Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09 жовтня 2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Оскільки відповідач не виконала умови договору належним чином, у неї станом на 30 квітня 2018 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 17631,78 грн., що складається з заборгованості за тілом кредитом 1996,56 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 11267,62 грн., заборгованість за пенею та комісією 3051,80 грн., а також штрафи - (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 815,80 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] 17\~631,78 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2018 року в даній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк відзив на позов не подала. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії кредитного договору заяву №б/н від 09 жовтня 2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачем було підтверджено, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач має право нараховувати відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних дні на рік, що стверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Позивач зазначає, що надав відповідачу кредит в розмірі встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позивальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Разом з тим, п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком частиною у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків до цим Договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 30 квітня 2018 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 17631,78 грн., що складається з заборгованості за тілом кредитом 1996,56 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 11267,62 грн., заборгованість за пенею та комісією 3051,80 грн., а також штрафи - (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 815,80 грн. З наведеного розрахунку встановлено, що окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 3051,80 грн. позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 815,80 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України: від 6 квітня 2016 року в справі № 6-2387цс15, від 11 жовтня 2017 року в справі № 347/1910/15-ц. З огляду на наведене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованої пені до задоволення не підлягають. Проаналізувавши зібрані та дослідженні в справі докази, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 14\~579,98 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial