Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Перший заступник прокурора Київської області Грабець І.Н. діючи в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації 06.11.2015 року звернувся до суду з даним позовом, яким просить визнати недійсним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 10.03.10 № 370 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, крім того визнати відсутність у відповідачів права на земельні ділянки з кадастровиминомерами[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER]. В обґрунтування вказаних вимог прокурор зазначає, що розпорядженням Бориспільської РДА від 10.03.10 № 370 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області загальною площею 9,0 га. Згідно матеріалів проекту землеустрою, зазначено, що вказані земельні ділянки відведено за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Однак в ході перевірки було встановлено, що дані земельні ділянки були виділені з земель водного фонду, які розташовані на території (під водою) затоки Канівського водосховища та в смузі відведення дамби «Бортничі-Вишеньки», а тому вони не можуть передаватись у власність громадянам. За таких обставин, розпорядження голови Бориспільської РДА про передачу у власність відповідачам цих земель є незаконним в зв'язку з порушеннями норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. З цих підстав прокурор і звернувся до суду. Прокурор Шидловській П.В. в своїй заяві підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити та справу розглядати у його відсутності. Від заступника голови Київської обласної адміністрації Янченко А.В. надійшло пояснення, в якому зазначається, про обгрутованість вимог прокурора, у зв'язку з чим адміністрація просить суд позов задовольнити та справу слухати у відсутність їхнього представника. Від представника відповідача Бориспільської РДА Завірюхи О.В., також надійшло клопотання, в якому останній просить суд розглянути справу без його участі, при винесенні рішенні покладається на думку суду. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій остання позовні вимоги визнає, просить справу слухати у її відсутність. Інші відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.74,77 ЦПК України. Про причину неявки суд не повідомили, заперечень проти позову, заяв чи клопотань до суду не направили, явку своїх представників не забезпечили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, розпорядженнями Бориспільської районної державної адміністрації від 27.09.2008р. № 6114-6122 (а.с.14-31) відповідачам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, площею 1,0 га. кожному. Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 10.03.10 № 370 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вказаним відповідачам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області загальною площею 9,0 га, згідно списку (а.с.11-12,13). Згідно матеріалів проекту землеустрою щодо відведення 9-м громадянам земельних ділянок, розробленого ТОВ «Гео-Т-Центр», вищевказані земельні ділянки відведено за рахунок земель сільськогосподарського призначення. З довідки державної статистичної звітності (форма 6-зем) №98-д, виданої Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі 02.02.2009р. (а.с.58), вбачається, що вказані земельні ділянки відносяться до (інших відкритих земель) в графі 71, рядка 97 (землі загального користування). Однак в подальшому, на підставі заяви директора ПП «Гео-Т-Центр» Самсон О.М. (а.с.47), управлінням Держкомзему у Бориспільському районі видано наказ від 29.03.11 №21 (а.с.48), яким відкликано висновок управління земельних ресурсів у Бориспільському районі від 02.02.09 №321-в «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, для ведення особистого селянського господарства на території Вишеньківської сільської ради», як такий, що виданий на підставі недостовірних відомостей поданих у проекті землеустрою. Також відкликано довідку згідно державної статистичної звітності (форма 6-зем) управління земельних ресурсів від 02.02.09 №98-д, як таку, що видана на підставі недостовірних відомостей поданих у проекті землеустрою. Згідно акту обстеження земельних ділянок від 01.12.10р. спірні земельні ділянки розташовані на території (під водою) затоки Канівського водосховища та в смузі відведення дамби «Бортничі-Вишеньки», а також знаходяться на землях водного фонду (а.с.32-33). Крім того, віднесення вказаних земель до земель водного фонду, також підтверджується інформацією Дніпровського басейнового управління водних ресурсів від 02.12.10 №Н/9-1726, згідно якого вказані землі знаходяться на акваторії затоки Канівського водосховища, в смузі відведення дамби захисного масиву «Бортничі-Вишеньки» та на острові (а.с.36). Відповідно до ч. 2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до вимог ст.ст. 5, 6 Водного кодексу України до водних об'єктів загальнодержавного значення відносяться поверхневі води, що знаходяться та використовуються на території більш як однієї області, вказані води є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Відповідно до приписів ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, болотами, а також островами. Чинним законодавством передбачено лише один випадок (ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України) коли землі водного фонду (невеликі - до 3 гектарів ділянки під замкненими природними водоймами) можуть передаватись у приватну власність громадянам. Статтею 84 Земельного кодексу України передбачено, що виключно у державній власності перебувають землі під водними об'єктами загальнодержавного значення. Враховуючи те, що Канівське водосховище є штучним водосховищем річки Дніпро, протікає по території Київської і Черкаської областей та відноситься до об'єктів загальнодержавного значення, передача у власність громадян земель водного фонду які знаходяться на островах та акваторії зазначеного водосховища для ведення особистого селянського господарства прямо суперечить приписам ст. 84 Земельного кодексу України та ст. 85 Водного кодексу України. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Статтею 61 Земельного кодексу України, визначено, що у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво. Оскаржуваним розпорядженням Бориспільської райдержадміністрації зазначені земельні ділянки передано 9-ом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, відповідно до п. а) ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність землі сільськогосподарського, а не водного фонду. Відповідно до положень ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірних розпоряджень), визначалось, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. Оскаржуваним розпорядженням порушено інтереси держави в особі Київської обласної державної адміністрації, як власника земельних ділянок водного фонду, адже з державної власності протиправно вибули земельні ділянки водного фонду, які не могли бути передані у власність, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України, ст. 5 Земельного кодексу України Пунктом г) ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що розпорядження голови Бориспільської районної державної адміністрації від 10.03.10 № 370 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області є незаконним в зв'язку з порушеннями норм чинного законодавства, тому підлягає скасуванню. Крім того, згідно із ст. 393 ЦК України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно із ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання права, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. З огляду на те, що розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 10.03.10 № 370 на підставі якого у [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] виникло право на спірні земельні ділянки, прийняте всупереч вимогам чинного законодавства та є незаконними, суд вважає за необхідне також визнати відсутність у вказаних громадян права на вищезазначені земельні ділянки. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розміром ставок, що діяли станом на момент звернення до суду з даним позовом, враховуючи, що кожна окрема вимога немайнового характеру підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1218 грн., тобто по 243 грн. 60 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved