Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Перша Всеукраїнська кредитна спілка звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 25 березня 2020 року між Першою Всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії №35. Відповідно до умов пунктів 1.1., 1.3. кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 9000,00 гривень строком на 12 місяців з 23 березня 2020 року по 25 березня 2021 року зі сплатою 92 відсотків річних за користування кредитом. Свої зобов`язання відповідач за договором не виконав, що призвело до порушення прав позивача. Позивачем на адресу відповідача було направлено досудову повідомлення про порушення умов кредитного договору №35 від 06 травня 2021 року, яке повністю проігноровано. Загальна сума заборгованості станом на 29 липня 2021 року, становить 11950,34 гривень, яка складається: 8024,01 гривень - сума кредиту; 3926,33 гривень - сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом - 3926,33 гривень. Також зазначає, що на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки №25032020-52/п1 від 25 березня 2020 року між першою Всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Першої Всеукраїнської кредитної спілки заборгованість в сумі 11950,34 гривень, судовий збір в сумі 2270,00 гривень. Ухвалою судді від 06 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2020 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] було укладено договір у формі відновленої лінії №25032020-52 кредит «Кредитна лінія» згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 9000,00 гривень. (а.с.8-10). Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до п. 1.3 Договору, строк дії договору 12 місяців, що діє з 25 березня 2020 року до 25 березня 2021 року. Відповідно до пункту 4.2 Договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Крім того, сторонами підписано Додаток до договору кредитної лінії, яким визначено графік розрахунків. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статтею 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Факт користування відповідачем та часткове погашення кредиту і процентів підтверджується розрахунком заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №25032020-52 від 25 березня 2020 року. (а.с.13). На адресу відповідача [PERSON] , 06 травня 2021 року було направлено досудову вимогу про порушення умов кредитного договору. (а.с.14). Відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконував, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором у формі відновлювальної кредитної лінії №25032020-52 від 25 березня 2021 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед банком у сумі 11950,34 гривень, яка складається: 8024,01 гривень - сума кредиту; 3926,33 гривень - сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав свої зобов`язання у строк, встановлений договором. Судом також встановлено, що за укладеним 25 березня 2020 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] договором поруки №250302020 52/п1, останній взяв на себе зобов`язання виконати за боржника [PERSON] у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов`язань за кредитним договором, а відтак останній несе солідарний з відповідачем [PERSON] обов`язок по кредитному договору. При вирішення спору судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачами не оспорювався, доказів погашення кредитної заборгованості відповідачами суду не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення у повному обсязі. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарно стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2270,00 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: approved