Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, уточнивши який, посилались на те, що 12.12.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №34.4/АА-006.07.2 із змінами внесеними додатковою угодою до кредитного договору №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року, від 14.11.2008 року, додатковим договором №1 до кредитного договору №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року, від 06.01.2009 року, додатковим договором №2 до кредитного договору №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року, від 10.07.2009 року, відповідно до якого [PERSON], банк відкрив кредитну лінію на загальну суму 9258,00 доларів США, терміном до 12.12.2012 року включно, кредитні кошти були надані на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року, укладеним між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] 12.12.2007 р. за р.№ 6034; між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] укладено договір поруки від 06.01.2009 року. Однак, станом на 26.01.2016 р. у відповідачів виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 7302,25 (Сім тисяч триста два долари США 25 цнт.) доларів США та 1\~128 773,02 (один мільйон сто двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят три гривні 02 копійки) гривень, яка до цього часу не сплачена, у зв»язку із чим позивач звернувся до суду з позовом. Не погоджуючись з вимогами ПАТ «Родовід Банк», до суду із зустрічним позовом звернулася [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що 06.01.2009 року між [PERSON] (на момент укладання договору [PERSON]) та Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» в особі Радника Першого заступника Голови Правління-начальника Відділення «Запорізьке РУ» [PERSON], який діє на підставі довіреності №3633 від 05.09.2008 року, укладено договір поруки. Оскільки, до теперішнього часу, у відповідності до положень п.2.1 Договору, на адресу [PERSON] ні від Позичальника, ні від Банку, не надходило жодних письмових повідомлень щодо необхідності погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідач не скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. За таких умов, згідно діючого законодавства України, враховуючи, що кінцевим терміном надання кредиту згідно п.1.1 Кредитного договору є 12.12.2012 року, відповідач мав право звернутися до суду з позовом до [PERSON] протягом шести місяців з моменту настання права на дострокове стягнення суми заборгованості за кредитним договором, тобто не пізніше 12.06.2013 року, вважає, що порука припинилася. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Родовід Банк», у судове засідання не з»явився, надав суду заяву у якій первісний позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, заперечував проти зустрічного позову, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі та розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом [PERSON], у судове засідання не з»явився, від його представника надійшло клопотання, у якому він заперечував проти первісного позову ПАТ «Родовід Банк», просив застосувати строки позовної давності, відмовити у задоволенні позову, проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечував. У запереченнях зазначив, що правові підстави для стягнення заборгованості та нарахування пені та 3% річних на суму простроченої основної заборгованості в розмірі 7209,71 доларів США відсутні, так як позивачем пропущенні строки позовної давності. Строк позовної давності не пропущений лише відносно одного платежу, який повинен був здійснений 12.12.12 в розмірі 180,52 доларів США, саме цю суму слід брати за основу розрахунку, як основну прострочену заборгованість за кредитом, та 18,52 доларів США відсотків за користування кредитом, тому просив суд зменшити розмір пені до розміру заборгованості суми основного зобов»язання та відсотків нарахованих в межах позовної давності, просив суд розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON], у судове засідання не з»явилася, від її представника надійшло клопотання, в якому він просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та застосувати до нього строки позовної давності та просив суд задовольнити зустрічний позов [PERSON], стягнути з відповідача за зустрічним позовом суму сплаченого судового збору на користь [PERSON], просив суд розглянути справу за їхньої відсутності. Суд за вказаних обставин вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з»явилися, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін у справі, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що заявлений ПАТ «Родовід Банк» позов є частково обґрунтованим та його слід задовольнити частково, а зустрічний позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 12.12.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та [PERSON], був укладений кредитний договір №34.4/АА-006.07.2 із змінами внесеними додатковою угодою до кредитного договору №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року від 14.11.2008 року, додатковим договором №1 до кредитного договору №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року від 06.01.2009 року, додатковим договором №2 до кредитного договору №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року від 10.07.2009 року , відповідно до якого [PERSON], банк відкрив кредитну лінію на загальну суму 9258,00 доларів США, терміном до 12.12.2012 року включно, кредитні кошти були надані на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року, укладеного між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №34.4/АА-006.07.2 від 12.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] укладено договір поруки від 06.01.2009 року. У позовній заяві, позивач за первісним позовом посилається на порушення відповідачами за первісним позовом умов кредитного договору №34.4/ФФ-006.07.2 від 12.12.2007 року укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] та умов договору поруки від 06.01.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачкою [PERSON] Як зазначено у позовній заяві, відповідач [PERSON] згідно пунктів 3.1, 3.3, 3.4 Кредитного договору, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, повинен був частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 155 доларів США на відповідний рахунок Позивача, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Також відповідач зобовязався сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 12.12.2015 року, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Станом на 30.11.2015 року за відповідачем [PERSON] виникла заборгованість за Кредитним договором у розмірі 7\~980,66 доларів США та 1\~128\~773,02 гривень, яка в подальшому була уточнена та станом на 28.12.2015 року становить 7\~302,25 доларів США та 1\~128\~773,02 гривень, внаслідок реалізації заставного майна автомобіля. Згідно п. 1.3 Договору поруки, поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Згідно п.4.3 Договору поруки, цей договір припиняється припиненням Кредитного договору, а також у випадках, передбачених Законом. З норм ст.ст. 530, 631 ЦК України випливає, що законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання». Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. П. 7.6 Кредитного договору Сторони встановили як строк дії договору до моменту повного погашення Позичальником заборгованості за кредитом,так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 12 грудня 2012 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.\~ В той час, як ПАТ «Родовід Банк» звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 10.12.2015 року, відповідач [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та зобовязання зі сплати процентів за користування кредитом значно раніше, а саме, згідно наданих банком виписок з особового рахунку [PERSON], остання оплата за тілом кредиту мала місце 12.11.2008 року (141,34 дол. США) і остання оплата за процентами була 18.09.2009 року (51,00 дол. США), що також підтверджується листом ПАТ «Родовід Банк» від 18.04.2016 року. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно п. 3.1, 3.3, 3.4 Кредитного договору, Відповідач 1 зобовязаний був здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право позивача (ПАТ «Родовід Банк») вважається порушеним з моменту недотримання відповідачем ([PERSON]А.) строку погашення кожного чергового траншу,\~а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами Кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа (включно) кожного календарного місяця наступного за звітним, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. У випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання останнього зобовязання, в даному випадку до 12.12.2012року, вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.\~В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Такого ж висновку прийшов Верховний Суд України в своїй постанові від 06.11.2013 року по справі №\~6-116цс13. Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. У відповідності до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, на момент подання позовної заяви, строк позовної давності для предявлення вимог щодо сплати заборгованості за кредитним договором у ПАТ «Родовід Банк» скінчився, а відтак, стягненню з відповідача [PERSON] підлягає сума заборгованості не пропущеного лише одного платежу, який повинен був здійснений ним 12.12.2012 року в розмірі 180,52 доларів США (та 18,52 доларів США відсотків за користування кредитом), саме цю суму слід брати за основу розрахунку, як основну прострочену заборгованість за кредитом, що підтверджується і листом ПАТ «Родовід Банк» від 18.04.2016 року. Згідно наданого суду представником відповідача [PERSON] розрахунку, який не був спростований банком, на вказану суму підлягають стягненню також пеня та 3% річних за прострочення кредиту, у сумі 1070,49 доларів США пеня та 109,83 доларів США 3% річних за прострочення кредиту. До суду також надійшло клопотання від представника відповідача [PERSON] про зменшення розміру пені до розміру заборгованості суми основного зобов»язання, в межах позовної давності, яке суд вважає обґрунтованим, адже розмір неустойки (1070,49 доларів США) значно перевищує розмір суми за основним зобов»язанням в межах строку позовної давності (180,52 доларів США) та на підставі ст. 551 ч.3 ЦК України суд вважає за можливе зменшити розмір пені до суми 180,52 доларів США. Згідно ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» треба стягнути - 180,52 доларів США заборгованість за тілом кредиту (за один місяць), 18,52 доларів США відсотків за користування кредитом, 180,52 доларів США сума пені, 109,83 доларів США 3% річних за прострочення кредиту, а всього стягнути 489, 39 доларів США. 06.01.2009 року між [PERSON] (на момент укладання договору [PERSON]) та Публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», укладено договір поруки, згідно умов п.1.1 Договору, вона взяла на себе зобовязання щодо солідарного виконання зобовязань [PERSON]А за кредитним договором №34.4/ФФ-006.07.2 від 12.12.2007 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк». Згідно п. 1.3 Договору, поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник. Згідно умов п. 2.1 Договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за платежами, що передбачені Кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого письмового повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок Банку в повному обсязі заборгованість за Позичальника за Кредитним договором. Згідно п.4.3 Договору, цей договір припиняється припиненням Кредитного договору, а також у випадках, передбачених Законом. Згідно умов п. 7.6 Кредитного договору, цей Договір набуває чинності з моменту надання Позичальнику кредитних коштів відповідно до умов цього договору і діє до повного погашення Позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафи, передбачені цим договором. У відповідності до положень ст.6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У відповідності до положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. У відповідності до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору.

Outcome: partial