер [NUMBER]. 06 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 39906 (а.с.15-16). 06 лютого 2009 р. між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої відповідач надав згоду забезпечувати змінене основне зобов'язання. (а.с.17). 05 лютого 2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ПП «Пласт-Південь» було укладено договір поруки, згідно якого ПП «Пласт-Південь» зобов'язалось відповідати перед банком за зобов'язаннями [PERSON] Згідно п.1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій передбачені основним договором. Згідно п.1.4. договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 06 лютого 2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено додаткову угоду про зміну кінцевого терміну повернення кредиту до 05 вересня 2014 р. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало -Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з порложеннями ЦКУ та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] вказану суму кредиту. У свою чергу відповідачка прийняла позику, використавши її за цільовим призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту не виконує. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. (п. 7.1 кредитного договору). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами договірних зобов'язань станом на 06.11.2013 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 22504,38 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 06.11.2013 р. еквівалентно 179877,54 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 16557 дол.США (132340,10 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом - 4486,8 дол.США (35863,63 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1073,92 дол.США (8583,87 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 386,58 дол.США (3089,94 грн.)(а.с.21-31). 30.09.2013 року [PERSON], [PERSON] та ПП «Пласт-Південь» були направлені вимоги про погашення заборгованості вих. № 30-11/3986 (а.с.32) та вих. № 30-11/3998 (а.с.33), №30-11/4000 (а.с.34), однак вимоги банку відповідачі не виконали. Відповідно до договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачами [PERSON] та ПП «Пласт-Південь», з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, останні взяли на себе зобов'язання солідарно у повному обсязі відповідати перед позивачем за зобов'язаннями [PERSON] Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.533 ЦК України, якщо грошове зобов'язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти у день платежу. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 22504,38 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 06.11.2013 р. еквівалентно 179877,54 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів також підлягає стягненню в рівних частинах на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1799,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved