Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 05\~ листопада 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №040-2914/756-0001. Відповідно до кредитного договору №040-2914/756-0001 від 05 листопада 2007 року банк надав кредит позичальнику в сумі 82739,00 швейцарських франків\~\~ на умовах та в строки, визначенні кредитним договором та додатковими угодами до нього. 03 вересня 2008 року між банком та позичальником було укладено кредитний договір №040-2008-2697. Відповідно до кредитного договору №040-2008-2697 від 03 вересня 2008 року банк надав кредит позичальнику в сумі 25000,00 швейцарських франків\~ на умовах та в строки, визначенні кредитним договором та додатковими угодами до нього.. Відповідно до умов кредитного договору 1 та кредитного договору 2 банк зобов`язався видати позичальнику грошові кошти в розмірі та на умовах передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. В разі користування коштами понад встановлений строк передбачено нарахування штрафних санкцій. Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - відповідно до умов кредитного договору було перераховано кредитні кошти на рахунок позичальника. Позичальник, зі свого боку, не виконує своїх зобов`язань, зокрема тих, що передбачені умовами кредитного договору 1 та кредитного договору 2, згідно якого він зобов`язується погашати кредитну заборгованість. Позичальником в повному обсязі не виконувались зобов`язання щодо повернення за Кредитним договором 1 та кредитним договором 2 грошових коштів та нарахованих процентів, 07 вересня 2012 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалено рішення по цивільній справі №2218/2913/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №040-2914/756-0001 від 05 листопада 2007 року та за кредитним договором №040-2008-2697 від 03 вересня 2008 року в сумі 112 472,98 швейцарських франків. Рішення суду набрало чинності 03 грудня 2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт укладання між банком та позичальником кредитного договору 1 та кредитного договору 2, отримання позичальником коштів за кредитним договором та факт порушення умов кредитного договору, що потягло за собою набуття банком права вимагати повернення суми кредиту та нарахованих відсотків підтверджується рішенням від 07 вересня 2012 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №2218/2913/2012, а тому дані обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання умов кредитного договору 1 та кредитного договору 2 було укладено наступні договори іпотеки, а саме: між банком та [PERSON] 05 листопада 2007 року було укладено договір іпотеки та 04 вересня 2008 року договір про внесення змін до даного договору іпотеки від 05 листопада 2007 року, а також 03 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки /нерухомого майна - квартири/ , відповідно до якого іпотекодавець передала в іпотеку банку наступне нерухоме майно, а саме: - квартиру, що має три кімнати, загальною площею 93,6 кв. м, житловою площею 60,2 кв. м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] №628552, виданого 13 березня 2008 року Управлінням ЖКГ на підставі рішення №191 від 14.02.2008 р. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22477982. Відповідно до п. 4.1 договору іпотеки 1 та п. 4.1 договору іпотеки 2, іпетекодержатель у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі. Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк(термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 4.2 договору іпотеки 1 та п. 4.2 договору іпотеки 2 передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється серед іншого за рішенням суду. Відповідно до ст. ЗЗ ч. 1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання чи неналежного виконання боржником свого зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підстав рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Кредитним договором та договором іпотеки передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, банк має право отримати забезпечення своїх вимог за рахунок заставленого майна (предмета іпотеки), переважно перед іншими кредиторами, в повному обсязі включаючи загальну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування витрат, які завдані простроченням виконання, враховуючи пеню та інші штрафні санкції, а також витрати відносно звернення на звернення стягнення на предмет застави та його реалізації. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення іпотекодавцем зобов`язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань боржника, а у разі невиконання вимог - звернути стягнути на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» право іпотекотримача, розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі якщо вимоги іпотекотримача залишаться без задоволення. Просить в рахунок погашення заборгованості перед акціонерним товариством «Універсал Банк» за кредитним договором №040-2914/756-0001 від 05 листопада 2007 року та за кредитним договором №040-2008-2697 від 03 вересня 2008 року, укладеними з [PERSON] \~ по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 112 472,98 швейцарських франків звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05.11.2007 року та договору іпотеки /нерухомого майна - квартири/ від 03.09.2008 року, а саме: квартиру, що має три кімнати, загальною площею 93,6 кв. м, житловою площею 60,2 кв. м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] №628552, виданого 13 березня 2008 року Управлінням ЖКГ на підставі рішення №191 від 14.02.2008 р. шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною для реалізації предмету іпотеки на рівні ціни, яка буде встановлена суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05\~ листопада 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №040-2914/756-0001. Відповідно до кредитного договору №040-2914/756-0001 від 05 листопада 2007 року банк надав кредит [PERSON] в сумі 82739,00 швейцарських франків\~\~ на умовах та в строки, визначенні кредитним договором та додатковими угодами до нього. 03 вересня 2008 року між банком та позичальником було укладено кредитний договір №040-2008-2697. Відповідно до кредитного договору №040-2008-2697 від 03 вересня 2008 року банк надав кредит позичальнику в сумі 25000,00 швейцарських франків\~ на умовах та в строки, визначенні кредитним договором та додатковими угодами до нього.. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов кредитного договору 1 та кредитного договору 2 банк зобов`язався видати позичальнику грошові кошти в розмірі та на умовах передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. В разі користування коштами понад встановлений строк передбачено нарахування штрафних санкцій. Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - відповідно до умов кредитного договору було перераховано кредитні кошти на рахунок позичальника. [PERSON] \~ не виконує своїх зобов`язань, що передбачені умовами кредитного договору 1 та кредитного договору 2, згідно якого відповідач зобов`язується погашати кредитну заборгованість. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання - не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повергає суми отриманого кредиту та нарахованих відсотків. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті ч.1 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] \~\~ в повному обсязі не виконувались зобов`язання щодо повернення за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 грошових коштів та нарахованих процентів, 07 вересня 2012 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалено рішення по цивільній справі №2218/2913/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №040-2914/756-0001 від 05 листопада 2007 року та за кредитним договором №040-2008-2697 від 03 вересня 2008 року в сумі 112 472,98 швейцарських франків. Рішення суду набрало чинності 03 грудня 2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт укладання між банком та позичальником кредитного договору 1 та кредитного договору 2, отримання [PERSON] \~\~\~ коштів за кредитним договором та факт порушення умов кредитного договору, що потягло за собою набуття банком права вимагати повернення суми кредиту та нарахованих відсотків підтверджується рішенням від 07 вересня 2012 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №2218/2913/2012, а тому дані обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання умов кредитного договору 1 та кредитного договору 2 було укладено наступні договори іпотеки, а саме: між банком та [PERSON] 05 листопада 2007 року було укладено договір іпотеки та 04 вересня 2008 року договір про внесення змін до даного договору іпотеки від 05 листопада 2007 року, а також 03 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки /нерухомого майна - квартири, відповідно до якого іпотекодавець передала в іпотеку банку наступне нерухоме майно, а саме: - квартиру, що має три кімнати, загальною площею 93,6 кв. м, житловою площею 60,2 кв. м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] №628552, виданого 13 березня 2008 року Управлінням ЖКГ на підставі рішення №191 від 14.02.2008 р. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22477982. Відповідно до п. 4.1 договору іпотеки 1 та п. 4.1 договору іпотеки 2, іпетекодержатель у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника (право застави). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк(термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 4.2 договору іпотеки 1 та п. 4.2 договору іпотеки 2 передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється серед іншого за рішенням суду. Відповідно до ст. ЗЗ ч. 1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання чи неналежного виконання боржником свого зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підстав рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Кредитним договором та договором іпотеки передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, банк має право отримати забезпечення своїх вимог за рахунок заставленого майна (предмета іпотеки), переважно перед іншими кредиторами, в повному обсязі включаючи загальну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування витрат, які завдані простроченням виконання, враховуючи пеню та інші штрафні санкції, а також витрати відносно звернення на звернення стягнення на предмет застави та його реалізації. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення іпотекодавцем зобов`язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань боржника, а у разі невиконання вимог - звернути стягнути на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» право іпотекотримача, розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі якщо вимоги іпотекотримача залишаться без задоволення. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в рахунок погашення заборгованості перед акціонерним товариством «Універсал Банк» за кредитним договором №040-2914/756-0001 від 05 листопада 2007 року та за кредитним договором №040-2008-2697 від 03 вересня 2008 року, укладеними з [PERSON] \~ по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 112 472,98 швейцарських франків звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05.11.2007 року та договору іпотеки /нерухомого майна - квартири/ від 03.09.2008 року, а саме: квартиру, що має три кімнати, загальною площею 93,6 кв. м, житловою площею 60,2 кв. м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] №628552, виданого 13 березня 2008 року Управлінням ЖКГ на підставі рішення №191 від 14.02.2008 р. шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною для реалізації предмету іпотеки на рівні ціни, яка буде встановлена суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст. 141\~ Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved