Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач 11.07.2014 року звернулася до суду з позовною заявою та просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 20.02.2009 року та зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 64, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що від шлюбу з позивачем вона народила доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та сварки між сторонами, різні погляди на шлюб та сім»ю . Сторони разом не проживають з жовтня 2011 року, спільного господарства не ведуть та єдиного бюджету не мають. Спору щодо проживання дитини, доньки [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу між сторонами не має, майновий спір також відсутній. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.20). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які були повернуті до суду (а.с.14,19). Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2009 року Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 64, від якого є одна малолітня дитина, донька [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2009 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з жовтня 2011 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач не заперечує. Спору щодо проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не має, майновий спір також відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 20.02.2009 року Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області між сторонами по справі, актовий запис № 64, від якого є одна малолітня дитина, донька [PERSON], [INFO] розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved