Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач 11.10.2021 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 76064,10 грн., судових витрат у сумі 2270 грн та витрати на професійну правову допомогу у сумі 7606,41 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 27.08.2019 р. між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № ПКК/1295, відповідно до умов якого останньому відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 200000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, пеню та інші передбачені договором платежі у розмірах, строки та порядку, що встановлені договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань заборгованість за договором кредитної лінії станом на 11.06.2021 р. становить 76064,10 грн, що складається з 47325,13 грн заборгованості за тілом кредиту, 28738,97 грн заборгованості за відсотками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 27.08.2019 р. між сторонами укладено договір кредитної лінії №ПКК /1295, згідно якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію, в межах якої надав максимальний ліміт у сумі 200000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних, з кінцевим терміном повернення 27.08.2022 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, пеню та інші передбачені договором платежі у розмірах, строки та порядку, що встановлені договором (а.с.23-25). Відповідно до п.2.6 договору поточний рахунок позичальника, відкритий для видачі кредиту за кредитною лінією № [NUMBER] . У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань станом на 11.06.2021 р. заборгованість за кредитним договором становить 76064,10 грн, що складається з 47325,13 грн заборгованості за тілом кредиту, 28738,97 грн заборгованості за відсотками, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.6). Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 76064,10 грн, що складається з 47325,13 грн заборгованості за тілом кредиту, 28738,97 грн заборгованості за відсотками та судові витрати у сумі 2270 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 7606,41 грн, суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Павленком С.В. надано наступні документи: копію ордеру серії КС № 573217, копію договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531, виданого Павленку С.В. 02 листопада 2018 року. В той же час документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), в матеріалах справи відсутні. Згідно правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу. На підставі наведеного, відповідно до ст. 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved