Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач 10 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення. В ході судового засідання, позивач змінив позовні вимоги, а саме звернувся до [PERSON] про усунення перешкод в користування жилим приміщенням та вселення, мотивуючи позов тим, що йому на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 27 грудня 1993 року, належить 33/100 частини домобудівлі, розташованої по [ADDRESS]. Після придбання зазначеної частини домобудівлі, він провів там ремонт та в 1995 році виїхав проживати в іншу місцевість. В грудні 2014 року він поїхав до свого помешкання та виявив, що відповідачка, яка займає іншу частину домобудівлі, самовільно, без його згоди зайняла належне йому житло, крім того, заклала цеглою вхідні двері, чим чинить йому перешкоду в користуванні належною йому частиною домобудівлі та в добровільному порядку не бажає вирішити спір. Просив суд зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у користуванні належною йому частиною домобудівлі, шляхом вселення його у зазначену частину жилого будинку. Представник відповідачки позовні вимоги визнала, суду пояснила, що позивач на протязі 20 років не проживав у належній йому частині домобудівлі, і нібито продав її. Так як в половині позивача ніхто не проживав та вона почала руйнуватися, [PERSON] провела там ремонт та заложила двері. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, відповідно до договору купівлі-продажу від 27 грудня 1993 року, є власником 33/100 частини домобудівлі, розташованої по [ADDRESS], а саме йому належить в жилому будинку літ. «А» приміщення 1-4 (жиле), в сінях літ. «а» приміщення 11, гараж літ. Д, (жилою площею 22,8 кв.м.0 Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 38792332) сформованого 9 червня 2015 року, підтверджується, що на зазначену дату позивач [PERSON] є власником вищезазначеної частини домобудівні. Таким чином, позивач з дня придбання ним частини домобудівлі та по даний час не відчужував належну йому частину домобудівлі, а саме 33/100. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. ст. 47, 48 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Висновком за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 11.03.2015 року в журналі ЄО за № 1235 Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області від 30 березня 2015 року підтверджується, що відповідачка [PERSON] перешкоджає заявнику [PERSON] поселитися в належну йому частину домобудівлі. Актом обстеження житлово-побутових умов заявника [PERSON] від 20 березня 2015 року встановлено, що вхід в частину будинку, розташованого по [ADDRESS], що належить [PERSON] закладений цеглою, власність потребує ремонту Таким чином, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved