Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого змінено на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (змінене прізвище [PERSON]) був укладений кредитний договір № 11357051000 про надання споживчого кредиту на суму 44500,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.05.2036 року зі сплатою 13,0% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] був укладений договір поруки №11357051000 /1 від 20.06.2008 року. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення заборгованості не виконала і станом на 24.02.2014 року сума її боргу становить 38812,84 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 346909,16 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Ухвалою суду від 11.12.2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» в частині стягнення заборгованості до [PERSON] залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. У разі відсутності відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. А тому зі згоди представника позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого змінено на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (змінене прізвище [PERSON]) був укладений кредитний договір № 11357051000 про надання споживчого кредиту на суму 44500,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.05.2036 року зі сплатою 13,0% річних (а.с. 6-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 24.02.2014 року має заборгованість в розмірі 38812,84 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 346909,16 грн., з яких: 38503,57 доларів США - заборгованість за кредитом, 13,17 доларів США - проценти за користування кредитом, 292,19 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту, 3,91 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується довідкою-рахунком (а.с. 23-29). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved