Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач 04 лютого 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що 11 липня 2012 року о 15 години 15 хвилин на 4км+100м автошляху Новокатеринівка - (Донецьк-Новоазовськ-Седове) Старобешівського району Донецької області, [PERSON] керуючи автомобілем «ЗАЗ-1102» номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-2112 номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля ВАЗ-2112 номерний знак [NUMBER] - [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Постановою Старобешівського районного суду Донецької області від 25 вересня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Автомобіль ВАЗ-2112 номерний знак [NUMBER] належить йому, на праві приватної власності. Після рішення суду, яким визнано провину [PERSON] у скоєнні ДТП він звернувся до ТДВ Страхова компанія «Райп», з метою отримання страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак страхова компанія відмовила йому у виплаті страхового відшкодування не пояснюючи причину. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому заподіяно значну матеріальну шкоду, яка складається з вартості матеріальної шкоди завданої пошкодженням майна-34923,51грн., франшизи у розмірі 1000,00 грн., додаткових матеріальних витрат, пов'язаних з проведенням оцінки транспортного засобу внаслідок ДТП у розмірі 700,00грн., відправкою замовленого листа до Страхової компанії ТДВ «Райп»-33грн. Добровільно відшкодувати спричинену матеріальну шкоду, відповідачі відмовляються. Крім того протиправними діями [PERSON] йому та його дружині було спричинено моральну шкоду яка виразилося в душевних стражданнях оскільки відповідач позбавив їх можливості приймати участь у суспільному житті, порушив їх звичні життєві стосунки, вони вимушені тривалий час домагатись відшкодування шкоди, що пригнічує їх психічний стан, вони часто не можуть спати ночами, тому, що пошкоджено їх автомобіль, який є єдиним засобом пересування та заробітку, також вони не можуть спілкуватися з друзями та знайомими. Внаслідок цього вони стали дуже дратівливими. Просять стягнути з ТДВ Страхова компанія «Райп» на користь [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 35656,51 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 1000 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 350,00 грн., витрати пов*язані з оплатою судового збору. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В подальшому позивачі змінили позовні вимоги просили стягнути з ТДВ Страхова компанія «Райп» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 34923,51 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за проведення оцінки пошкоджень транспортного засобу у розмірі 700,00 грн., витрати на поштове відправлення у розмірі 33,00 грн., франшизу у розмірі 1000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Стягнути з відповідачів на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 350,00 грн., витрати пов*язані з оплатою судового збору у розмірі 366,56 грн. та 229,40 грн. Відповідач [PERSON] не погодившись з позовом надав до суду запечерення в яких зазначив, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована, після ДТП він одразу повідомив [PERSON] всю необхідну інформацію про свій страховий поліс, тому відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду повинна страхова компанія «Райп». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснив суду, що його моральні страждання складаються з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він залишився без транспортного засобу, що унеможливлює його самостійне пересування, змушений прохати інших осіб надавати йому послуги з транспортування, змінився його життєвий уклад. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, уточненій позовній заяві, додатково пояснив, що моральні страждання [PERSON] складаються з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення з нього франшизи у розмірі 1000 грн., в іншій частині позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він був винуватцем в ДТП, в нього був поліс страхування цивільно-правової відповідальності, він наступного дня після дорожньо-транспортної пригоди повідомив в усній формі ТДВ СК «Райп» про подію ДТП. Представник відповідача ТДВ СК «Райп» до судового засідання не з*явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності Третя особа [PERSON] до судового засідання не з*явилась, надала заяву, проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 11 липня 2012 року о 15 години 15 хвилин на 4км+100м автошляху Новокатеринівка - (Донецьк-Новоазовськ-Седове) Старобешівського району Донецької області, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «ЗАЗ-1102» номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-2112 номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля ВАЗ-2112 номерний знак [NUMBER] - [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Постановою інспектора дізнання ВДАІ Старобешівського РВ ГУМВС України в Донецькій області від 20.07.2012 року в порушенні кримінальної справи за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини [PERSON] за ст. 286 КК України, відмовлено, при цьому встановлено, що пасажир автомобілю ВАЗ 2112 державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, а саме: забій і синець грудної клітини, забій передньої стінки живота, забій лівого колінного суглобу(а.с.15). Постановою судді Старобешівського районного суду Донецької області від 25.09.2012 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.( а.с.9). Зазначена постанова не оскаржена, набрала законної сили. Дані факти підтверджують вину [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому на підставі ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі… . Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Приписами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Згідно звіту №27/09-1М від 20.09.2012 року, складеного суб*єктом оціночної діяльності, вартість матеріальної шкоди спричиненої [PERSON] у зв*язку з пошкодженням транспортного засобу складає 34923,51 грн.(а.с.10-11). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Райп», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5196334 від 02.04.2012 року(а.с.46). Позивачем [PERSON] своєчасно повідомлено відповідачу ТДВ СК «Райп» про подію ДТП, що підтверджується відповідним повідомленням від 11.07.2012 року, та протоколом огляду аварійним комісаром транспортного засобу від 13.07.2012 року (а.с.16-17). Однак, як зазначив в позові позивач, ТДВ СК «Райп» відмовлено у виплаті йому страхового відшкодування при цьому причини відмови не пояснено. З урахуванням викладеного суд задовольняє позов [PERSON] в частині стягнення з ТДВ СК «Райп» на його користь матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 34923,51 грн., оскільки розмір цієї шкоди повністю підтверджується матеріалами цивільної справи,тобто вимоги позивача є законними та обгрунтованими. Щодо вимог позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь франшизи (страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих) у розмірі 1000 грн. судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5196334 від 02.04.2012 року розмір франшизи визначено в сумі 1000 грн., яка підлягає стягненню з винної особи. Оскільки відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні доорожньо-транспортної пригоди вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] франшизи у розмірі 1000,00 грн. підлягають задоволенню. Позов в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити частково з наступних підстав. На твердження позивачів своїми протиправними діями відповідач [PERSON] заподіяв їм моральну шкоду, яку вони оцінюють у 10000 грн. кожний. При цьому позивачу [PERSON] моральна шкода спричинена у зв*язку з пошкодженням належного йому автомобіля, а позивачу [PERSON] моральна шкода завдана ушкодженням її здоров*я. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.1,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з: каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В постанові ПВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що своїми неправомірними діями відповідач заподіяв позивачам моральні страждання. Тому суд, враховуючи характер моральних страждань, яких зазнали позивачі внаслідок неправомірних дій відповідача, характер їх майнових втрат, дослідивши всі надані до суду докази на обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди, вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачів [PERSON], [PERSON] за відшкодування моральної шкоди 1000 грн. кожному. При цьому суд відмовляє позивачу [PERSON] у задоволенні позову в частині стягнення витрат за проведення оцінки пошкоджень транспортного засобу у розмірі 700,00 грн., оскільки суду не надано оригінал квитанції про сплату таких витрат, а надана до суду ксерокопія не може бути прийнята судом у якості належного доказу. Також суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині стягнення витрат на поштове відправлення у розмірі 33,00 грн., оскільки цей вид витрат не передбачений ст.79 ЦПК України. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.02.2013 року позивач [PERSON], сплатив витрати на правову допомогу в розмірі 350,00 гривень. Таким чином, необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача [PERSON] 350 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути: з відповідача ТДВ Страхова компанія «Райп» на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 349,54 грн., з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 32,63 грн. Під час звернення до суду позивачем [PERSON] за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачено судовий збір у розмірі 366,56 грн. Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ « Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 35923,51 грн., сума судового збору, яку необхідно було сплатити позивачу становить 359,23 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом. З урахуванням викладеного суд, вважає за необхідне повернути [PERSON] зайво сплачений за квитанцією №15FJ30217 від 04.02.2013 року при зверненні в суд судовий збір в сумі 7,33 грн. Крім того відповідно до п.п.6 п.1ч.2 ст.4 ЗУ « Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, з ціною позову до 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановлена ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Оскільки під час звернення до суду позивачем [PERSON] не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір за подачу позову про стягнення моральної шкоди в сумі 206,46 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 22,94 грн.

Outcome: partial