Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк, на підставі п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав. В звязку з чим станом на 30.09.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 14665,12 грн., яка складається з наступного: 3223,22 грн. - заборгованість за кредитом; 8470,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2034,89 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 686,43 грн., - штраф (процентна складова), які позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.27, 45, 47). Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не надав. Суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений сирок (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 05.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який було збільшено до 3300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-13, 37-41). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, видав платіжну карту та відкрив картрахунок. Проте, [PERSON] свої зобовязання за даним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість у розмірі 14665,12 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3223,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8470,58 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом -2034,89 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 686,43 грн. (а.с.4-6). Відповідач у добровільному порядку не погасив вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору також підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: approved