Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

ПАТ «Комерційний банк «Даніель» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 18.05.2006 р. № 28/5-КП та додатковими угодами до нього товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель» (правонаступником його прав і обов'язків є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Даніель») надав [PERSON] кредит у сумі 5280 дол. США з обов'язком позичальника щомісячно частинами повернути фактично отриманий кредит у термін до 17.05.2011 р., включно, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом, а також неустойки (пені, штрафу) у розмірах та у випадках, що передбачені умовами кредитного договору та можливими додатковими угодами до нього. Згідно п. 2.2.2. кредитного договору на [PERSON] покладається обов'язок повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом, комісію за управління кредитом відповідно до пп. 1.1, 2.2.8., 4.1., 4.2., 4.3. цього договору. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору за порушення позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом, передбачених п.п. 1.1, 2.2.8, 4.1, 4.2, 4.3 позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу включаючи день сплати заборгованості. Згідно з пп. 2.3.3 кредитного договору у разі несплати (прострочки) позичальником більш ніж 30 календарних днів суми нарахованих відсотків за користування кредитом, комісії з управління кредитом та (або) суми часткового погашення кредиту в строк та сумах, передбачених в п. 1.1, 2.2.8, 4.1, 4.2, 4.3 банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків, комісії, виконання інших зобов'язань за договором в повному обсязі. [PERSON] будо допущено прострочення щомісячного повернення основного боргу по кредиту та відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом. В зв'язку з цим [PERSON] не сплатив пеню за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 22.04.2009 р., яка станом на 13 жовтня 2014 року становить 20684,78 грн., що складається з: - пені на прострочені відсотки - 1247,99 грн.; - пені за прострочення повернення кредиту - 19424,55 грн.; - пені на прострочення сплати комісії - 46,66 грн., від якої віднімається сума сплаченої позичальником пені 34,42 грн. З метою забезпечення у повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором у повному обсязі між [PERSON] і банком був укладений договір поруки №32 від 18.05.2006 р. З метою забезпечення у повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором у повному обсязі між [PERSON] і банком був укладений договір поруки №33 від 18.05.2006 р. Згідно з п. 2.2 договору поруки 1 [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем. Згідно з п. 2.2 договору поруки 2 [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем. У відповідності до п. 4.1 договорів поруки договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання боржником та поручителем боргових зобов'язань боржника у повному обсязі перед банком за кредитним договором. Згідно п. 5.5. кредитного договору строк позовної давності про стягнення кредиту, відсотків, неустойки - пені, штрафів за даним договором установлюються сторонами тривалістю 5 років. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» суму боргу за кредитним договором, що становить 20684,78 грн. У судовому засіданні представник позивача позов змінив, просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» суму боргу за кредитним договором, що становить 20684,78 грн. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали, вказавши, що банк пропустив строк позовної давності. Представник [PERSON] судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що банк пропустив строк позовної давності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)\~припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4)\~відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, відповідно до кредитного договору від 18.05.2006 р. № 28/5-КП та додатковими угодами до нього товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель» (правонаступником його прав і обов'язків є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Даніель») надав [PERSON] кредит у сумі 4000 дол. США з обов'язком позичальника щомісячно частинами повернути фактично отриманий кредит у термін до 17.05.2011 р., включно, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом 14% річних, а також неустойки (пені, штрафу) у розмірах та у випадках, що передбачені умовами кредитного договору та можливими додатковими угодами до нього. Згідно п. 2.2.2. кредитного договору на [PERSON] покладається обов'язок повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом, комісію за управління кредитом відповідно до пп. 1.1, 2.2.8, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору за порушення позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом, передбачених п.п. 1.1, 2.2.8, 4.1, 4.2, 4.3 позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Згідно із пп. 2.3.3 кредитного договору у разі несплати (прострочки) позичальником більш ніж 30 календарних днів суми нарахованих відсотків за користування кредитом, комісії з управління кредитом та (або) суми часткового погашення кредиту в строк та сумах, передбачених в п. 1.1, 2.2.8, 4.1, 4.2, 4.3 банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків, комісії, виконання інших зобов'язань за договором в повному обсязі. [PERSON] будо допущено прострочення щомісячного повернення основного боргу по кредиту та відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом. В зв'язку з цим [PERSON] було нараховано пеню за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 22.04.2009 року, яка станом на 13 жовтня 2014 року становить 20684,78 грн., що складається з: пені на прострочені відсотки у сумі 1247,99 грн.; пені за прострочення повернення кредиту у сумі 19424,55 грн.; пені на прострочення сплати комісії у сумі 46,66 грн., від якої віднімається сума сплаченої позичальником пені 34,42 грн. З метою забезпечення у повному обсязі зобов'язань позичальник за кредитним договором у повному обсязі між [PERSON] і банком був укладений договір поруки №32 від 18.05.2006 р. Згідно з п. 2.2 договору поруки [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем. З метою забезпечення у повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором у повному обсязі між [PERSON] і банком був укладений договір поруки №33 від 18.05.2006 р. Згідно з п. 2.2 договору поруки [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем. У відповідності до п. 4.1 договорів поруки договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання боржником та поручителем боргових зобов'язань боржника у повному обсязі перед банком за кредитним договором. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повно виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного-виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін-визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до п. 4.1 договору поруки № 1 від 18.10.2007 року договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобовязання. Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). Із договору поруки № 33 від 18 травня 2006 року вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умови договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин у ПАТ «КБ «Даніель» виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо сплати заборгованості по кредитному договору № 28/5-КП від 18 травня 2006 року, починаючи з 25.04.2014 р. та наступних шести місяців, оскільки вимога про стягнення заборгованості була направлена [PERSON] 25.04.2014 р., вих.№1-04-2573. Банк звернувся до суду лише 10.11.2015 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28/5-КП від 18 травня 2006 року з [PERSON] та [PERSON], тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Суд приходить до висновку про припинення поруки [PERSON], оскільки кредитор після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців. Відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п. 5.5. кредитного договору строк позовної давності про стягнення кредиту, відсотків, неустойки - пені, штрафів за даним договором установлюються сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 2 ст. 616 Цивільного кодексу України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку про стягненні пені [PERSON] за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 22.04.2009 року, яка станом на 13 жовтня 2014 року становить 20684,78 грн. підлягають частковому задоволенню у сумі 4000 грн. у звязку із штучним зволіканням позивача із предявленням позову про стягнення неустойки, починаючи із 22.04.2009 р. Суд приходить до висновку зменшити розмір пені до 4000,00 грн.

Outcome: partial