Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 23413,08\~\~ грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає що 09.02.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору. Відповідач не сплатив своєчасно Банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображені у Розрахунку заборгованості за договором. [PERSON] зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями, станом на 30.11.2017 року існує заборгованість в розмірі 23413,08\~\~ грн., яка складається з наступного: 1) 1944,80\~ грн. заборгованість за кредитом; \~ \~ \~ \~ 2) 16017,18\~ грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 3860,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання; 4) 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5) 1091,10 грн. штраф (процентна складова). Відповідач на даний час ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість не погашає. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та\~ просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання прибув, позов визнав частково в розмірі тіла кредиту та штрафних санкцій. Проти стягнення відсотків заперечував посилаючись на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою встановлено пільги для військовослужбовців щодо погашення кредиту. Надав довідку про те, що він є військовослужбовцем військової частини № [NUMBER] та брав участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 09.02.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання\~\~за\~\~Кредитним договором\~\~виконав, надавши відповідачу кредит, проти чого останній не заперечує, а відповідач, в свою чергу, не виконує умов Кредитного договору. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору, відповідач своїх договірних зобов`язань не виконував, у зв`язку з чим, станом на 30.11.2017 року існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 23413,08 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку складається з наступного: 1) 1944,80\~ грн. заборгованість за кредитом; \~ \~ \~ \~ 2) 16017,18\~ грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3) 3860,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання; 4) 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5) 1091,10 грн. штраф (процентна складова). Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості,\~ копією заяви [PERSON] про отримання кредиту,\~ копією паспорта відповідача, копією витягу зі\~ статуту ПАТ КБ «Приватбанк», копією банківської ліцензії, копією свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ КБ «Приватбанк». Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено. Разом з тим, відповідач посилається на необґрунтованість вимоги позивача про стягнення відсотків, оскільки [PERSON] , як військовослужбовець, має пільги зі сплати коштів за кредитним договором. Відповідачем суду надано довідки на підтвердження проходження військової служби у в/ч № [NUMBER] та його участь у проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей в 2014-2017 роках. Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Зазначений «особливий період» в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Призедента від 17.03.2014 року № 303/2017 «Про часткову мобілізацію». Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію». Статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15 відповідно до пп. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», що набрав чинності з 06.09.2014 року. Таким чином, з моменту набрання чинності вищезазначеної норми Закону щодо пільгового обрахунку процентів та штрафних санкцій за кредитом, припиняється нарахування таких платежів. Аналогічні платежі, зобов`язання за якими виникли до набрання чинності цим законом, підлягають сплаті (стягненню) на загальних підставах. Пеня та штраф згідно ст. 549 ЦК України є різновидами неустойки за порушення цивільного зобов`язання. Одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення зобов`язання. Як зазначено вище, розрахунок містить три окремих види неустойки: 1) 3860,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання; 2) 500,00 грн. штраф (фіксована частина);\~\~\~\~\~ 3) 1091,10 грн. штраф (процентна складова). За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога про одночасне стягнення пені та штрафів є неправомірною. Суд вважає за необхідне обмежитись стягненням пені, яка була нарахована до виникнення у відповідача права на пільгове обрахування заборгованості. На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 7337,42 грн., яка складається з наступного: 1) 1944,80\~ грн. заборгованість за кредитом; \~ \~ \~ \~ 2) 3432,62\~ грн. заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 01.09.2014 року, згідно розрахунку позивача; 3) 1960,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання станом на 01.09.2014 року, згідно розрахунку позивача. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно частині задоволених позовних вимог - в розмірі 552,19 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial