Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 85 934 грн. 06 коп. боргу за кредитним договором без номеру від 26 квітня 2010 року та 1378 гривень понесених судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві зазначено, що між сторонами по справі 26 квітня 2010 року було укладено договір без номеру, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 24 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Цим договором визначено, що клієнт надає свою згоду на зміну кредитного ліміту за рішенням банку в будь-який момент. Крім цього, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає договір , укладений між сторонами по справі. Отже, позивач зазначає, що договір, укладений між сторонами по справі, є договором приєднання до запропонованого договору. За користування кредитними коштами банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку. В позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що позивач в повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання. В свою чергу позичальником неналежним чином виконувались умови договору, внаслідок чого з боку [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму 85 934 грн. 06 коп., із яких 24 403 грн. 52 коп. заборгованості за кредитом, 55 440 грн. 26 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1521 грн. 99 коп. заборгованість за пенею та комісією, через що позичальникові нарахований штраф у сумі 500 грн. - фіксована частина, 4 068 грн. 29 коп. - процентна складова. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача вказану вище суму боргу. В позовній заяві позивачем зазначалось про проведення розгляду справи у відсутності представника позивача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Представником відповідача суду подано письмове клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача за наявними письмовими доказами. Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Крім цього, представником відповідача заявлено клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. Вказані клопотання судом задоволені. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У поданій позовній заяві позивач посилався на ті обставини, що [PERSON] за умовами договору без номеру від 26 квітня 2010 року отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у сумі 24 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 27,60%. Відповідно до норм чинного цивільного законодавства - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України). Із змісту договору у формі анкети-заяви без номера від 26 квітня 2010 року, наданого позивачем на підтвердження вказаних у позові обставин, вбачається, що [PERSON] дійсно вказаного числа було підписано заяву на оформлення зарплатної картки. У даному документі відсутня інформація про оформлення відповідачем на своє ім`я кредитної картки із встановленим кредитним лімітом за договором у формі анкети - заяви від 26 квітня 2010 року, на що посилається у позовних вимогах позивач. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення вимог вказаної норми ПАТ КБ «Приватбанк» доказів оформлення відповідачем договору на відкриття кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом у сумі 24 800 грн. суду надано не було. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] , здійсненому у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що станом на 28 липня 2016 року за останнім рахується заборгованість за договором без номеру від 26 квітня 2010 року у сумі 85 934 грн. 06 коп. До матеріалів справи долучено Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифи по картам Visa, проте вказані документи не містять підпису відповідача, що свідчить про те, що сторонами не узгоджувались вказані умови. Крім цього, в матеріалах справи відсутні документи, в тому числі первинного бухгалтерського обліку, які б дали змогу суду встановити, що відповідачем дійсно було отримано кредит, його розмір, встановлений банком ліміт кредитної картки, термін її дії та на підставі якого договору вона видавалася. Отже, враховуючи відсутність документального підтвердження оформлення позивачем на своє ім`я відповідної кредитної картки та з огляду на надану [PERSON] копію вироку колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року, який залишено без змін постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 червня 2020 року, яким було визнано винним [PERSON] по факту заволодіння ним під час перебування на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк», банківською кредитною карткою [PERSON] під приводом її заміни, за допомогою якої шляхом проведення банківської операції незаконно заволодів грошовими коштами, розміщеними на рахунку відповідача № [NUMBER] , у сумі 19 061 грн. 13 коп. Таким чином, з`ясувавши усі обставини, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] безпідставними, а тому у стягненні з відповідача заборгованості за кредитним договором слід відмовити. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Платіжне доручення від 13 вересня 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1378 гривень судового збору. Однак, оскільки суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог - у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат також слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed