Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, зазначаючи, що позивач згідно кредитного договору № HEB0GA00000075 від 21.09.2007р. надав відповідачці кредит в сумі 38937,50гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2017р. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним договором сторони 21.09.2007р. уклали договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачці. Відповідачка порушила умови договору. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, який заявою від 20.02.2014р. просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що [PERSON] чітко виконує умови укладеного між нею та позивачем кредитного договору, заборгованості перед Банком не має, розрахунки Банку вважає невірними з тієї підстави, що останній в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки, що потягло невідповідність сум, які були передбачені договором та нараховуються до виплати зараз. Рішення суду про визнання неправомірним збільшення розміру процентної ставки банк ігнорує. Просив в позові відмовити. Заслухавши представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 21.09.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № HEB0GA00000075. У відповідності до п. 7.1. вищенаведеного кредитного договору погашення заборгованості має здійснюватися шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 639,15 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 25.09.2007р. укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачці. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом із вартістю іпотечного майна, оскільки згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки може бути відмовлено, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Матеріали справи не містять переконливих доводів наявності заборгованості по кредиту, тобто позивачем належним чином не доведено порушення відповідачкою зобов'язань, взятих на себе при укладанні кредитного договору. Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.10.2010 року вимогу закритого акціонерного товариства КБ «Приватбанк» за кредитним договором HEB0GA00000075 від 21 вересня 2007 року, укладеним між Банком та [PERSON] про збільшення процентної ставки за договором визнано неправомірною. Листом від 28.12.2010 року (вхідний № 9541) [PERSON] зверталася до Банку з проханням привести у відповідність розрахунки по кредитному договору з урахуванням рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.10.2010 року, копія якого була додана. Відповідно до наданого представником відповідача розрахунку, а також виписки Банку по рахунку [NUMBER], на який має здійснюватись погашення кредитної заборгованості, оглянутих в судовому засіданні оригіналів платіжних чеків, [PERSON] за період укладення кредитного договору до моменту звернення Банку з позовом до суду щомісячно сплачує передбачений кредитним договором платіж, який не є меншим, ніж 639,15 гривень. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed