Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач 10.07.2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, розташоване в с. Журавники, Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.2016 року помер її чоловік [PERSON] до складу спадкової маси після смерті якого увійшло право власності на вказане будиноволодіння, яке він набув у власність в порядку спадкування після смерті своєї матері - [PERSON], яке належали їй на праві власності. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] не розпорядився, а тому спадкування його майна здійснюється за законом почергово. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом майна чоловіка та у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку оскільки чоловік за життя не встиг зареєструвати за собою право власності на успадкований житловий будинок. З цих підстав просять позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Підберізцівської сільської\~ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що 08.01.2003 року померла мати чоловіка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І- СГ № 269052, виданим 09.01.2003 року. За життя [PERSON] своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 21.08.2002 року заповіт, який посвідчений секретарем Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району та зареєстрований в реєстрі за № 40, згідно якого все своє майно вона заповіла своєму синові - [PERSON] Судом встановлено, що спадщина відкрилась 08.01.2003 року - в день смерті спадкодавця [PERSON] Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Тому дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК 1963 року, статтею 529 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 25, що розташований в с. Журавники, Пустомитівського району Львівської області. З технічного паспорту на житловий будинок № 25 в с. Журавники, Пустомитівського району Львівської області, складеного 10.04.2017 року слідує, що за даною адресою знаходиться будинковолодіння, яке складається з А - житлового будинку 1989 року побудови, загальною площею 68,4 кв.м, житловою 40,5 кв.м, допоміжною 27,9 кв.м., та господарських будівель і споруд: а ганок, Б гараж, В сарай, Г погріб, № 1 огорожа. Згідно довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 27.06.2018 року № 2250, станом на 29.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок № 25 в с. Журавники, Пустомитівського району Львівської області не здійснювалася. Як вбачається з довідок Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 140 від 22.02.2017 року та № 855 від 01.12.2016 року, відповідно до записів погосподарської книги сільської ради за [PERSON] рахується житловий будинок № 25 в с. Журавники. Пустомитівського району Львівської області. [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [INFO], разом з нею був зареєстрований її син, [PERSON], [INFO]. Таким чином\~судом встановлено,\~що спадкодавець [PERSON] проживала у [INFO] Львівської та являлася власником житлового будинку № 25 в с. Журавники, яка при житті не оформила за собою право власності на дане нерухоме майно, так як померла, спадщину якої прийняв її син, [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. 15.10.2016 р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 443921, виданого 17.10.2016 року. [PERSON], своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина позивач по справі, оскільки його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1273 УК України подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини, що підтверджується копіями відповідних заяв. З довідки Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 856 від 01.12.2016 року слідує, що [PERSON] до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою [INFO], разом з ним на день його смерті була зареєстрованою та проживала його дружина [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок\~прийняття спадщини\~встановлюється залежно\~від того\~чи проживав\~постійно спадкоємець\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON], яка прийняла в порядку спадкування належний померлому житловий будинок з господарськими будівлями, тобто набула права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за відсутності правовстановлюючих документів на таке. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З врахуванням наведеного вище, позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved