Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом в якому просить звернути примусове стягнення на нерухоме майно- нежитлову будівлю літ. А-2, загальною площею 283,8, за адресою м. Харків, пров. Спортивний, 7 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» за Кредитним договором №CM-SME702/84/2008 від 03.06.2008 р. у сумі 1147319,73 грн., встановивши спосіб реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, судові витрати покласти на Відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що між АТ «ОТП Банк» та ТОВ ЮФ «Захист» укладено кредитний договір №CM-SME702/84/2008 від 03.06.2008 р. відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» було надано Третій особі кредитні кошти у сумі 787354,92 грн. У забезпечення виконання кредитних зобовязань між АТ «ОТП Банк» та ТОВ ЮФ «Захист» укладено іпотечний договір №PM-SME 702/84/2008 від 03.06.2008 р., предметом іпотеки за яким є нежитлова будівля літ. А-2, загальною площею 283,8, за адресоюм. Харків, пров. Спортивний, 7. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано у день укладення іпотечного договору у Державному реєстрі іпотекта в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Позивачу стало відомо, що предмет іпотеки був реалізований у процедурі банкрутства ТОВ «ЮФ «Захист» на користь Відповідача, який набув право власності на предмет іпотеки на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 22.11.2013 р. за реєстровим номером 1270,.вказує, що не отримував коштів від реалізації вказаного майна, оскаржив у апеляційному порядку постановою господарського суду Харківської області від 14.10.2013 р. у справі № 922/3670/13 про визнання ТОВ ЮФ «Захист» банкрутом. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог законодавства, заперечень на позовну заяву не надали. Представником позивача було надано зяаву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до положень ст. ст.\~169,\~197,\~224 ЦПК України\~суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами із ухваленням заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного, Між АТ «ОТП Банк» та ТОВ ЮФ «Захист» укладено кредитний договір №CM-SME702/84/2008 від 03.06.2008 р. відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» було надано Третій особі кредитні кошти у сумі кредитні кошти у сумі 787354,92 грн. У забезпечення виконання кредитних зобовязань між АТ «ОТП Банк» та ТОВ ЮФ «Захист» укладено іпотечний договір №PM-SME 702/84/2008 від 03.06.2008 р., предметом іпотеки за яким є нежитлова будівля літ. А-2, загальною площею 283,8, за адресою м. Харків, пров. Спортивний, 7. Обтяження даного нерухомого майна іпотекою було зареєстровано у Державному реєстрі іпотек та в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна03.06.2008 р. згідно витягів №18922568, №18922279. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Третя особа зобовязалася своєчасно погашати суми Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК України. Припиняються зобовязання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України. Однак, у порушення умов Кредитного договору та норм права, Третя особа не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. У звязку із неналежним виконанням кредитних зобовязань, АТ «ОТП Банк» звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення боргу з позичальника, яка задоволена із ухваленням рішення від 30.06.2014 р. по справі №40/92-10. Станом на 11 лютого 2015 року рішення суду не виконано, а заборгованість ТОВ ЮФ «Захист» за Кредитним договором збільшилася до 1147319,73 грн., що складається з заборгованості за кредитом 745388,22 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 19.03.2008 по 02.01.2012 р. - 347865,89 грн., пеня за прострочення виконання зобовязань за період з 19.06.2009 по 27.09.2009 р. 27065,62 грн. Постановою господарського суду Харківської області від 14.10.2013 р. у справі № 922/3670/13 ТОВ ЮФ «Захист» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії [PERSON] Згідно п.2 резолютивної частини постанови від 14.10.2013 р., з дня прийняття постанови скасовуються арешти, накладені на майно боржника та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника (в тому числі, усі податкові застави, застави рухомого та нерухомого майна). Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2014 р. постанову господарського суду Харківської області від 14.10.13р. у справі № 922/3670/13 скасовано, провадження у справі №922/3670/13 припинено, як таке, що порушено безпідставно. У ході судового розгляду встановлено, що спірне нерухоме майнобуло реалізовано у процедурі банкрутства ліквідаторам ТОВ «ЮФ «Захист» [PERSON] з аукціону на користьВідповідача по справі. [PERSON] який набув право власності на предмет іпотеки на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 22.11.2013 р. за реєстровим номером 1270, ціна продажу - 92 990, 70 грн. Позивач не отримував коштів від реалізації вказаного нерухомого майна, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною пятою статті 3 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі Закону України «Про іпотеку»), передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Як вбачається з кредитного договору, строк його дії до 20 березня 2023 року Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. У редакції ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», чинній на момент укладення іпотечного договору, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 передбачено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. За позицією Верховного суду України у справі № 6-11цс15, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких умов у разі скасування судового рішення про визнання банкрутом первісного іпотекодавця, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження спірного нерухомого майна, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі рішення суду, яке скасовано, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що обтяження іпотекою спірного нерухомого майна є чинним з моменту внесення первинного запису в Державний реєстр іпотек, тобто з 03.06.2008 р. Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договорувсі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обовязки підлягають виконанню. З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку про збереження обтяження майна іпотекою у звязку із скасуванням постанови господарського суду на підставі якої здійснено виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження цього майна іпотекою та про поширення на [PERSON] відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» статусу іпотекодавця за іпотечним договором, враховуючи, що до нього перейшло право власності на нежитлову будівлю. Згідно вимог норм ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави припинення іпотеки й заміна іпотекодавця не є підставою припинення договору іпотеки. Судові витрати, повязані з розглядом справи, які позивач сплатив при подачі позову , суд згідно ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved