Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.05.2006 року [PERSON] отримав кредит у виді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку 8000 грн. зі строком дії до травня 2013 року. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором виконало в повному обсязі, згідно з умовами договору банком передано відповідачу кредитну картку зі строком дії до травня 2013 року з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 8000 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно з умовами кредитного договору б/н від 26.05.2006 року позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. При порушенні позичальником зобовязань з погашення кредиту він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць розрахованих від залишку непогашеної заборгованості. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим розмір простроченої заборгованості відповідно до розрахунку станом на 29.02.2016 року складає 5759,79 грн. Згідно умов п.п 5.5.1, 5.5.2 кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п 5.2, 5.3, 5.4 договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості з кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році. Згідно з умовами кредитного договору б/н від 26.05.2006 року позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. Тобто, аналізуючи умови кредитного договору, визначені сторонами та зміст зазначених правових обгрунтувань, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобовязання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Тобто, відсотки є платою за користування чужими коштами. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному строку позовної давності згідно зі ст. 257 ЦК України, з 28.02.2013 р. по 29.02.2016 р. за таким розрахунком: від загального розміру заборгованості за відсотками на дату 29.02.2016 р. відняти розмір заборгованості за відсотками, які були нараховані до 28.02.2013 р., таким чином сума заборгованості за відсотками за період з 28.02.2013 р. по 29.02.2016 р. складає 12301,87 грн. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з»явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору №б/н від 26.05.2006 року [PERSON] отримав кредит у виді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку 8000 грн. зі строком дії до травня 2013 року. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором виконало в повному обсязі, згідно з умовами договору банком передано відповідачу кредитну картку зі строком дії до травня 2013 року з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 8000 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно з умовами кредитного договору б/н від 26.05.2006 року позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць розрахованих від залишку непогашеної заборгованості. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим розмір простроченої заборгованості відповідно до детального розрахунку станом на 29.02.2016 року складає 5759,79 грн. Згідно умов п.п 5.5.1, 5.5.2 кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п 5.2, 5.3, 5.4 договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості з кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році. Згідно з умовами кредитного договору б/н від 26.05.2006 року позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. Тобто, аналізуючи умови кредитного договору, визначені сторонами та зміст зазначених правових обгрунтувань, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобовязання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Тобто, відсотки є платою за користування чужими коштами. раховуючи вищевикладене, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному строку позовної давності згідно з ст. 257 ЦК України, з 28.02.2013 р. по 29.02.2016 р. за таким розрахунком: від загального розміру заборгованості за відсотками на дату 29.02.2016 р. відняти розмір заборгованості за відсотками, які були нараховані до 28.02.2013 р., відтак сума заборгованості за відсотками за період з 28.02.2013 р. по 29.02.2016 р. складає 12301,87 грн. Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем було отримано в ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Зобовязання відповідач не виконав що підтверджується наданими позивачем доказами. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved