Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 07.05.2009 р. між ВАТ «Універсал Банк» (змінило найменування на ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL107550, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 14121.92 грн., із сплатою 28 % річних за користування кредитом у період з 07.05.2009 р. по 04.05.2010 р. та 36 % річний за користування кредитом, починаючи з 05.05.2010 р. 06.12.2011 р. між відповідачкою та банком було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої передбачені процентні ставки згідно періодів, а також із внесенням відповідних доповнень до кредитного договору. Відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованості, яка станом на 27.05.2016 р. становить 28086.41 грн., з яких: 3396.3 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 9387.66 грн. сума дострокового стягнення кредиту; 13918.07 грн. відсотки, 1384.38 грн. штраф. Просить суд стягнути на відповідачки на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 28086.41 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного Судом встановлено, що 07.05.2009 р. між ВАТ «Універсал Банк» (змінило найменування на ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № СL107550, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 14121.92 грн., із сплатою 28 % річних за користування кредитом у період з 07.05.2009 р. по 04.05.2010 р. та 36 % річний за користування кредитом, починаючи з 05.05.2010 р., з датою сплати останнього платежу 05.05.2019 р. 06.12.2011 р. між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно умов якої передбачені процентні ставки згідно періодів, а також із внесенням відповідних доповнень до кредитного договору. В порушення умов кредитного договору взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки відповідачка належним чином не виконав. Згідно складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27 травня 2016 року за відповідачкою рахується заборгованості в розмірі 28086.41 грн., з яких: 3396.3 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 9387.66 грн. сума дострокового стягнення кредиту; 13918.07 грн. відсотки, 1384.38 грн. штраф. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене та те, що відповідачка взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що позов є підставним і з відповідачки на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 28086.41 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають до стягнення понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в 1378 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved