Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Петропавлівська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення завданих матеріальних збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області та приватним підприємством «Блиц-Буд» був укладений договір про закупівлю робіт за кошти місцевого бюджету № 157 від 26 вересня 2012 року на здійснення робіт по об`єкту «Реконструкція каналізаційного колектора, мережі та каналізаційної насосної станції смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області». Ціна договору склала 5 049 766 гривень 86 копійок, в тому числі ПДВ - 841 627 гривень 81 копійка. По даному договору підписані акти приймання виконаних робіт: № 4 від 20 грудня 2012 року на суму 158 494 грн. 80 коп., № 1 від 25 квітня 2013 року на суму 297 715 грн. 20 коп., № 2 від 25 квітня 2013 року на суму 152 660 грн. 40 коп., № 3 від 24 травня 2013 року на суму 1019763 грн. 60 коп., № 1 від 01 липня 2013 року на суму 155 325 грн. 60 коп., № 1 від 05 вересня 2013 року на суму 132 672 грн. 00 коп., № 1 від 01 жовтня 2013 року на суму 211 708 грн. 80 коп. Відповідно до договору № 36 від 21 березня 2013 року, укладеного між Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області та товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ВІК» в особі генерального директора відповідача - [PERSON] , остання здійснювала технічний нагляд та приймання виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція каналізаційного колектора, мережі та каналізаційної насосної станції смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області», достовірно знаючи, що по вказаному об`єкту роботи виконані не в повному обсязі, своїми підписами та печаткою затвердила вищевказані акти приймання виконаних робіт. У подальшому на підставі договору № 157 від 26 вересня 2012 року та актів виконаних робіт, погоджених сторонами та інженером з технічного нагляду [PERSON] , позивачем були складені у повному обсязі платіжні доручення та безпідставно через Управління Державної казначейської служби України у Станично-Луганському районі Луганської області перераховані бюджетні кошти підрядній організації ПП «Блиц-Буд». Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1346/1353 від 11 листопада 2016 року вартість робіт, які не виконувались згідно з актом комісії з «Реконструкція каналізаційного колектора, мережі та каналізаційної насосної станції смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області» склала 399 265 грн. 84 коп. Внаслідок зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права - генеральним директором ТОВ «БУД-ВІК» [PERSON] спричинено тяжкі наслідки Петропавлівській селищній раді Станично-Луганського району Луганської області, а саме спричинено майнову шкоду на загальну суму 399 265 грн. 84 коп. Вироком Біловодського районного суду Луганської області від 22.03.2018 року по справі № 408/1005/18 вина відповідача була повністю доведена та її дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 364-1 КК України, як зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, що спричинило тяжкі наслідки. [PERSON] в судовому засіданні визнала себе винною у повному обсязі, підтвердила всі обставити вчиненого нею злочину. У скоєному кримінальному правопорушенні щиро розкаялася та була засуджена до покарання у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13 600, 00 грн. з позбавленням права обіймати адміністративні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на три місяці. Отже, відповідач [PERSON] зобов`язана відшкодувати Петропавлівіській селищній раді Станично-Луганського району Луганської області 399\~265 грн. 84 коп. В судове засідання представник позивача Тріщенко О.П. не з`явилась, до суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про день,\~час та\~місце розгляду\~справи, що\~підтверджується оголошенням\~про виклик\~до суду\~опублікованому на\~офіційному веб-сайті\~Сєвєродонецького міського\~суду Луганської\~області, про\~причину неявки\~в судове\~засідання суд\~не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією вироку Біловодського районного суду Луганської області від 22.03.2018 у справі № 408/1005/18-к [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13\~600, 00 грн. в дохід держави з позбавленням права обіймати адміністративні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на три місяці. Як вбачається з копії вироку Біловодського районного суду Луганської області від 22.03.2018, останнім встановлено, що згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1346/1353 від 11.11.2016 року вартість робіт, які не виконувались згідно з актом комісії з «Реконструкція каналізаційного колектора, мережі та каналізаційної насосної станції смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області» склала 399\~265 грн. 84 коп. Внаслідок зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права генеральним директором ТОВ «БУД-ВІК» [PERSON] спричинено тяжкі наслідки Петропавлівській селищній раді Станично-Луганського району Луганської області, а саме спричинено майнову шкоду на загальну суму 399\~265 грн. 84 коп. Згідно з копією вироку Апеляційного суду Луганської області від 15.08.2018 у справі № 408/1005/18-к, апеляційну скаргу прокурора Мички В.І. задоволено у повному обсязі. Вирок Біловодського районного суду Луганської області від 22.03.2018, яким [PERSON] визнана винною та засуджена за ч. 2 ст. 364-1 КК України, скасовано у частині призначеного додаткового покарання. Ухвалено новий вирок, яким призначено [PERSON] , яка визнана винною за ч. 2 ст. 364-1 КК України, додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати адміністративні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, строком на один рік. У іншій частині вирок залишено без змін. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~відшкодування завданих\~позивачу матеріальних\~збитків,\~які повинна\~відшкодувати відповідач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу\~України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зі змісту п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 461/8496/15. Позивач Петропавлівська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області надала до суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме відповідач [PERSON] своїми злочинними діями спричинила їй матеріальну шкоду на суму 399\~265, 84 грн., в той час як відповідач [PERSON] не надала до суду жодних доказів того, що шкоди могло бути завдано не з її вини. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що обставини, викладені Петропавлівською селищною\~радою Станично-Луганського\~району Луганської\~області в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в даному випадку наявні передбачені законом підстави для стягнення з відповідача [PERSON] завданих матеріальних збитків, яка їх не відшкодувала у добровільному порядку, у зв`язку з чим позов Петропавлівської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області до [PERSON] про стягнення завданих матеріальних збитків, підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових\~витрат,\~з другої\~сторони стягуються\~судові витрати\~на користь\~осіб,\~які їх\~понесли,\~пропорційно до\~задоволеної чи\~відхиленої частини\~вимог,\~а інша\~частина компенсується\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України.\~Якщо обидві\~сторони звільнені\~від оплати\~судових витрат,\~вони компенсуються\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 5\~988, 99 грн.

Outcome: approved