Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач 10.09.2019р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті комунальні послуги у загальному розмірі 15 368,80 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач починаючи з 2014 року проживав в належній позивачу квартирі неправомірно, що встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016р. у справі № 205/3724/16-ц, яким усунуто позивачу перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення відповідача з квартири [ADDRESS] . Під час неправомірного проживання відповідач не сплачував комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15 368,80 грн., яку позивач був вимушений сплатити за власні кошти, проте відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачу понесені витрати. [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача [PERSON] , - [PERSON] надано суду клопотання з додатками, з яких вбачається, що останній неодноразово звертався до позивача з заявою про необхідність надання додаткових документів та дачі додаткових пояснень у судовому засіданні, проте такі заяви позивачем було проігноровано. [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов суду не надав. [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи обізнаність позивача про судове засідання, а також не надання доказів неможливості бути присутнім у такому судовому засіданні, беручи до уваги розумність строків розгляду цивільних справ, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016р. у справі № 204/3724/2016 усунуто перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] (а.с.7). Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] неправомірно проживав у вищевказаній квартирі з 2014 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що відповідач під час неправомірного проживання у вищевказаній квартирі не сплачував комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15 368,80 грн., яку позивач був вимушений сплатити за власні кошти, а відтак у відповідача виник обов`язок щодо повернення вказаних коштів позивачу. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Всупереч вищевказаного, позивачем взагалі не надано суду доказів, які б підтверджували факт сплати ним заборгованості за комунальні послуги, а відтак суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. За змістом ст.141 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України .

Outcome: dismissed