Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

позивач 05.11.2018р. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3 тис. гривень щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а у випадку здобуття вищої освіти - до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. Позов мотивує тим, що 14.01.2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, за час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , який постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Від народження дитина має проблеми з алергічними реакціями, а тому потребує спеціального харчування. З липня 2018р. вони з відповідачем не проживають разом, з того часу відповідач інколи допомагає фінансово утримувати дитину, однак така допомога не є постійною. На даний час нею подано в суд позов про розірвання шлюбу. Їй відомо, що відповідач офіційно не працює, проте постійно займається ремонтними роботами. Крім того, за останній рік відповідач придбав у с.Горішній Пустомитівського району квартиру, що свідчить про наявність у нього грошових коштів та отримання доходів. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 180 -184 СК України. 27.12.2018р. відповідач подав відзив на позов, в якому визнав, що з серпня 2018р. він не проживає разом з дружиною та сином, однак він постійно цікавиться станом здоров`я дитини та надає матеріальну і фінансову допомогу шляхом переказу коштів на ім`я [PERSON] , яка постійно заявляє, що тих коштів їй не вистачає, а також відмовляється приймати речі та продукти, які він передає для дитини. З метою врегулювання спору щодо розміру грошових витрат на утримання дитини, ним був підготовлений проект відповідного договору, однак позивач ухилилася від його підписання. Він має постійне місце праці, його посадовий оклад становить 3800 грн., інших доходів не має, тому розмір аліментів на утримання дитини та її матері-позивача по справі, не може перевищувати 1250 грн. Також просить врахувати, що він несе витрати на утримання батька-інваліда 2-ї групи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю, надали пояснення , аналогічні викладеним в ньому. Додатково [PERSON] пояснила, що вона не працює, ії дохід в місяць становить 806 грн., утримувати дитину допомагають батьки та підтвердила , що відповідач у липні-листопаді 2018р. перераховував їй кошти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнали частково з підстав, зазначених у відзиві. Крім того [PERSON] пояснив, що дитина на даний час здорова, у спілкуванні з сином позивач чинить йому перешкоди, тому згідно розпорядження районної адміністрації, йому встановлені дня побачень з дитиною. Крім заробітної плати у розмірі 3800 грн., інших доходів не має, згідний платити 2 тис. грн. аліментів на утримання дитини, так як більша сума буде для нього непосильною. Просить врахувати, що нерухомого майна, про яке стверджує позивач, він не придбавав у 2018 р. і такого він не має у власності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 14.01.2017 р. зареєструвала шлюб ( а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] ( а.с.11). Згідно довідки від 04.01.2019р., [PERSON] з серпня 2018р. працює на ПП «Бонус» на посаді формувальника залізобетонних виробів та конструкцій, його середньомісячна заробітна плата становить 3800 грн.( а.с.36) Згідно наданих відповідачем фіскальних чеків, [PERSON] в період серпень-грудень 2018 р. неодноразово (8 разів) перераховував на ім`я позивача [PERSON] кошти в розмірі по 1020 грн.( а.с. 37-39, 95-100). Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня -1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними частково, оскільки сторони не проживають разом з липня 2018 року, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, являється працездатним та періодично надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи стан здоров`я дитини та її вік, відсутність у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна, беручи до уваги, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2019 році встановлений у розмірі 1626 грн., та визнання відповідачем позову в частині готовності сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Крім того судом враховано, що визначений розмір аліментів є більшим від мінімально рекомендованого розміру аліментів, а також що позивачем не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі. Судом не беруться до уваги доводи позивача про те, що відповідач має інші, крім за як місцем праці в ПП «Бонус» доходи , а також про придбання ним майнових прав на квартиру , оскільки такі не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Також суд бере до уваги факт наявності у відповідача батька - інваліда 2-ї групи, та відсутність даних, що такий перебуває на його утриманні. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів у випадку здобуття дитиною вищої освіти до закінчення навчання у вищому навчальному закладі, то такі в цій частині не підлягають до задоволення, оскільки батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ( ст.180 СК), а якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу ( ст.199 СК). Тому позовні вимоги в цій частині є передчасними. Крім того, з відповідача в користь держави у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 768,4 гривень. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial