Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач 08.08.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та просив зняти арешт з квартири [ADDRESS] , скасувавши заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження зазначеної квартири, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси б/н від 29.10.2003 року, що зареєстровано 13.01.2009 року Першою одеською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження - 8363448 (архівний запис (перенесено з Феміди) реєстр №4642-2003 від 31.10.2003 року. В обґрунтування позову відзначив, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до заповіту спадкоємцями частини квартири [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є позивач та третя особа. Власниками квартири в рівних частках є [PERSON] та відповідач [PERSON] При оформленні прав позивача на спадкове майно з`ясувалось, що ухвалою Малиновського районного суду м Одеси від 29.10.2003 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Малиновського суду стягнуто з [PERSON] борг у розмірі 9713 грн., проте виконавчих проваджень, де боржник [PERSON] немає. Тому, у позивача виникла необхідність звернутися до суду. Ухвалою суду від 20.08.2018 року провадження у справі відкрите, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.11.2018 року. У підготовчому засіданні 07.11.2018 року розгляд справи було відкладено на 30.01.2019 року у зв`язку з наданням часу [PERSON] часу для ознайомлення та надання відзиву. Протокольною ухвалою суду від 30.01.2019 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 14.03.2019 року та витребувано від приватного нотаріуса Алєксєєвої О.В. копію матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] . До суду 30.01.2019 року надійшла заява [PERSON] , згідно якої відповідач вказує, що позовні вимоги підтримує та не має жодних претензій до [PERSON] У судовому засідання представник позивача [PERSON]. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. [PERSON] не заперечував проти скасування арешту. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. У заяві про визнання позову [PERSON] просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.03.1998 року Управління житлово-комунального господарства Міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (а.с.7). [PERSON] заповів свою частину квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних часках (а.с.5). [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.В. з заявою про прийняття спадщини (а.с.65). Також з заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON] (а.с.58). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.10.2003 року було забезпечено позов [PERSON] та накладену на квартиру [ADDRESS] арешт (а.с.25). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.11.2003 року було стягнуто зі [PERSON] користь [PERSON] 9713 грн. (а.с.28). Заборона відчуження квартири до сих пір не знята (а.с.24). З листа Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області №27115 від 09.07.2018 року вбачається, що на виконання у відділу будь-яких виконавчих проваджень, відкритих на підставі виконавчого листа, виданого на підставі Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.11.2003 року, де боржником є [PERSON] не перебувало та не перебуває (а.с.29). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що накладений арешт у 2003 році не є актуальним, стягувач за рішенням суду [PERSON] не заперечує проти зняття арешту з майна та будь-яких претензій до боржника немає. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності задоволення позову [PERSON] , який через накладений арешт на квартиру позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину.

Outcome: approved