Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» м. Київ звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на навчання, стягнення судового збору, мотивуючи дані вимоги тим , що 05.09.2013р. між ПАТ «Укрнафтохімпроект» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №32 про підвищення кваліфікації фахівця за програмою «Промислова безпека на небезпечних виробничих об'єктах», відповідно до умов яких відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати позивачу 70% витрат на навчання у випадку дострокового розірвання відповідачем [PERSON] з власної ініціативи трудових відносин з позивачем. Умовами договору була визначена загальна вартість витрат на навчання у розмірі 15942,11грн.. Відповідно до наказу №36к від 31.05.2016р. відповідача [PERSON] звільнено з підприємства позивача на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з виплатою компенсації за 10 днів невикористаної відпустки. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не дотримався умов договору в частині взятих на себе зобов'язань щодо повернення позивачу 70% виплаченої суми за навчання у випадку припинення трудових відносин з позивачем, то позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача [PERSON] відшкодування витрат на навчання в розмірі 11159,48грн. та судовий збір у розмірі 1378грн.. Представник позивача Алєксанова Н.І. у судовому засіданні обставини, викладені в позові підтримала, додаткових пояснень не мала, просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні обставини, викладені в письмових запереченнях підтримала, додаткових пояснень не мала. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії договору №32 про підвищення кваліфікації від 05.09.2013р., укладеного між Публічного акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2), сторони уклали договір про навчання (яке може здійснюватись у формі атестацій, семінарів, практикумах та в інших формах, які передбачають підвищення кваліфікації).. Пунктом 2.3 вищевказаного договору передбачено період навчання з 03.06.2013р. до 15.08.2013р., тематика (напрямок навчання) - підвищення кваліфікації фахівців за програмою «Промислова безпека на небезпечних виробничих об'єктах», атестація та отримання посвідчень Ростехнагляду; вартість навчання - 15942,11грн.. Пунктом 2.5 даного договору передбачено, що Сторона 2 має намір перебувати у трудових відносинах зі Стороню 1 протягом трьох років після закінчення навчання, але не менше строку дії отриманого Стороною 2 посвідчення (документа), який підтверджує проведення навчання, передбаченого цим договором. Пунктом 2.5.2 даного договору передбачено, що у випадку дострокового (до закінчення терміну, вказаного у п. 2.5) розірвання Стороною 2 з власної ініціативи трудових відносин з Стороною 1, Сторона 2 зобов'язується відшкодувати Стороні 1 70% витрат на навчання. З умовами даного договору відповідач [PERSON] був письмово ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Відповідно до копії посвідчення [NUMBER], виданого Центральним управлінням Ростехнагляду Федеральної служби з екологічного, технологічного та атомного нагляду на підставі протоколу від 12.08.2013р., [PERSON], який працює у ПАТ «Укрнафтохімпроект» на посаді інженера 2-ї категорії відділу АНіІСП пройшов атестацію у територіальній атестаційній комісії Ростехнагляду. Посвідчення дійсне до 12.08.2018р.. Відповідно до копії посвідчення [NUMBER], виданого Центральним управлінням Ростехнагляду Федеральної служби з екологічного, технологічного та атомного нагляду на підставі протоколу від 12.08.2013р., [PERSON], який працює у ПАТ «Укрнафтохімпроект» на посаді інженера 2-ї категорії відділу АНіІСП пройшов атестацію у територіальній атестаційній комісії Ростехнагляду. Посвідчення дійсне до 12.08.2018р.. Відповідно до копії наказу Сєвєродонецької філії ПАТ «Укрнафтохімпроект» №36-к від 31.05.2016р., [PERSON] 31.05.2016р. звільне за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпП України. Відповідно до розрахунку пені та компенсації за договором №32 про підвищення кваліфікації, сума компенсації товариству з [PERSON] складає 11159,48грн. (70% від вартості навчання у розмірі 15942,11грн.). Таким чином, судом встановлено що між сторонами було укладено договір №32 про підвищення кваліфікації від 05.09.2013р. у простій письмовій формі у відповідності до чинного законодавства України. Відповідачем [PERSON] було пройдено підвищення кваліфікації у відповідності до вищевказаного договору та отримано відповідні посвідчення, що підтверджується матеріалами справи. Стосовно посилання відповідача [PERSON] на ту, обставину, що він пройшов навчання у серпні 2013р., а договір датований 05.09.2013р., суд зазначає, що умовами вищевказаного договору встановлений термін проходження навчання з 03.06.2013р. до 15.08.2013р., та обставина, що сторони уклали договір саме 05.09.2016р. не може бути прийнята судом до уваги як доказ недійсності даного правочину, з огляду на те, що з умовами даного договору відповідач [PERSON] був письмово ознайомлений, що свідчить про його добровільне волевиявлення щодо взятих на себе зобов'язань. Стосовно посилання відповідача [PERSON] на те, що він н допрацював на підприємстві три місяці до кінця дії договору, а отже з нього підлягають до стягнення лише 8,3% вартості навчання, то суд зазначає, що вищевказаним договором не передбачено можливості відсоткової відповідальності відповідача [PERSON] пропорційно до відпрацьованого часу на підприємстві, а лише зазначено розмір його відповідальності 70% у випадку дострокового розірвання ним з власної ініціативи трудових відносин з позивачем, що і мало місце у даному випадку. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов'язання за договорам №32 про підвищення кваліфікації від 05.09.2013р., у зв'язку з чим, обставини викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача ПАТ «Укрнафтохімпроект» пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 1378грн., сплата якого документально підтверджена платіжним дорученням в матеріалах справи.

Outcome: approved