Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач, 10 січня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті рідної сестри діда [PERSON], померлої 24 жовтня 2010 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті рідної сестри його діда [PERSON], померлої 24 жовтня 2010 року. У визначений законом строк не звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що були втрачені документи, які підтверджували б родинні стосунки із спадкодавцем. Лише в 2016 році рішенням суду факт родинних відносин був встановлений. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини шість місяців. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 24 жовтня 2010 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №240143, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 25 жовтня 2010 року). Як убачається з дослідженого в судовому засіданні рішення Кодимського районного суду від 19 грудня 2016 року (справа №503/2233/16-ц), встановлено факт того, що [PERSON] є внучатим племінником померлої 24 жовтня 2010 року [PERSON]. Тобто, судом установлено, позивач є спадкоємцем за правом представлення (ст.1266 ЦК України). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з тої причини, що були втрачені документи, які підтверджували б родинні стосунки із спадкодавцем. Отже, ту обставину, що позивач на протязі довгого періоду часу не міг встановити родинні відносини із спадкодавцем, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною пятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом у судовому засіданні письмових доказів вбачається, що позивач лише в 2016 році документально підтвердив факт родинних відносин із спадкодавцем. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду (не можливість на протязі довгого періоду часу встановити факт родинних відносин із спадкодавцем) за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved