Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач 05.05.2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, площею 0,7070 га та площею 4,2926 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території (Семенівської сільської) Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] за час свого життя набула право власності на згадані вище земельні ділянки, які належали її сину [PERSON] , який помер [INFO] та які вона успадкувала спільно проживаючи з ним до дня його смерті.своїм майном [PERSON] на випадок смерті не розпорядилася. Спадкоємців першої черги не було, оскільки вона не була одружена, її син помер [INFO] , батько помер [INFO] , а мати - [INFO] , спадкоємцем другої черги є її брат - позивач [PERSON] . Він вже звертався до суду щодо прийняття спадщини та прийняв спадщину, до складу якої увійшов житловий будинок, про наявність іншого майна на той час йому не було відомо. Сестра не встигла переоформити згадані вище земельні ділянки на себе, державні акти на право власності на землю були втрачені. Він набув в порядку спадкування за законом право власності на майно, яке належало його сестрі, обставини склалися так, що в іншому крім судового порядку він не має можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи, вказавши, що покладається на розсуд суду. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.01.2016 року у справі №450/3254/15-ц, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок А-1, житловою площею 40,5 кв.м., загальною площею 63,4 кв.м., рік побудови 1914, при ньому сарай Б, погріб Пг, вбиральня В, колодязь К під [ADDRESS] , що значиться за [PERSON] , яка померла [INFO] . Даним рішенням також встановлено, що позивач [PERSON] до дня смерті своєї сестри [PERSON] проживав разом з нею без реєстрації в її житловому будинку під [ADDRESS] , спільно вели господарство, поховав її та на даний час продовжує проживати в даному будинку, що стверджується довідкою Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від № 17.11.2015 року № 1922. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем та прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно запису акту про народження №17 від травня 1953 року батьками [PERSON] вказані батько [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що Семенівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2011 року. До складу спадщини після смерті [PERSON] у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7070 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Пустомитівського району, кадастровий номер 4623685900:08:001:0043 та право власності на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2926 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Пустомитівського району, кадастровий номер 4623685900:13:001:0024. Факт набуття [PERSON] права власності на вказані земельні ділянки підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №016165, який виданий 29.10.2004 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 28.07.2003 року №327 та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №075659, який виданий 29.10.2004 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 28.07.2003 року №327. Як вбачається з довідки Пустомитівської міської ради №69 від 22.01.2021 року, [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] . Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що [PERSON] за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті сина, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи зазначене, відсутність у [PERSON] свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , не є перешкодою для реалізації [PERSON] права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем та прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином судом встановлено, що позивач, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем другої черги за законом майна померлої [PERSON] , який прийняв спадщину, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за того, що остання за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті сина та втрачені оригінали державних актів на земельні ділянки. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням наведеного вище суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження у встановлених судом фактичних обставинах справи, а тому позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved