Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

ПАТ комерційний банк ПриватБанк 04.05.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 2867,71 грн. заборгованості по кредиту, 16706,27 грн. заборгованості по відсоткам, 2950 грн. пені та комісії за невиконання зобовязань, 500 грн. штрафу (фіксованої частини ), 1126,20 грн. штрафу (процентної складової), а всього 24150,18 грн. заборгованості по умовам кредитного договору від 15.06.2010 року та 1378 грн. судових витрат. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали повністю за спливом строку позовної давності, подавши відповідну заяву про застосування строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення за спливом строку позовної давності. Судом встановлено, що 15.06.2010 року між ПАТ комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір по умовах якого остання отримала кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Банком нараховуються відсотки за користуванням кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Також судом встановлено, що [PERSON] не повному обємі виконувала взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашала кредит та відсотки по ньому, тому на час подання позову склалась заборгованість 2867,71 грн. по кредиту, 16706,27 грн. по відсоткам, 2950 грн. по пені та комісії за невиконання зобовязань, 500 грн. штрафу (фіксованої частини), 1126,20 грн. штрафу (процентної складової), а всього 24150,18 грн. Згідно ч.2 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіку погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починаються стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Відповідно до вимог ст. 266, ч.2 ст.258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Судом встановлено, що позивач в межах строку позовної давності в три роки не звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по умовах вказаного кредитного договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed