Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» у липні 2012 року звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 130\~606,09 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № 79410-SOGL від 01.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 76\~450,00 грн., зі сплатою за користування ними відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вказаний договір був забезпечений шляхом укладання з відповідачами [PERSON], [PERSON] договорів поруки № 79410-1 та № 79410-2 від 01.08.2007 року та з ПАТ Акцент - Банк № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «А-Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання з?явився, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, суду надали письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 79410-SOGL від 01.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 76\~450,00 грн., зі сплатою за користування ними відсотків у розмірі 19,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 25.01.2010 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 23.07.2012 року склала 140\~806,09 грн., в тому числі: -заборгованість за кредитом 45\~140,30 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом 88\~722,64 грн.; -штраф (фіксована частини) 250,00 грн.; -штраф (процентна складова) 6\~693,15 грн. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами [PERSON], [PERSON] договорів поруки № 79410-1 та № 79410-2 від 01.08.2007 року та ПАТ Акцент - Банк № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Однак, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed