Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач 10.02.2020 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] від яких вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з липня 2005 року вони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, дитина залишилася проживати з нею. Відповідач допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у справі в судове засідання повторно не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву до суду не надав. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що від фактичних шлюбних відносин у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого (а.с. 2), відповідач значиться як батько, а позивач як мати, при цьому, після народження дитини, позивач при укладенні шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка, видана Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області № 392 від 11.02.2020. У своїй позовній заяві позивач стверджує про ухилення відповідачем від виховання дитини, що підтверджується довідкою ОКНЗ «Лозуватська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім..Т.Г.Шевченка» від 22.05.2019 (а.с.8), та не надає матеріальної допомоги на її утримання, в зв`язку із чим, позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітньої дитини, а також те, що відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного останній суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї дитини, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дитини, починаючи стягнення з 10.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved