Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 27854,51 гривні заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.10.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання річних каналів зв»язку, серед яких офіційний сайт банку, смс повідомлення про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач порушив умови договору, станом на 24 липня 2017 року має заборгованість в сумі 27854,51 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 13716,76 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 4415,78грн.; нарахованої пені- 7919,37 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1302,60 грн. Також ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] 1600 грн. судового збору сплаченого при подачі даного позову до суду. Провадження у справі відкрито 07 грудня 2017 року та справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але згідно клопотання від 31.10.2017 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. ( а.с.31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином- через оголошення розміщене на веб-порталі судової влади України , зокрема на офіційному веб-сайті Роменського міськрайонного суду Сумської області. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її обов»язкової участі [PERSON] суду не надав. ( а.с.45-46). Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Враховуючи викладене, зважаючи на неявку в судове засідання відповідача по справі, належним чином повідомленого про розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Із Заяви б/н від 09.10.2012 року, підписаної [PERSON] вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в Будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання порушення Овердрафту, згідно п.2.1.1.2.7 Договору, у разі невиконання зобов»язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зхобов»язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов»язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов»язаннями. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов»язань згідно п.п.2.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку ( у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов»язань, у тому числі Мінімального обов»язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.( а.с.5-6) Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до розрахунку, на 24 липня 2017 року має заборгованість в сумі 26551,91 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 13716,76 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 4415,78грн.; нарахованої пені- 7919,37 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. Доказів сплати даної заборгованості за кредитним договором на час розгляду справи суду не надано, тому дану суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача. Стосовно штрафу ( процентна складова) в сумі 1302,60 грн, то відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи умови застосування штрафу та пені визначені в кредитному договорі, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків невиконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 1302,60 грн. не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1520 грн.

Outcome: partial