Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач 01.09.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 30.03.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Імексбанк») та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 70-ф, на підставі якого Банком надані позичальникові грошові кошти в сумі 9 900, 00 доларів США, зі сплатою 20,00 % річних та з встановленням кінцевого терміну повернення заборгованості по кредиту 29.03.2017 року. Відповідно до п. п. 1.1, 2.1. умов кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, шляхом надання готівкових коштів з позичкового рахунку позичальника. Банк свої зобовязання за Договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі 9 900,00 доларів США. Згідно п. 3.3.6 Договору кредиту, позичальник зобовязаний повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін визначений п1.1 кредитного договору. В п. 1.1 Кредитного договору встановлено, що основна сума заборгованості погашається з 25 по 30 число кожного місяця згідно з графіком зазначеним в цьому пункті Договору. В п. 2.4.1 Кредитного договору встановлено, що сплата відсотків позичальником здійснюється у валюті, в якій наданий кредит не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Однак, вищевказані умови кредитного договору щодо своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом,відсотків та інших платежів згідно встановленого графіку, позичальником не виконуються. На протязі періоду кредитування, відповідач порушує умови договору кредиту щодо сплати основної заборгованості, нарахованих відсотків. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених п.п.3.3.2-3.3.8 цього Договору, протягом більше пяти днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та відповідно позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту і нараховану пеню. Вважають, що відповідач порушує ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства. В п.п. 4.1 кредитного договору встановлена відповідальність позичальника у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4. кредитного договору, а також прострочення строк повернення кредиту визначених п.п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3, 4.3., 5.4. позичальник сплачує кредиторові пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період від несвоєчасно сплаченої суми. П. 4.6. Кредитного договору передбачає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, позичальник у випадку прострочення ним виконання зобовязань по поверненню Кредитору сум кредиту та/або процентів за користування кредитом зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу. На підставі ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідачу нарахована неустойка за порушення умов Кредитного договору в сумі 40054,49 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по Договору кредиту №70-ф від 30.03.2007 року. Таким чином, станом на 25.08.2015 року, заборгованість боржника за кредитним договором становить: 101778,46 грн., у тому числі: · 16010,50 гривень - поточна заборгованість за кредитом; · 42935,68 гривень - прострочена заборгованість за кредитом · 2777,79 гривень - поточна заборгованість за відсотками; · 0,00 гривень - прострочена заборгованість за відсотками; · 40054,49 гривень - пеня за порушення строку повернення кредиту, що нарахована на підставі п. 4.1. Договору (за період з 30.03.2007 р. по 25.08.2015 року),що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором кредиту №70-ф від 30.03.2007 року станом на 25.08.2015 року. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 101778 грн. 46 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 28).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 14.12.2015 о 12.00, як не вручений у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.30). Судова повістка у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд на підставі\~ст. 224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст.\~526,\~610-612,\~625,\~629,\~1048-1050,\~1054 ЦК України підлягають задоволенню. Судом встановлено наступне. 30.03.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Імексбанк») та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 70-ф, на підставі якого Банком надані позичальникові грошові кошти в сумі 9 900, 00 доларів США, зі сплатою 20,00 % річних та з встановленням кінцевого терміну повернення заборгованості по кредиту 29.03.2017 року.(а. с. 10-16). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. п. 1.1, 2.1. умов кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, шляхом надання готівкових коштів з позичкового рахунку позичальника. (а. с. 10-12). Банк свої зобовязання за Договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі 9 900,00 доларів США. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до часті 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.І ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 3.3.6 Договору кредиту, позичальник зобовязаний повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін визначений пі.1 Кредитного договору. (а. с. 14). В п. 1.1 Кредитного договору встановлено, що основна сума заборгованості погашається з 25 по 30 число кожного місяця згідно з графіком зазначеним в цьому пункті Договору. В п. 2.4.1 Кредитного договору встановлено, що сплата відсотків Позичальником здійснюється у валюті, в якій наданий кредит не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. (а. с. 13). Однак, вищевказані умови Кредитного договору щодо своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом,відсотків та інших платежів згідно встановленого графіку, Позичальником не виконуються. На протязі періоду кредитування, Відповідач порушує умови Договору кредиту щодо сплати основної заборгованості, нарахованих відсотків. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником зобовязань, визначених п.п.3.3.2-3.3.8 цього Договору, протягом більше пяти днів, термін надання Кредиту вважається таким, що закінчився, та відповідно Позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту і нараховану пеню. (а. с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилась, та сплати належних процентів. Вважають, що відповідач порушує ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства. За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В п.п. 4.1 Кредитного договору встановлена відповідальність Позичальника у випадку прострочення Позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4. Кредитного договору, а також прострочення строк повернення Кредиту визначених п.п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3, 4.3., 5.4. позичальник сплачує кредиторові пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період від несвоєчасно сплаченої суми. П. 4.6. Кредитного договору передбачає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, Позичальник у випадку прострочення ним виконання зобовязань по поверненню Кредитору сум кредиту та/або процентів за користування кредитом зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. На підставі зазначеного, відповідачу нарахована неустойка за порушення умов Кредитного договору в сумі 40054,49 гривень, що підтверджується Розрахунком заборгованості по Договору кредиту №70-ф від 30.03.2007 року, (додається). 4.2 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачає, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовим актом. Таким чином, станом на 25.08.2015 року, заборгованість боржника за кредитним договором становить: 101778 грн. 46 коп., у тому числі: · 16010,50 гривень - поточна заборгованість за кредитом; · 42935,68 гривень - прострочена заборгованість за кредитом · 2777,79 гривень - поточна заборгованість за відсотками; · 0,00 гривень - прострочена заборгованість за відсотками; · 40054,49 гривень - пеня за порушення строку повернення кредиту, що нарахована на підставі п. 4.1. Договору (за період з 30.03.2007 р. по 25.08.2015 року),що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором кредиту №70-ф від 30.03.2007 року станом на 25.08.2015 року. ( а. с. 5). За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором кредиту № 70-ф від 30.03.2007 року в сумі 101778 грн. 46 коп.

Outcome: approved