Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 13883 гривні 72 копійки. В обґрунтування вимог представник позивача зазначає, що 15 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір за № K2XRFR06261554, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 6803 гривні 46 копійок і за користування яким повинен сплачувати проценти у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, як зазначив позивач, відповідач не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 19 травня 2014 року сума його боргу склала 13883 гривні 72 копійки, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути із [PERSON] вищевказану суму заборгованості, а також 243 гривні 60 копійок судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши відповідну заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та задовольнитипозовні вимоги. Також, в заяві представник позивача зазначив, що проти постановлення по справі заочного рішення він не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Враховуючи наведене, суд ухвалив постановити по справі рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи: позовну заяву (а.с.2-3); розрахунок заборгованості за договором №K2XRFR06261554 від 15 січня 2012 року станом на 19 травня 2014 року (а.с.4); копію заяви позичальника [PERSON] (а.с.5); копію Умов та Правил надання споживчого кредиту фізичним особам ) (а.с.6-15); копії відповідних аркушів паспорта громадянина України [PERSON] (а.с.16); копію довідки серії АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.17); копію банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19); копію витягу зі статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.20); довідки Коломацького РС ГУДМС України в Харківській області за № 44/416 від 10 липня 2014 року (а.с.25); заяву представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Мандзяка С.М. від 23 липня 2014 року (а.с.33); копію довіреності, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» за №556-О від 11 лютого 2014 року (а.с.34-35); оригінал платіжного доручення за № ІНВ96В0NTF від 16 червня 2014 року (а.с.21), вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: - ст.1054 ЦК України, у відповідності до вимог якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - ст. 1055 ЦК України, згідно якої кредитний договір повинен укладаєтися у письмовій формі; - ст. 1049 ЦК України, за приписами якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; - ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідно до правил якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, і боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства»; - ч. 1 ст. 16 ЦК України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; - ст. 60 ЦПК України, згідно імперативних приписів якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК України; Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, з досліджених в судовому засіданні наявних у справі доказів вбачається, що 15 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №K2XRFR06261554, позаяк відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, відповідно до умов якого відповідач отримав строковий кредит в розмірі 6803 гривні 46 копійок, за користування яким взяв зобов'язання у визначені строки сплачувати проценти у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 136 гривень 07 копійок та єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 618 гривень 50 копійок, а також сплачувати відсотки, винагороди, комісії визначені в заяві та Умовах надання кредиту фізичним особам. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за кредитном договором № K2XRFR06261554 від 15 січня 2012 року, станом на 19 травня 2014 року заборгованість [PERSON] склала 13883 гривні 72 копійки, з них: 5964 гривні 95 копійок - заборгованість за кредитом; 6 гривень 62 копійки - заборгованість за відсотками; 1496 гривень 77 копійок - заборгованість з комісії; 5278 гривень 06 копійок - заборгованість з пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 637 гривень 32 копійки - штраф (відсоткова складова). З огляду на вищеперелічені обставини, заборгованість [PERSON] в сумі 13883 гривні 72 копійки підлягає стягненню з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Також суд зазначає, що за привлами ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі в сумі 243 гривні 60 копійок, понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені ним відповідним платіжним дорученням, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі викладеного,

Outcome: approved