Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17.12.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитно ліміту на картковий рахунок. [PERSON] не виконував належним чином умови зобовязання, кредит не погашав, відсотки не сплачував, чим порушив права кредитора. Внаслідок цього станом на 09.07.2017 року заборгованість за кредитом склала 12174,66 грн., з яких: по кредиту 2499,99 грн., по процентам за користування кредитом 792,56 грн., пеня 7826,17 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 555,94 грн. (процентна складова). За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст. 74, 76 ЦПК України. Суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в поданій ним заяві не заперечував. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, 17.12.2010 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, уклавши кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника, памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення такого договору, поставивши підпис у заяві позичальника. Проте, згідно наявного у справі розрахунку заборгованості, який у суду не викликає сумнівів, відповідач ухиляється від виконання кредитних зобовязань і заборгованість по кредиту та іншим зобовязанням станом на 09.07.2017 року склала 12174,66 грн., з яких: по кредиту 2499,99 грн., по процентам за користування кредитом 792,56 грн., пеня 7826,17 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 555,94 грн. (процентна складова). Підстав не довіряти наданому позивачем розрахунку заборгованості за кредитом у суду не має, методика та порядок розрахунків заборгованості відповідачем під сумнів не ставилася, хоча він мав таку можливість. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦПК України. Крім того, у відповідності до вимог ст. 612 ЦПК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вимоги вище зазначених норм закону та умови Кредитного договору, згідно яких банк має право стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції, суд знаходить необхідним провести таке стягнення зі стягненням, в порядку ст. 88 ЦПК України, судового збору.

Outcome: approved