Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач 11.03.2020 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що Волноваською місцевою прокуратурою на виконання повноважень, передбачених ст..131-1 Конституції України, здійснено моніторинг судових рішень у справах про адміністративні правопорушення з метою виявлення порушень інтересів держави та стану їх усунення. Встановлено, що 05.07.2019 р. державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення № 002092 відносно [PERSON] . Постановою суду від 29.08.2019 р. у справі № 237/4474/19 [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та призначено стягнення у вигляді 340 грн. штрафу в доход держави з конфіскацією водних живих ресурсів. Згідно проведеного розрахунку матеріального збитку до протоколу № 002092 [PERSON] неправомірними діями заподіяв шкоду у розмірі 5865,00 грн. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування [PERSON] шкоди, завданої рибному господарству України, не вирішено, у зв`зку з чим питання про таке відшкодування підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. Просив стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну незаконним виловом раків у сумі 5865,00 грн. та судовий збір. 16.04.2020 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у строк, наданий судом, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом установлено, що відповідно до протоколу № 002092 від 05.07.2019 року про адміністративне правопорушення, 05.07.2019 року о 19.00 годині на Курахівському водосховищі Мар`їнського району Курахівської міської ради, [PERSON] шляхом ручного збирання впіймав раків у кількості 230 шт., вагою 4 кг. Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 002092 загальна сума збитку склала 5865,00 грн. Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 29.08.2019 р. [PERSON] визнано винним за ст..85 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Частиною 1 ст. 40 КУпАП встановлено, що якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних питаннях, що виникають у сфері охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства на території Донецької області є Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, яке повинне виступати позивачем у суді, проте, починаючи з 10.09.2019 р. з відповідною позовною заявою до суду не звернулося, будь-яких цивільно-правових заходів щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом раків не вживались у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань на сплату судового збору. Відповідно до ст..131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч.3,4 ст.56 ЦПК України, з метою представництва інтересів держави в суді у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справи за його позовами, також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. На виконання п.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» до звернення до суду прокуратурою було направлено до Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області повідомлення про представництво їх інтересів. Також, повідомлення про вжиття заходів представницького характеру спрямовано до Курахівської міської ради та Управління Державної казначейської служби України у Мар`їнському районі Донецької області. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що винними діями відповідача, які полягали у здійсненні вилову раків понад добову норму лову, чим було завдано шкоду Управлінню Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, суд надходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення майнової шкоди на користь держави. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з судового збору у розмірі 2 102,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved