Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до суду про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № DNI0GA00000152 від 08.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 59 500,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2017 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 15.10.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 196 998,52 доларів США, що по курсу НБУ становить 1 574 018,18 грн., яка складається з: -заборгованості за кредитом - 57 648,52 дол. США; -заборгованості по процентам за користування кредитом - 40 016,13 дол. США; -заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 6 664,00 дол. США; -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 83 259,19 дол. США; -штраф (фіксована частина) - 31,29 дол. США; -штраф (процентна складова) - 9 379,39 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачами 08.11.2007 року було укладено договір іпотеки № DNI0GA00000152. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 69,70 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 429 250,00 грн. З урахуванням викладеного позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNI0GA00000152 від 08.11.2007 року, в розмірі 196 998,52 дол. США, що по курсу НБУ становить 1 574 018,18 грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 69,70 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах чи організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі; стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував, просив суд їх задовольнити. Представниця відповідачів у судове засідання з'явилася, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, надала суду письмові заперечення, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представниці відповідачів, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № DNI0GA00000152 від 08.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 59 500,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2017 року. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов?язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання по вищевказаному кредитному договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 196 998,52 доларів США, що по курсу НБУ становить 1 574 018,18 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачами, було укладено договір іпотеки № DNI0GA00000152. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 69,70 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 429 250,00 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, Законом України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно з статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов?язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими їм кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно, використовується, як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об?єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; -загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку (частина 1 Закону). Частиною 4 Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Як вбачається з матеріалів справи, предмет іпотеки - квартира загальною площею 69,70 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2015 року вбачається, що у [PERSON] [PERSON] у власності перебуває лише квартира, що є предметом іпотеки. Крім того, позивачем не надано оригінали матеріалів кредитної справи для огляду в судовому засіданні, відсутній деталізований розрахунок заборгованості, що перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки предмет іпотеки - квартира загальною площею 69,70 кв.м., житловою площею 46,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що відповідає умовам, визначеним Законом України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому на період дії цього Закону на нього не може бути звернено стягнення. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідачів не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed