Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції, третьої особи [PERSON] про визнання права власності на майно придбане на прилюдних торгах, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір іпотеки № ІД 895/06-034-410, за яким відповідач в якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 895/06-034-410 від 12.06.2007 року, передала позивачу в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, зокрема: земельну ділянку, площею 0,20 га, що розташована по вул. Сидорчука в с. Свидівок Черкаського району та домоволодіння, що розташоване по вул. Сидорчука, 7, с. Свидівок Черкаського району Черкаської області. Через неналежне виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09.12.2009 року на вищевказане нерухоме майно відповідача як на предмет іпотеки було звернуто стягнення, і майно передано позивачу, який 11.08.2010 року звернувся з виконавчим листом № 2-1291/09 до відділу ДВС Черкаського РУЮ з приводу виконання рішення суду. В ході виконавчого провадження 06.09.2013 року відбулися торги по реалізації іпотечного майна відповідача і переможцем став ПАТ «Укрсоцбанк». З метою оформлення придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, позивач звернувся до нотаріуса, проте постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] від 15.09.2015 року, ПАТ «Укрсоцбанк» було відмовлено у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке було предметом іпотеки, у звязку з тим, що право власності боржника, зокрема [PERSON] не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Тому через порушення свого права як добросовісного набувача на оформлення права власності щодо нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила суд визнати за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на нерухоме майно, зокрема: земельну ділянку, площею 0,20 га, що розташована по вул. Сидорчука в с. Свидівок Черкаського району та домоволодіння, що розташовані по вул. Сидорчука, 7, с. Свидівок Черкаського району, які придбані на прилюдних торгах. Представник відповідача відділу ДВС Черкаського РУЮ у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, та про причини неявки не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. 12.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 895/06-034-410, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 41000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, [PERSON] на підставі іпотечного договору № ІД 895/06-034-410 від 12.06.2007 року передала Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в іпотеку земельну ділянку, площею 0,20 га, що розташована по вул. Сидорчука в с. Свидівок Черкаського району та домоволодіння, що розташоване по вул. Сидорчука, 7, с. Свидівок Черкаського району Черкаської області. Відповідно до даних технічного паспорту, складеного 08.05.2007 року, власником житлового будинку садибного типу № 7, що розташований по вул. Сидорчука в с. Свидівок Черкаського району є - [PERSON]. Також останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.09.2006 року, належить земельна ділянка, площею 0,20 га, розташована по вул. Сидорчука в с. Свидівок Черкаського району. 20.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено два договори купівлі-продажу, згідно яких право власності на спірне домоволодіння та земельну ділянку переходить до [PERSON] Згідно п. 6 договору купівлі-продажу домоволодіння право власності на відчужуваний житловий будинок з прибудовами переходить до покупця ([PERSON]В.) після нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. В договорі купівлі-продажу земельної ділянки, у п.8 зазначено, що право власності на відчужувану земельну ділянку переходить до покупця ([PERSON]В.) після одержання державного акта на право приватної власності на землю та його державної реєстрації. Ст. 182 ЦПК України передбачає, що \~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09.12.2009 року позовні вимоги за позовом АКБ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки були задоволені і відповідно виданий виконавчий лист № 2-1291/09. 09 березня 2011 року в ході виконавчого провадження було проведено опис й арешт спірного майна, що підтверджується відповідним актом Серії АА № 831625, після чого майно було реалізоване на прилюдних торгах 06 вересня 2013 року. Згідно акта про реалізацію предмета іпотеки від 29.09.2014 року переможцем публічних торгів став ПАТ «Укрсоцбанк», як правонаступник АКБ «Укрсоцбанк», що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 14.06.2010 року. Постановою від 15 вересня 2015 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] ПАТ «Укрсоцбанк» було відмовлено у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, зокрема: домоволодіння по вул. Сидорчука, 7 в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області та земельної ділянки, площею 0,20 га, що знаходиться за тією ж адресою з тих підстав, що право власності боржника ([PERSON]В.) на предмет іпотеки не було зареєстровано у встановленому порядку. На підставі ч. 1\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. \~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочин, який підлягає державній реєстрації, вважається вчиненим лише з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст. 210 ЦК). Тобто при недотриманні вимоги стосовно реєстрації правочину, у тих випадках, коли така реєстрація визнана законом обов?язковою, такий правочин вважається неукладеним, а отже, не має юридичної сили. За ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Згідно зі ст. 334 ЦК, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, за її відсутності у набувача майна за договором право власності виникнути не може. Ст. 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Згідно положень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, а тому посилання позивача як на добросовісного набувача майна, що придбане на прилюдних торгах, відповідно до положень ст. 388 ЦПК України суд оцінює критично, оскільки згідно документів, що містяться в матеріалах справи вбачається, що на час укладення договору кредиту та іпотечного договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], банку було відомо про відсутність державної реєстрації права власності відповідача на спірне майно, зокрема відсутні свідоцтво про право власності на домоволодіння за [PERSON] та державний акт про право власності на земельну ділянку, який був би виданий на імя боржника. Згідно з ч.3\~ст.13 ЦК України\~не допускається зловживання правом в будь-яких формах. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] не набула права власності на спірне домоволодіння, оскільки не зареєструвала своє право належним чином, а тому дане домоволодіння не могло бути передане в іпотеку, та на вказане майно не можливо звернути стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача не доведеними та необґрунтованими належними та допустимими доказами, а тому до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed