Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач 04.06.2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 29.12.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу, інших доходів не має. Відповідач проживає сам, працює на посаді начальника відділу постачання у КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради, отримує високий стабільний дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Позивач суду пояснила, що відповідач надавав їй та дочці матеріальну допомогу шляхом перерахування грошей на картку, однак це відбувалось не регулярно. Перераховані суми відповідач з нею не обговорював. Окрім того, відповідач сам вирішував розмір перерахувань та їх строки, без обговорення з нею. У зв'язку з цим вона звернулась до суду з вищевказаним позовом, так як потребує щомісяця матеріальної допомоги відповідача у визначеному судом розмірі. Вказала, що з 01.07.2014 року припинилася виплата соціальної допомоги до трьох років дитини. Пояснила, що з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на їх дитину в розмірі 1/4 частини. Представник позивача суду пояснила, що на теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач знаходиться у декретній відпустці, отримувала державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130,00 грн. на місяць, інших доходів не має. З 01.07.2014 року вищевказані виплати державної соціальної допомоги припинились. За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково, згоден сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Суду пояснив, що на теперішній час вони з позивачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від утримання дочки та позивача він не відмовлявся, а навпаки надавав їм матеріальну допомогу в добровільному порядку. Однак позивач вирішила стягувати з нього аліменти в судовому порядку. За рішенням суду він сплачує аліменти на утримання дочки 1/4 частину, що приблизно складає 1000,00 грн. на місяць. Крім цього, він від іншого шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який потребує матеріальної допомоги на час навчання і якому він добровільно надає матеріальну допомогу близько 500,00 грн. на місяць. Окрім того, на його утриманні знаходиться матір [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи, та потребує постійного медикаментозного лікування, у зв'язку з чим він придбаває їй ліки щомісячно на 200-300 грн. Крім того, зазанчив, що має кредит, щомісячний платіж по якому складає близько 500-600 грн. на місяць. Вислухавши позивача, її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 29.12.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою ТОВ «СК Комфорт» № 1822 від 02.06.2014 року (а.с.8) та не оспорювалося в судовому засіданні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.15), отримувала державну допомогу по догляду за дитиною (а.с.9), виплата якої припинена з 01.07.2014 року. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.07.2014 року (а.с.17) зі [PERSON] на користь [PERSON] стягуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 01 липня 2014 року і до досягнення донькою повноліття. Інших доходів позивач не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач надавав позивачу матеріальну допомогу, однак у розмірі і у строки, які сам визначав, що підтвердилося в судовому засіданні матеріалами справи (а.с.24-32) та поясненнями сторін. У позивача відсутня впевненість в тому, що вона буде у подальшому отримувати допогу та у якому саме розмірі. У такому випадку з відповідача слід в примусовому порядку стягнути аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Відповідач працює у КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради № 6-0127/2282 від 17.09.2014 року (а.с.16). З нього стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини, інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, що підтвердилося в судовому засіданні поясненнями сторін, матеріалами справи (а.с.16,17). Як вбачається з свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 13.03.1996 року (а.с.18), відповідач має повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом Нікопольського технікуму Національної металургійної академії України, термін навчання - з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року (а.с.19). 01.09.2013 року між Нікопольським технікумом Національної металургійної академії України та [PERSON] (відповідачем по справі) був укладений Договір № 26/13-14 про надання освітніх послуг в Нікопольському технікумі Національної металургійної академії України (а.с.20-23), згідно з умовами якого Замовник вносить оплату безготівково в терміни зазначені в договорі. Те, що відповідач надає матеріальну допомогу сину [PERSON] під час навчання підтверджується матеріалами справи (а.с.52-54) та не оспорювалося в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.33-44,49), матір відповідача - [PERSON] є інвалідом ІІ групи, постійно хворіє, потребує медикаментозного лікування. Однак посилання відповідача на те, що він постійно придбаває для матері [PERSON] медикаменти свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, доказів цього відповідачем суду не представлено. Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» № 1618254 від 07.07.2014 року (а.с.45), станом на 07.07.2014 року відповідач має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за угодою № 5168742313636817 у розмірі 13680,00 грн. Однак, такі посилання відповідача в обгрунтування стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частини суд не приймає до уваги, так ці обставини не є підставою для стягнення з нього аліментів в запропонованому ним розмірі. Враховуючи викладене, беручі до уваги матеріальне становище сторін, обставини справи, те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини, те, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON], суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років.

Outcome: partial