Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач 03.02.2016 р. звернулась до суду з позовом,\~в якому зазначила, що вона має статус пенсіонера ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», оскільки саме з цього підприємства вона вперше була звільнена 29.05.2015 року за власним бажанням в зв»язку з виходом на пенсію за віком. 16.12.2015 року вона звернулась до відповідача з письмовою заявою про забезпечення її паливом на побутові потреби, але отримала відмову, мотивовану тим, що вона не є пенсіонером ВП «Шахта Україна», а є пенсіонером шахти «Селидівська», оскільки вона набула статусу пенсіонера ще 25.10.1994 року під час роботи на цій шахті. Вважає дії відповідача щодо відмови в забезпеченні її паливом на побутові потреби неправомірними, оскільки вона в період з 01.04.1995 р. по 29.05.2015 р. перебувала з ВП «шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» в трудових відносинах. Загалом має трудовий стаж роботи в вугільній галузі більше 50 років, з них 19 років на шахті «Україна», тому вважає, що має право на забезпечення вугіллям. Просить суд, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в забезпеченні її паливом на побутові потреби; зобов»язати відповідача забезпечувати її паливом на побутові потреби у встановленому порядку і розмірі, починаючи з 01.01.2016 року. Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та відмовити у задоволені позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі\~виходячи\~із наступних підстав. Відповідно до\~ст.. 60 ч. 1 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, так судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що [PERSON] працювала на шахті «Україна», має стаж роботи у вугільній промисловості 50 років, з них 19 років на шахті «Україна».\~ Як вбачається з трудової книжки, 01.04.1995 року шахту «Селидівська» було приєднано до шахти «Україна», утворено шахтоуправління «Україна» та з цього часу [PERSON]Я працює на цьому підприємстві. 29.05.2015 року [PERSON] звільнена за власним бажанням у зв»язку з переходом на пенсію за віком(а.с.4-7). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що зверталась до відповідача із заявою про забезпечення вугіллям на побутові потреби від 16.12.2015 року, але їй було відмовлено, обґрунтовуючи відмову тим, що вона набула статусу пенсіонера на шахті «Селидівська», а правонаступником ліквідованих шахт у частині забезпечення побутовим паливом є Управління праці та соціального захисту населення. Статтею 2 Гірничого Закону України\~визначено, що сфера дії Закону поширюється на правовідносини у сфері діяльності гірничих підприємств, установ, організацій, гірничих об'єктів (далі - гірничі підприємства), що займаються розвідкою, розробкою, видобутком та переробкою корисних копалин і веденням гірничих робіт, будівництвом, ліквідацією або консервацією гірничих підприємств. Об'єктами гірничих відносин згідно цього Закону є проектування, будівництво (реконструкція, технічне переоснащення), експлуатація, ліквідація або консервація гірничих підприємств. Суб'єктами гірничих відносин є юридичні та фізичні особи України, іноземні юридичні та фізичні особи, особи без громадянства, які здійснюють геологічне вивчення родовищ корисних копалин, проектування, будівництво (реконструкцію), експлуатацію, ліквідацію аварій та ліквідацію або консервацію підприємств з видобутку та переробки корисних копалин, а також проводять гірничі роботи. Таким чином, позивач і відповідач є суб'єктами гірничих правовідносин в розумінні цього закону. Відповідно до статті 43 Гірничого Закону України\~встановлені права та соціальні гарантії працівників гірничих підприємств. Так підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства дійсно безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, певним категоріям працівників, в тому числі і пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. Відповідно до ст. 48 Гірничого Закону, яка діяла на час спірних правовідносин, після ліквідації гірничого підприємства забезпечення вугіллям на побутові потреби здійснюється в межах тарифної угоди правонаступником, в тому числі, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше 10 років для чоловіків та не менше ніж 7 років 6 місяців - для жінок, на роботах, пов'язаних з підземними умовами - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше ніж 12 років 6 місяців - для жінок. Відповідно до п. 12.10 Галузевої Угоди між Міністерством палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України, порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на Підприємствах відповідно до\~Гірничого закону України, цієї Угоди, а також Переліку професій працівників з видобутку (переробки) вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби (Постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 р. №303), Порядком надання компенсації особам, які мають право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням (Постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 р. №887), Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.76 р. у частині, що не суперечить вказаним вище нормативно-правовим актам. Відповідно до п. 12.10.9 Галузевої Угоди, особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, в тому числі ті, що пішли на пенсію з підприємств інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному Підприємстві або їх правонаступниками. Стаття 48 Гірничого закону України\~передбачає, що фінансування заходів щодо безоплатного забезпечення вугіллям на побутові потреби провадиться за рахунок коштів, виділених на ліквідацію або консервацію гірничого підприємства, після закінчення цієї роботи правонаступником. Порядок забезпечення паливом на побутові потреби і компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на підприємствах відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також, (до приведення нормативно-правових актів у відповідність до Гірничого закону), чинною «Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби» від 11.05.76 та «Інструкцією про порядок компенсації працівникам і пенсіонерам підприємств вугільної промисловості, що мають право на відповідні пільги, витрат за спожиту електроенергію та газ», затвердженої наказом Мінпаливенерго та погодженої з профспілками. Безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки (п. 12.10.3 Галузевої угоди). Згідно із\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає доведеним факт, що позивач працювала в вугільній галузі, перебувала на посадах пов'язаних з підземними роботами, що підтверджується копією трудової книжки позивача. Звільнилась з ВП «Шахта Україна» за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію за віком. Мешкає в будинку, обігрів якого здійснюється самостійно печним опаленням вугіллям, так як послуги з центрального опалення не надаються. Абонентом Красноармійського Управління газового господарства не є. На неї розповсюджується дія Гірничого Закону. Слід зазначити, що відповідачем не надано жодного допустимого та належного\~доказу в підтвердження факту відсутності в нього зобов»язання щодо забезпечення пільговим побутовим паливом позивача. Враховуючи вищевикладене те, що на позивача поширюється норми ст..43,\~48 Гірничого Закону України та положення Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved