Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач 04.05.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Фелісітас», третя особа ПП «ВЛАДЕЛЕНА» про визнання договорів купівлі-продажу недійсними. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є засновником Приватного підприємства «ВЛАДЕЛЕНА», яке на підставі договорів купівлі-продажу №5510 та №5514 від 20.11.2009 року, набуло право приватної власності на нежитлову будівлю, загальною площею 4,9 кв.м., що розташована за адресою м. Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/4 та, та нежитлову будівлю, загальною площею 4,9 кв.м., що розташована за адресою м. Одеса, вул. Інбер Віри, будинок 1/5. У подальшому директором ПП «ВЛАДЕЛЕНА» [PERSON] від імені даного підприємства без відповідних повноважень (без відповідного дозволу засновника) вказані будівлі були продані ТОВ «Фелісітас» на підставі договорів купівлі-продажу № 647 від 21.06.2010 року, № 687 від 25.06.2010 року та договорів купівлі-продажу № 652 від 21.06.2010 року, № 688 від 25.06.2010 року. У звязку із вказаним вважає, що дані договори мають бути визнані недійсними як такі, що не відповідають вимогам закону, відповідно до ч. 2 ст. 203 і ст. 215 ЦК. У судове засідання 14.07.2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності в якій він зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, ухвалив відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України слухати справу у відсутності відповідача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], паспорт серії КЕ № 534323, вид. Київським РВ УМВС України в Одеській області 18 листопада 1996 року, ідентифікаційний код [NUMBER], є засновником ПП «ВЛАДЕЛЕНА», код ЄДРПОУ 33311156, на підставі рішення № 6 засновника ПП «ВЛАДЕЛЕНА» від 30.12.2009 року, державна реєстрація змін до установчих документів проведена 30.12.2009 року, номер запису 15561050007003352. Відповідно до внесених до статуту ПП «ВЛАДЕЛЕНА» змін, розмір внеску [PERSON] станом на 30.12.2009 року складав 80,86%; [PERSON] 19,14%. Відповідно до Контракту №2-К від 01.12.2007 року [PERSON] займав посаду директора ПП «ВЛАДЕЛЕНА» у період з 01.12.2007 року по 01.12.2011 року. 14.06.2014 року гр. [PERSON] вийшов зі складу засновників ПП «ВЛАДЕЛЕНА», про що склав відповідну заяву, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за № 1314. У звязку із виходом [PERSON], [PERSON] став єдиним засновником ПП «ВЛАДЕЛЕНА», відповідно, його внесок в статутний фонд складає 100%. На підставі договору купівлі-продажу № 5510 від 20.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], ПП «ВЛАДЕЛЕНА» набуло право приватної власності на індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді нежитлової будівлі, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Інбер Віри, будинок 1/4 та в цілому складається з будівлі, загальною площею 4,9 кв.м., що розташована на земельній ділянці, яка належить Територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, площа якої не визначена та документи на яку не оформлені. Право власності ПП «ВЛАДЕЛЕНА» на вищезазначений обєкт зареєстровано 12.01.2010 року, реєстраційний номер 24841382, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25014029. На підставі договору купівлі-продажу № 5514 від 20.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], ПП «ВЛАДЕЛЕНА» набуло право приватної власності на індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді нежитлової будівлі, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Інбер Віри, будинок 1/5 та в цілому складається з будівлі, загальною площею 4,9 кв.м., що розташована на земельній ділянці, яка належить Територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, площа якої не визначена та документи на яку не оформлені. Право власності ПП «ВЛАДЕЛЕНА» на вищезазначений обєкт зареєстровано 12.01.2010 року, реєстраційний номер 24841450, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25014152. У 2014 році, після виходу зі складу засновників ПП «ВЛАДЕЛЕНА» громадянина [PERSON] виник спір між [PERSON] та ПП «ВЛАДЕЛЕНА», Одеською міською радою щодо нежитлових будівель за адресами м. Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/4 та 1/5. У ході розгляду Апеляційним судом Одеської області справи № 522/27188/13-ц справи за позовом [PERSON] засновнику ПП «ВЛАДЕЛЕНА», [PERSON] стало відомо, що право власності на нежитлові будівлі за адресами м. Одеса, вул. В.Інбер, 1/4 та 1/5 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІСІТАС» ще в 2010 році, про що засновник ПП «ВЛАДЕЛЕНА», внесок якого на момент укладення договору складав 80,86% взагалі не знав, згоди на відчуження вищезазначеного майна, відповідно, не давав. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.10.2015 року за результатами розгляду касаційних скарг ПП «ВЛАДЕЛЕНА», Одеської міської ради на рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 березня 2015 року по справі № 522/27188/13-ц за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради, Приватного підприємства «ВЛАДЕЛЕНА» за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів комунального підприємства «Ланжерон» про визнання частково незаконними та скасування рішень, про витребування майна, в рамках якого [PERSON] вимагала визнати незаконними та скасувати рішення Одеської міської ради № 2906-V від 10 липня 2008 оку «Про перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2008 році зі змінами внесеними рішенням Одеської міської ради від 09 квітня 2009 року № 4122-V «Про перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2009 році» в частині включення до переліку обєктів комунальної власності нежитлової будівлі, загальною пл.. 4,9 кв.м., що розташована за адресою м. Одеса, вул. В.Інбер, 1/4; нежитлової будівлі, загальною пл. 4,9 кв.м., що розташована за адресою м. Одеса, вул. В.Інбер, 1/5; рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 985 від 21 серпня 2008 року в частині реєстрації права власності за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та видачі свідоцтв про право власності на вищевказані нежитлові будівлі; а також витребувати від ПП «ВЛАДЕЛЕНА» вищевказані нежитлові будівлі, справу № 522/27188/13-ц направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому судом касаційної інстанції не погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що [PERSON] не пропущено строк позовної давності. Отже судом встановлено, що судовий розгляд справи за позовом [PERSON], зокрема, про витребування від ПП «ВЛАДЕЛЕНА», єдиним засновником якого є [PERSON], згаданих вище нежитлових будівель триває вже декілька років, ПП «ВЛАДЕЛЕНА» в особі єдиного засновника [PERSON], вважаючи себе повноправним власником даних будівель активно захищає своє права власності. Судом встановлено, що 21.06.2010 року між ПП «ВЛАДЕЛЕНА» та ТОВ «ФЕЛІСІТАС» укладено договір купівлі-продажу № 647, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до якого ТОВ «ФЕЛІСІТАС» придбало 1/2 (одну другу) частину нежитлової будівлі, яка в цілому складається з будівлі загальною площею 4,9 кв. м., знаходиться за адресою місто Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/4 та розташована на земельній ділянці за фактичним користуванням. 25.06.2010 року між ПП «ВЛАДЕЛЕНА» та ТОВ «ФЕЛІСІТАС» укладено договір купівлі-продажу № 687, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого ТОВ «ФЕЛІСІТАС» придбало 1/2 (одну другу) частину нежитлової будівлі, яка в цілому складається з будівлі загальною площею 4,9 кв. м., знаходиться за адресою місто Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/4 та розташована на земельній ділянці за фактичним користуванням. Між ПП «ВЛАДЕЛЕНА» та ТОВ «ФЕЛІСІТАС» укладено договір купівлі-продажу № 652 від 21.06.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до якого ТОВ «ФЕЛІСІТАС» придбало 1/2 (одну другу) частину нежитлової будівлі, яка в цілому складається з будівлі загальною площею 4,9 кв. м., знаходиться за адресою місто Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/5 та розташована на земельній ділянці за фактичним користуванням. 25.06.2010 року між ПП «ВЛАДЕЛЕНА» та ТОВ «ФЕЛІСІТАС» укладено договір купівлі-продажу № 688, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого ТОВ «ФЕЛІСІТАС» придбало 1/2 (одну другу) частину нежитлової будівлі, яка в цілому складається з будівлі загальною площею 4,9 кв. м., знаходиться за адресою місто Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/5 та розташована на земельній ділянці за фактичним користуванням. За ч. 3, 4 ГК України, громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність через приватне підприємство, що ним створюється. Громадянин здійснює управління заснованим ним приватним підприємством безпосередньо або через керівника, який наймається за контрактом. Відповідно до п. п.5.1, 5.2, 5.4. Статуту ПП «ВЛАДЕЛЕНА», виконавчим органом підприємства є директор, призначений засновником терміном, який визначається трудовим договором (контрактом). Директор здійснює керівництво поточною діяльністю підприємства в межах своїх повноважень, визначених Статутом та трудовим договором (контрактом), укладеним підприємством з директором. Директор вирішує всі питання діяльності Підприємства за винятком тих, які входять в компетенцію засновника. Таким чином, обмеження щодо повноважень Директора встановлені Статутом ПП «ВЛАДЕЛЕНА» та трудовим договором (контрактом). За ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. На момент укладення договорів купівлі-продажу, що оспорюються, діяв Контракт № 2-К від 01.12.2007 року, яким на посаду директора ПП «ВЛАДЕЛЕНА» призначений [PERSON], відповідно до п.п. 2.3.4 п. 2.3 якого, Керівник (директор) має право розпоряджатися майном, що належить до основних фондів лише з дозволу наймача (засновника) або уповноваженого ним органу. За п. 2.5. цього ж контракту, керівник зобовязується забезпечити ефективне використання майна підприємства. Згідно із п.п. 2.6.2. п. 2.6. контракту, до компетенції керівника також відноситься вирішення всіх питань діяльності підприємства за винятком тих, які входять до компетенції наймача. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Про факт несхвалення засновником ПП «ВЛАДЕЛЕНА», [PERSON], договорів купівлі-продажу із ТОВ «ФЕЛІСІТАС» свідчить наявність спору між [PERSON] та ПП «ВЛАДЕЛЕНА», що розглядається в Апеляційному суді Одеської області, та активна позиція ПП «ВЛАДЕЛЕНА», направлена на захист права власності на нежитлові будівлі за адресами м. Одеса, вул. В.Інбер, 1/4 та 1/5. Правочин вважається укладеним представником із перевищенням повноважень, якщо на момент вчинення правочину наявних у представника повноважень недостатньо для його вчинення. Такий правочин має бути визнаний недійсним як такий, що не відповідає вимогам закону відповідно до ч. 2 ст. 203 і ст. 215 ЦК. Таким чином, директором ПП «ВЛАДЕЛЕНА», [PERSON], що займав вказану посаду на момент укладення згаданих договорів купівлі-продажу, із перевищенням наданих йому Статутом ПП «ВЛАДЕЛЕНА» та Контрактом № 2-К повноважень, без отримання згоди засновника ПП «ВЛАДЕЛЕНА», [PERSON], внесок якого складав 80,86%, фактично передано ТОВ «ФЕЛІСІТАС» одну цілу нежитлової будівлі, загальною площею 4,9 кв. м., що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/5 та одну цілу нежитлової будівлі, загальною площею 4,9 кв. м., що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Інбер Віри, буд. 1/5, що розташовані на земельній ділянці за фактичним користуванням. Ухвалою Судової колегії в цивільних справах Верховного суду України від 13.12.2000 року, опублікованою у «Віснику Верховного суду України» № 5, встановлено, що фактичне користування земельною ділянкою не створює права на неї незалежно від тривалості користування. В п. 1 Договору купівлі-продажу № 647 від 21.06.2010 року та п. 1 Договору купівлі-продажу № 687 від 25.06.2010 року, зазначено, що, згідно листа Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» № 08-11/8439 Дв від 16.06.2010 року, відповідно до даних Державного реєстру земель м. Одеси право власності, право користування земельною ділянкою, за якою рахується зазначена нежитлова будівля, не зареєстровано, кадастровий номер не присвоювався. Аналогічні положення зазначені в п. 1 Договору купівлі-продажу № 652 від 21.06.2010 року та п.1 Договору купівлі-продажу № 688 від 25.06.2010 року. Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). За ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. За ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. За ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Таким чином, право власності або право користування земельною ділянкою виникає з моменту її державної реєстрації. Аналіз вищевикладених норм законодавства дає можливість зробити висновок, що укладення договору купівлі-продажу будівлі можливе виключно після виділення земельної ділянки під такою будівлею в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номеру. У свою чергу кадастровий номер земельній ділянці присвоюється під час реєстрації земельної ділянки. За п. 5.4.5. Договору купівлі-продажу № 5510 від 20.11.2009 року, укладеного між Териториальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та ПП «ВЛАДЕЛЕНА» щодо нежитлової будівлі за адресою м. Одеса, вул. Віри Інбер, 1/4, зазначено, що Покупець зобовязаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання Акта приймання-передачі звернутися до Одеського міського управління земельних ресурсів для оформлення права землекористування та у цей же строк повідомити про це Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради і надати докази виконання зазначеного зобовязання. Положення аналогічного змісту зазначені в п. 5.4.5. Договору купівлі-продажу № 5514 від 20.11.2009 року, укладеного між тими ж сторонами щодо нежитлової будівлі за адресою м. Одеса, вул. Віри Інбер, 1/5. Актом підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу № 5510 від 20.11.2009 року індивідуально визначеного майна комунальної власності у вигляді нежитлової будівлі площею 49 кв.м., розташованого за адресою м. Одеса, вул. Віри Інбер, 1/4, затвердженим першим заступником начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради 17.06.2010 року, встановлено, що умови вищевказаного договору, в тому числі і п. 5.4.5, виконані, що є підставою для зняття Представництвом даного договору з контролю. Аналогічний акт складений щодо договору купівлі-продажу № 5514. Тобто, п. 5.4.5. Договорів купівлі-продажу № 5510 та 5514 від 20.11.2009 року покладено обовязок на Покупця (ПП «ВЛАДЕЛЕНА») розпочати процедуру оформлення права землекористування на земельні ділянки, на яких розташовані нежитлові будівлі за адресами м. Одеса, вул. В.Інбер, 1/4 та 1/5. Процедура була розпочата [PERSON], але право користування так і не було оформлено. Враховуючи вищевикладене, спірні договори купівлі-продажу № 647 від 21.06.2010 року, № 687 від 25.06.2010 року, № 652 від 21.06.2010 року, № 688 від 25.06.2010 року підлягають визнанню недійсними, оскільки суперечать вимогам ч. 1,2 ст. 203, ст. 241, ст. 377 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, оскільки: -відповідач - директор ПП «ВЛАДЕЛЕНА» діяв із перевищенням наданих йому повноважень; -не було отримано дозволу [PERSON] на відчуження майна; -договори не містять умов, які визнаються законом істотними, а саме в них не зазначений розмір та кадастровий номер земельної ділянки. За ч. 1 ст. 113 ГК України, приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Відповідно, відчуження майна, а саме частин нежитлових будівель за адресами м. Одеса, вул. В.Інбер, 1/4 та 1/5, без дозволу засновника ПП «ВЛАДЕЛЕНА» [PERSON], порушує його права власності як засновника ПП «ВЛАДЕЛЕНА», яке за ст. 41 Конституції України є непорушним. За ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved