Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

ПАТ «МТБ Банк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 05.08.2008 року між ВАТ «Морський Транспортний Банк» (правонаступником якого став ПАТ «Марфін Банк», який в свою чергу змінив найменування на ПАТ «МТБ Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 462/RS, згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на суму 23486,39 доларів США. Відсоткова ставка за договором становить 12,9% річних за фактичний період користування. У зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань з боку позичальника, Банком було подано позов про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 8155,90 доларів США та 5493,79 грн. Позивач свого права на участь у судовому засіданні не використав, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі Банку, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 23.05.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 05.08.2008 року між ВАТ «Морський Транспортний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 462/RS, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику 23486,39 доларів США грошових коштів на придбання садового будинку та земельної ділянки, а також на сплату страхового відшкодування. (а.с. 6-8) Відсоткова ставка за договором становить 12,9% річних за фактичний період користування. Для погашення заборгованості Банк відкриває позичальнику розрахункові рахунки, сторони погодили між собою графік погашення кредиту, відповідно до якого щомісячно до 5 числа кожного місяця сплаті підлягає фіксована сума платежу. (а.с. 9) 13.03.2012 року між ПАТ «Марфін Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 462/RS. (а.с. 12-14) Як вбачається з виписки по рахунку [PERSON] , Банк договірне зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит на умовах, визначених вищевказаним кредитним договором. [PERSON] , в порушення умов договірного зобов`язання, кредитні кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.07.2016 року становить 8155,90 доларів США та 5493,79 грн., з яких: 7351,92 долари США - заборгованість по кредиту; 803,98 доларів США - заборгованість по відсоткам; 5493,79 грн. - заборгованість по пені та штрафу. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконувала умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved