Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-29 00:00:00

Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області є власником квартири № 2 по вулиці Люботинській в с. Курортне Дергачівського району Харківської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.06.2009 року, виданого виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради. Квартира належить до комунальної власності. 26.06.2017 року за заявою відповідача у справі [PERSON], остання була зареєстрована у [INFO]. У вересні 2017 року до Пересічанської селищної ради надійшов лист за підписом директора Пересічанського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний заклад» [PERSON] з вимогою встановити місце перебування відповідача [PERSON] та її неповнолітнього сина Одразу ж після виїзду за межі території Пересічанської селищної ради відповідач перестала користуватися житлом за вищевказаною адресою, не користується нею і до цього часу, тобто протягом останніх десяти місяців. Перешкод у користуванні квартирою ніхто із співкористувачів їй не чинив. Будь-яких заяв до КП «Пересічанський благоустрій» чи паспортного столу стосовно того, що відповідач не проживатиме в квартирі з поважних причин чи прохання закріпити за нею спірне житло також немає. На ім'я відповідача приходять квитанції про сплату комунальних послуг, хоча фактично вона житлом не користується. Просить відповідача визнати таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], зняти її з реєстрації. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви підтримав позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність, без звукозапису судового процесу, не заперечує проти заочного розгляду справи, що суд вважає за можливе. Згідно ч.1 ст.130 ЦПК України відповідач [PERSON] викликалась в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду» відповідач була повідомлена про дату та час розгляду справи, але у судове засідання не зявилась. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Як встановлено судом, Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області є власником квартири № 2 по вулиці Люботинській в с. Курортне Дергачівського району Харківської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.06.2009 року, виданого виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради. Квартира належить до комунальної власності. 26.06.2017 року за заявою відповідача у справі [PERSON], остання була зареєстрована у [INFO]. У вересні 2017 року до Пересічанської селищної ради надійшов лист за підписом директора Пересічанського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний заклад» [PERSON] з вимогою встановити місце перебування відповідача [PERSON] та її неповнолітнього сина Згідно з актом депутата Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] від 17.10.2018 відповідач [PERSON],[INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], але за даною адресою фактично не проживає з осені 2017 року, особисті речі останньої та її неповнолітнього сина у зазначеній квартирі відсутні. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ч.1 ст. 317\~та ч.1 ст.319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.\~\~ Згідно із ч.1\~ст.316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~ Частиною 1\~ст.321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~\~ Стаття 379 ЦК України\~вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.\~ \~ Згідно\~ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови \~№5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам розяснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад один рік. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як\~ за\~ зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved