Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилається на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 27 червня 2013 року, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 29 лютого 2016 року має заборгованість у сумі 14725.53 грн., яка складається з 7775.19 грн. заборгованість за кредитом, 5772.93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 677.41 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14725.53 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як подав заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 червня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідач належним чином не виконав. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 29 лютого 2016 року за відповідачем рахується заборгованості в сумі 14725.53 грн., з яких: 7775.19 грн. заборгованість за кредитом, 5772.93 грн. заборгованість за процентами, 1177.41 грн. заборгованість по штрафам, нарахованих згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 14725.53 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь банку судові витрати у сумі 1378 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved