Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 13677,47 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що 18.06.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та боржником [PERSON] було укладено договір про надання кредиту у розмірі 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами зазначеного договору боржник зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2017 року утворилась заборгованість у вказаній вище сумі. Ухвалою суду від 29.05.2017 року за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі (а.с.45). Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 26.02.2018 року судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з'явились. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що 18.06.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір (що складається з анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг) про надання грошових коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на місяць. На виконання умов зазначеного вище кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 25 числа здійснювати погашення заборгованості у розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил в разі порушення умов договору в частині строків платежів боржник зобов'язаний до сплати штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Сторони дійшли згоди щодо зміни кредитного ліміту (п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил), який встановлюється за рішенням банку та може бути змінений у будь-який момент. У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором станом на 31.03.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 13677,47 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 393,51 грн.; боргу по процентах за користування кредитом - 9156,46 грн.; пені - 3000 грн.; штрафів - 500 грн. (фіксована частина) та 627,50 грн. (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Виходячи із змісту ст.1050 та 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В разі порушення боржником взятого на себе зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодацець має право достроково вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити повністю. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved