Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач 08.07.2013 р. звернувся до суду з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] захопив частину її земельної ділянки шляхом встановлення огорожі без погодження з нею, та на її звернення не реагує. Вона також зверталася до голови сільської ради з вимогою надати дані щодо розмірів земельної ділянки, але відповіді не отримала. З цих підстав просить зобов»язати [PERSON] перенести огорожу з її земельної ділянки на попереднє місце її знаходження, а також витребувати з Вірхньобілківської сільської ради відомості щодо розмірів спірних земельних ділянок. Позивач в судове засідання не явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просить його задовольнити. Пояснив, що позивач являється його матір'ю, разом з якою він проживає за вказаною адресою. Їх будинок збудований приблизно у 1978 році , який знаходиться на земельній ділянці, що межує з земельною ділянкою відповідача. Між їх суміжними земельними ділянками була встановлена огорожа, яку весною 2013р. [PERSON] перемістив в їх сторону, та встановив нову зі своєї сторони. Тому на даний час існує дві огорожі . Документів на право власності на земельну ділянку у його матері немає, як і немає плану, замірів чи розмірів їх земельної ділянки. З цих причин не може уточнити , на яку саме відстань зміщена загорожа. Представник позивача -[PERSON], в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Пояснив, що йому невідомо хто саме, коли та на яку відстань була перенесена огорожа. Вважає, що без проведення замірів земельних ділянок та складання необхідної технічної документації, неможливо вирішити даний спір. Відповідач 1 [PERSON] в судове засідання не явився , його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнали, такий вважають безпідставним, в задоволенні якого просять відмовити. Зазначили, що огорожа між спірними земельними ділянками існує приблизно 25 років, яку ніхто не зміщував в сторону [PERSON], а тільки була встановлено нова огорожа по межі, згідно Державного акту на право власності та плану земельної ділянки. Зазначили, що з серпня 2013р. та на даний час [PERSON] не являється власником спірної земельної ділянки, про що представникам позивача було повідомлено в судовому засіданні. Але такі не подали клопотань про заміну первісного відповідача належним, тому [PERSON] є неналежним відповідачем. Представник відповідач 2 Климишин М.Д., в судовому засіданні заявлений позов не визнав, в задоволенні якого просить відмовити. Пояснив, що даний спір існує декілька років, тому у травні 2013р. за участю представників сільською ради проводились обміри земельних ділянок [PERSON] та [PERSON]. Він особисто виходив на місце та проводив заміри, під час яких не було встановлено розбіжностей між фактичними розмірами земельної ділянки [PERSON] та розмірами, зазначеними у виданому на його ім.»я Державному акті. Також на місці [PERSON] надала будівельний паспорт на збудований нею будинок, і згідно зазначених у ньому розмірів земельної ділянки, розбіжностей з фактичним її розміром, не встановлено. Тому позов вважає безпідставним. В судове засідання, призначене на 25.02.2014р. не явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність. З»ясувавши повно та всебічно обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08. 2009р. і Технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] виготовленого 25.09.2008р., [PERSON] являється власником даного будинку на підставі рішення суду від 10.02.2009р. Будь-яких доказів на підтвердження права користування чи власності земельної ділянки, на якій знаходиться належний позивачу будинок, її розмірів та площі, не подано. В судовому засіданні 30.10.2013р. представники відповідача 1 повідомили суд, що [PERSON] не являється власником спірної земельної ділянки, та подали суду наступні докази: -Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №528135, виданий 06.06.2012р. [PERSON], за яким він є власником земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в с.В.Білка Пустомитівського району. Згідно плану меж земельної ділянки та опису меж, така межує з землею [PERSON] в частині від «Г» до «А». Згідно Додатку до Державного акту, співвласниками даної земельної ділянки, являються [PERSON] та [PERSON] - 1/2 частка кожного; - Договір дарування частини будинку, укладений 30.07.2003р., за яким [PERSON] передав [PERSON] належну йому 1/ 2 частину будинку [ADDRESS] ; -Договір частини дарування земельної ділянки, укладений 29.08.2003р., за яким [PERSON] передав [PERSON] належну йому 1/ 2 частину земельної ділянки загальною площею 0,25 га, яка розташована в с.В.Білка Пустомитівського району, та згідно опису меж, від «Г» до «А» межує з землею [PERSON]; - План земельної ділянки, належної [PERSON] та [PERSON], виготовлений у 2013р. ПП «АБМ-Компані», згідно якого її площа 0,25 га, а розмір по межі в частині від «Г» до «А» становить 21,46 м, та співпадає з розмірами, зазначеним у Державному акті ЯМ №528135. Згідно повідомлення Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району від 23.01.2014р., за даними погосподарського обліку, розмір присадиби [PERSON] та [PERSON] ([ADDRESS]) - 0,25 га; розмір присадиби [PERSON] ([ADDRESS]) - 0,25 га. Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Представникам позивача роз»яснено їх права та обов»язки щодо подання доказів, але такі не скористалися таким правом та не довели суду існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Зокрема, не подали доказів їх тверджень, що відповідач [PERSON] без дотримання меж суміжних земельних ділянок, визначених у виданому на його ім»я Державному акті про право власності на земельну ділянку, встановив огорожу, і що в результаті таких його дій були порушені права [PERSON]

Outcome: dismissed