Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 16.12.2010 року кредитного договору № CVXRFS51200300 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4341 гривня на термін до 15.10.2011 року, зобовязавшись повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених умовами кредитного договору. Зазначає, що банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Вказує, що [PERSON] з свого боку порушила взяті на себе зобовязання, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 12.02.2016 року виникла заборгованість в розмірі 48354,54 гривень, від якої однак віднімається сума заборгованості стягненої за рішенням третейського суду, а тому просив позов задовольнити. Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи відсутньою за останнім відомим місцем реєстрації, про що свідчать розписки, і що, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, є належним повідомленням про час та місце розгляду справи. Згідно ст.224 ЦПК України наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 16.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVXRFS51200300, згідно якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 4341 гривня на споживчі цілі, придбання товару, з терміном повернення кредиту 15.10.2011 року включно та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0 гривень та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 91,16 гривень. Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором і станом на 12.02.2016 року загальна сума заборгованості становить 48354,54 гривень, з яких: 2814,14 гривень заборгованість за кредитом, 2,43 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 820,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 44717,53 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 500 гривень штраф (фіксована частина), 855,14 гривень штраф (процентна складова). Крім того, згідно рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 22.01.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто 31251,83 гривень заборгованості за кредитним договором. Отже на даний час, віднімаючи суму заборгованості стягнутою згідно рішення Третейського суду, заборгованість [PERSON] становить 18457,85 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідач не виконує своїх зобов`язань перед банком, тому вимоги позивача являються обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 551, 610, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved