Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

ПАТ «Львівгаз» звернулося в суд з позовом про стягнення солідарно із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 1381,71 грн. заборгованості за спожитий природній газ, 95,39 грн. три відсотків річних та 154,87 грн. інфляційних втрат, а всього 1631,97 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачам надаються послуги з газопостачання за адресою: м.Львів, вул.Патона, 13/7, якими вони користуються, проте належним чином не виконують своїх обовязків щодо їх оплати, що й спричинило виникнення заборгованості за період з 11.08.2011 року по 07.08.2014 року в зазначеному вище розмірі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що відповідачі не зверталися до позивача про припинення подачі газу, а фактично користувалися послугам із газопостачання, визнаючи наявність правовідносин. Крім суми боргу за спожитий природній газ, просить, з урахуванням вимог ст.625 ЦК України, стягнути з відповідачів три відсотки річних та інфляційні втрати. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка також представляє інтереси відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що вони не укладали договору із ПАТ «Львівгаз» про надання послуг із газопостачання, а тарифи є значно завищені. Крім того, її чоловік [PERSON] є пенсіонером-ядерником, але це не враховується ні державними органами, ні комунальними підприємствами, ніяких пільг з оплати послуг йому не налається. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON], яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. \~\~ Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Пунктом 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246, передбачено, що послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Згідно із п. 17 цих Правил розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. На підставі п.29 Правил, споживач зобов'язаний виконувати вимоги цих Правил та своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. За несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання споживач несе відповідальність згідно із законодавством (п.34 Правил). Із матеріалів справи вбачається, що позивач надає за вказаною адресою споживачу послуги з газопостачання. При цьому, суд критично ставиться до покликань відповідачів про те, що між ними та ПАТ «Львівгаз» не укладено договору, оскільки між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з надання послуг з газопостачання і оплати за них. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачеві послуги з газопостачання відповідачем суду не надано, він від таких послуг не відмовлялися та використовували для власних потреб, тим самим визнавав наявність правовідносин з ПАТ «Львівгаз». Крім цього, відповідачами не представлено суду жодних доказів на підтвердження їх доводів про те, що тарифи за природній газ є завищеними і що відповідач [PERSON] має пільги щодо сплати послуг ПАТ «Львівгаз», відтак суд не може брати до уваги такі твердження. Частиною 1ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 05.03.2014 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість за послуги за газопостачання в розмірі 1167,95 грн., даний наказ скасовано судом 04.06.2014 року (а.с.25). Як вбачається із розрахунку ПАТ «Львівгаз» (а.с.6-7), заборгованість відповідача за газопостачання за період з 11.08.2011 року по 07.08.2014 року складає 1631,97 грн., з яких 1381,71 грн. заборгованості за послуги з газопостачання, 95,39 грн. три відсотків річних та 154,87 грн. інфляційних втрат. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст.20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожнасторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача підлягають судовому захисту, з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає солідарному стягненню на користь позивача заборгованість за спожитий природній газ за період з 11.08.2011 року по 07.08.2014 року, три відсотки річних та інфляційні втрати, що складає 1631,97 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з кожного з відповідачів слід стягнути на користь позивача по 81,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с. 10, 25).

Outcome: approved