Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач 09.02.2015 року звернулася до Соломянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частки від заробітної плати відповідача та стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що з [PERSON] зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року. 13.03.2014 року у них народилася донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подальше сімейне життя, а також через небезпечну для неї та дитини поведінку відповідача. Шлюбні відносини припинені з 16 грудня 2014 року, вона зїхала від відповідача аби убезпечити дитину та наразі проживає у Соломянському районі м. Києва. Дитина живе з нею, окремо від батька. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У звязку із цим вона повинна самостійно забезпечувати дитину, а враховуючи що дитині менше одного року то це додатково ускладнює ситуацію. Єдиним джерелом її доходу є лише стипендія аспіранта, розмір якої складає близько 2\~200,00 грн. Враховуючи стрімке знецінення гривні за останній час та стрімке зростання цін на всі товари, у тому числі дитячі, розмір її доходу не дозволяє забезпечувати проживання та годування дитини. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 10.04.2015 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (а.с. 39, 39 зв). В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та викладені у заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме у заявленому розмірі про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, в частині вимог щодо стягнення коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку просив задовольнити частково - у розмірі 1/8 частини його заробітної плати, заперечував проти викладених у позові обставин, пояснив, що він не відмовляється надавати кошти на утримання дитини, проте хоче щоб це було офіційно, востаннє давав позивачу у лютому 2015 року суму 20\~000 грн. та 150 дол. США, однак розписки щодо цього не брав, на утриманні він ще має батьків похилого віку. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2013 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] суду надав довідку про доходи від 24.11.2015 р. № Д/463, з якої убачається, що відповідач працює у Представництві «РФІ/РЛ, Інк» на посаді журналіста. Позивач має батьків пенсійного віку. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання доньки не надає, він працездатний, постійно працевлаштований, працює у Представництві «РФІ/РЛ, Інк» на посаді журналіста, щомісячно отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої за період з 01.02.2015 р. по жовтень 2015 року з відрахуванням податків та обовязкових платежів становив у розмірі 23\~150,88 грн., що є підставою для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі по ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову з 09.02.2015 року, а також з урахуванням розміру заробітку відповідача та його обовязку піклуватися про непрацездатних батьків, суд приходить до висновку часткового задоволення прозову у частині вимог про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме у розмірі по 1/8 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Згідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню. За нормою п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, згідно ст. 88 ЦПК України, виходячи із розміру заробітної плати відповідача, з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 520 грн. 89 коп. на користь держави (8\~681,58 грн. х 6 міс.).

Outcome: partial