Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк»\~ звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 04.12.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав\~ кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~Відповідач\~ підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає\~ між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписанням даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 і п.2.1.1.2.4\~ Умов та Правил надання\~ банківських послуг. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав,\~\~внаслідок чого станом на 25.09.2017 року має заборгованість в загальній сумі 33659,66 грн., яка складається з наступного: 1077,13 грн. заборгованість за кредитом,\~ 26421,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4082,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1579,03 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.01.2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені в повному обсязі. Ухвалою цього ж суду від 21.03.2018 року заочне рішення суду від 16.01.2018 року скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку (а.с.39). Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки представником (а.с.166). В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 05.09.2018 року про розгляд справи за його відсутності (а.с.168). Також відповідачем подана заява про застосування позовної давності до вимог позивача ( а.с.169). За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності представника позивача і відповідача, без здійснення\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. 04.12.2013 року\~ між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З Анкети-заяви позичальника\~ про приєднання до Умов\~ та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 04.12.2013р. вбачається, що\~ позичальник надав свою згоду на те, що ця Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Тарифами Банку за карткою «Універсальна GOLD» встановлена базова процентна ставка за користування\~ кредитом 2,5% на місяць, за тратами, здійсненими з 01.09.2014р. 2,7 %, а з 01.04.2015р. 3,5%. Клієнт має вносити щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку боргу, а з 01.04.2014 року - щомісячний платіж у розмірі 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. Також з 01.04.2013 року встановлено сплату членського внеску за участь в GOLDклубі 20 грн. на місяць. Згідно з п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку\~ встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт. У відповідності до п 2.1.1.5.5\~ Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором Відповідно до п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом\~ протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки по пільговій процентній ставці (0,01% річних) в межах встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов\~ та правил надання банківських послуг, Тарифами, встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з\~ грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до п.2.1.1.12.6\~ Умов та правил надання банківських послуг,\~ за користування\~ Кредитом і овердрафтом\~ банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.1.12.12 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком\~ в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~ \~\~ Згідно зі\~ ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, статтями 1049, 1050\~ якого передбачено, що\~ позичальник зобов'язаний повернути кредитору\~ грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Якщо договором встановлений обов'язок\~ позичальника повернути позику частинами, то в разі\~ прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини\~ позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 25.09.2017 року (а.с.4-6) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 33659,66 грн., із яких: 1077,13 грн. заборгованість за кредитом, 26421,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом,\~ 4082,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1579,03 грн. (процентна складова). Правильність розрахунку заборгованості відповідач не оспорює. Однак він подав заяву про застосування позовної давності до вимог позивача ( а.с.159). За умовами\~ ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), спеціальна позовна давність тривалістю в один рік застосовується, зокрема, до позовних вимог про стягнення неустойки (стаття 258 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Так, банк звернувся до суду 13.10.2017 року (а.с.41). Заборгованість за кредитом визначена позивачем станом на 25.09.2017 року (а.с.4-5). Останнє погашення кредиту було здійснено відповідачем 14.12.2013 року у сумі 283,97 грн. Представник позивача в обґрунтування заперечень проти заяви про застосування строку позовної давності вказував на те, що відповідачем були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком, а саме 06.02.2015 року ним були внесені кошти на погашення кредиту в сумі 18,00 грн. Однак ці доводи представника позивача суд не приймає з огляду на наступне. Тарифами банку встановлено, що з 01.04.2014 року позичальник на погашення кредиту має вносити щомісячний платіж у розмірі 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. Станом на 06.02.2015 рік прострочена сума заборгованості становила 506,90 грн., прострочені проценти 749,52 грн., пеня 982,00 грн. Відповідачем на погашення кредиту була внесена сума 18,00 грн., яка не покриває навіть суму обовязкового щомісячного платежу. Тобто, якщо боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.11.2017 у справі\~№ 6-2891цс16. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає заборгованість в межах трирічного строку позовної давності, за період з 13.10.2014 року по 25.09.2017 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 650,23 грн. (177,13-426,90=650,23); заборгованість по процентам - 24375,34 грн. (24685-309,66=24375,34) і заборгованість по пені в межах річного строку позовної давності, за період з 13.10.2016 року по 25.09.2017 року, в сумі 1100,00 грн. (4082-2982=1100). Що стосується позовних вимог про стягнення штрафів у сумі 500,00 грн. (фіксована частина) і 1579,03 грн. (процентна складова), то суд приходить до такого. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем одночасно нараховані до стягнення пеня і штрафи. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, 2.1.1.12.6.1, передбачено застосування пені, як виду цивільно - правової відповідальності, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та правил сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Тарифами банку встановлений штраф у розмірі 500,00 грн. і 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.\~ Аналогічна правова позиція висловлено Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015р. Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 26125,57 грн. (двадцять шість тисяч сто двадцять пять гривень пятдесят сім копійок), яка складається: з заборгованості за тілом кредиту 650,23 грн., заборгованості по процентам - 24375,34 грн., пені 1100,00 грн.\~ Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги пропорційності, а саме часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» ( на 77,62%), з\~ [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір 1241,92 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial