Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

ПАТ КБ «Хрещатик» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Хрещатик» був укладений кредитний договір № 12-ФО-14 згідно з яким банк надав кредит в сумі 12500 грн. до 08 липня 2016, з відсотковою ставкою за користування кредитом 15,99 % річних. ПАТ КБ «Хрещатик» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У 2015 р. банк звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовом про стягнення із позичальника заборгованості за кредитним договором у сумі 16746,06 грн. 01.07.2015 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було визнано мирову угоду укладену між ПАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] відповідно до якої: - відповідач визнав, що його заборгованість перед позивачем становить 16746,06 грн.; - погашення заборгованості у сумі 16746,06 здійснюється відповідачем з дня затвердження мирової угоди, з червня по вересень 2015 року рівними частинами по 400,00 грн., з жовтня 2015 року по квітень 2017 рівними частинами по 800,00 грн. до останнього робочого дня травня 2017 залишок бору у сумі 746,06 грн.; - підписання цієї мирової угоди сторонами та набрання нею чинності не припиняє дію кредитного договору № 12-ФО-14 від 08.07.2014 р. Відповідач здійснювала погашення заборгованості відповідно до затвердженого мировою угодою графіку, проте з липня 2016 р. кошти до банку перестали надходити. Станом на 28.12.2016року має заборгованість 9250,85 грн., яка складається з наступного: -7566,06 грн. простроченої заборгованості за кредитом; -112,25 грн. плати у розмірі 3 % річних за порушення грошового зобовязання; -1118,58 грн. пені за прострочення сплати кредиту; -453,96 грн. інфляційних витрат. У судове засідання представник позивача, не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Хрещатик» був укладений кредитний договір № 12-ФО-14 згідно з яким банк надав кредит в сумі 12500 грн. до 08 липня 2016, відсотковою ставкою за користування кредитом 15,99 % річних. ПАТ КБ «Хрещатик» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 01.07.2015 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було визнано мирову угоду укладену між ПАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] відповідно до якої: - відповідач визнав, що його заборгованість перед позивачем становить 16746,06 грн.; - погашення заборгованості у сумі 16746,06 здійснюється відповідачем з дня затвердження мирової угоди з червня по вересень 2015 року рівними частинами по 400,00 грн., з жовтня 2015 року по квітень 2017 рівними частинами по 800,00 грн. до останнього робочого дня травня 2017 залишок бору у сумі 746,06 грн.; - підписання цієї мирової угоди сторонами та набрання нею чинності не припиняє дію кредитного договору № 12-ФО-14 від 08.07.2014 р. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобовязань за ходжень день прострочки. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.12.2016року має заборгованість 9250,85 грн., яка складається з наступного: -7566,06 грн. простроченої заборгованості за кредитом; -112,25 грн. плати у розмірі 3 % річних за порушення грошового зобовязання; -1118,58 грн. пені за прострочення сплати кредиту; -453,96 грн. інфляційних витрат. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так як у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved