Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Подружжя [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який 18 червня 2018 року зареєстрували у муніципалітеті Ларнаки в районі Ларнака Кіпр, про що було зроблено запис за № 021026. Сторони від шлюбу дітей не мають. 10 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. З вересня 2018 року спільне проживання, підтримання сімейно-шлюбних відносин, ведення спільного господарства та спільного бюджету припинено. Він (позивач) вважає, що збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх (сторін) інтересам. У судове засідання позивач та його представник - адвокат Гуріч О.В. не з'явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивача. У судове засідання відповідач не з'явилася, подала до суду заяву про визнання позовної заяви та відзив на позовну заяву, в яких просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не змінювала прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу з позивачем. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1-2). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved