Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 150527,74 грн. за кредитним договором № 29.3/5-8 від 29 лютого 2008 року. В обґрунтування позову зазначило, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 29 лютого 2008 року укладений договір кредиту № 29.3/5-8 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 118852,00 гривень зі строком погашення до 28 лютого 2015 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами 12,55 %. З 20 жовтня 2008 року відсоткова ставка збільшена до 14,55% річних. Зобовязання позивача, визначені у договорі про надання кредиту були виконані належним чином та в повному обсязі. В порушення умов договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу не здійснював погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлений термін, внаслідок чого, станом на 18 травня 2016 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 150527,74 грн., яка складається з 56994,45 грн. заборгованості по кредиту, 43191,19 грн. заборгованості по відсоткам, 28370,57 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 11546,70 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 7409,28 грн. інфляційних втрат за кредитом, 3015,55 грн. інфляційних втрат за відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача. До судового засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі заборгованості по кредиту. Вказавши, що не визнає позов в частині нарахування відсотків, пені, інфляційних втрат через наявність підвищення рівня інфляції, зміни умов праці, наявності складних життєвих обставин, відсутності джерел доходу. Просив зменшити розмір нарахованої банком пені через скрутне матеріальне становище. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 28 лютого 2008 року укладений договір кредиту № 29.3/5-8 на купівлю автотранспортного засобу, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 118852,00 гривень зі строком погашення до 28 лютого 2015 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами 12,55 %. Договором визначено графік повернення кредиту, порядок погашення заборгованості, штрафні санкції за порушення умов договору. Сторонами визнано факт виконання позивачем договору та надання відповідачу грошових коштів у вказаному розмірі. 20 жовтня 2008 року сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору кредиту, у відповідності до якої, з 20 жовтня 2008 року відсоткова ставка збільшена до 14,55% річних. Договір є кредитним договором, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦПК України, за яким банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобовязання позивача, визначені у договорі про надання кредиту були виконані належним чином та в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. В порушення умов договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановленому терміні та станом на 18 травня 2016 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 150527,74 грн., яка складається з 56994,45 грн. заборгованості по кредиту, 43191,19 грн. заборгованості по відсоткам, 28370,57 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 11546,70 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 7409,28 грн. інфляційних втрат за кредитом, 3015,55 грн. інфляційних втрат за відсотками. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову в цій частині та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача за кредитним договором у розмірі основної суми заборгованості за кредитом та відсотків. При цьому, посилання відповідача на неправомірне нарахування позивачем відсотків суд з урахуванням ст.10, 60 ЦПК України не приймає до уваги, як не підтверджене належними доказами, які-б свідчили на інший розмір відсотків, ніж визначений позивачем. Перевіряючи розмір інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, заявлений позивачем до стягнення з відповідача суд вважає наданий позивачем розрахунок обґрунтованим, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Перевіряючи розмір нарахованої позивачем пені, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Перевіряючи розрахунок пені, нарахований відповідачу, суд вважає його обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи. Водночас, у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи подання відповідачем заяви про зменшення розміру неустойки, суд враховує час існування заборгованості за основним зобов`язанням, розмір основного зобов`язання, розмір збитків, завданих позивачу, внаслідок порушення зобов`язання відповідачем, докази, надані на підтвердження скрутного матеріального становища відповідача, а тому вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої відповідачу неустойки та задовольнити позов в цій частині частково. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі у відповідності до задоволених судом позовних вимог.

Outcome: partial