Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

ПАТ «Мегабанк» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання овердрафту в сумі 6 152,41 грн та судові витрати в розмірі 1600 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.02.2014 року між [PERSON] та ПАТ «МЕГАБАНК» укладено Договір № 04-308П/14 про надання овердрафту. Згідно умов укладеного договору позивач надав право відповідачу, який є держателем платіжної картки НСМЕП, у строк з 20.02.2014 року по 18.02.2015 року здійснювати перерахування коштів або отримувати готівку понад залишок коштів на його поточному рахунку № 2620216026171, відкритому в ПАТ «МЕГАБАНК», в межах встановленої суми ліміту, а відповідач зобов'язався на умовах, визначених договором, здійснити погашення заборгованості за овердрафтом, сплачувати передбачені проценти, комісійні винагороди. Взяті на себе зобов'язання за договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 05.05.2017 року у розмірі 6152,41 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.02.2014 року між [PERSON] та ПАТ «МЕГАБАНК» укладено договір № 04-308П/14 про надання овердрафту. Згідно з п. 1.1. Договору, позивач надав відповідачу, який є держателем платіжної картки НСМЕП, у строк з 20.02.2014 року по 18.02.2015 року здійснювати перерахування коштів або отримувати готівку понад залишок коштів на його поточному рахунку № 2620216026171, відкритому в ПАТ «МЕГАБАНК», в межах встановленої суми ліміту (а.с. 6-11). Ліміт овердрафту встановлено у розмірі 6000,00 грн (п. 1.2 договору). Згідно п. 2.2.1 договору відповідач зобов'язався здійснити кінцеве погашення заборгованості за овердрафтом у строк до 18.02.2015 року, здійснювати сплату позивачу нарахованих процентів за користування овердрафтом та комісійних винагород в порядку і на умовах, передбачених договором. Відповідно до договору відповідач зобов'язався забезпечити щомісячне надходження коштів на поточний рахунок № 2620216026171 у розмірі, не менш ніж сума нарахованих процентів за користування овердрафтом та комісійної винагороди, передбаченої цим договором. Згідно пункту 4.1 договору за прострочення виконання позичальником грошових зобов'язань за договором він сплачує штраф: за несвоєчасне повернення суми заборгованості - 25% від суми встановленого ліміту овердрафту, за несвоєчасну сплату процентів за користування овердрафтом - 10% від суми встановленого ліміту овердрафту. Відповідно до договору позивачем відповідачу встановлено розмір дозволеного ліміту овердрафту на картковий рахунок - 6000,00 грн., кінцевий термін, до якого необхідно повернути отриманий кредит у повному обсязі - до 16.00 години 18.02.2015року. Відповідачем, в порушення прийнятого на себе зобов'язання, не було здійснено повернення у повному обсязі овердрафту до 18.02.2015 року, тому починаючи з 19.02.2015 року перенесено заборгованість на рахунок простроченої заборгованості. Станом на 05.05.2017 року залишок заборгованості за овердрафтом становить 3646,28 грн, 480,05грн. - суми заборгованості за відсотками, 18,58грн. - суми заборгованості за нарахованою та несплаченою комісійною винагородою, розмір штрафу за несвоєчасне повернення суми заборгованості - 2007,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором станом на 05.05.2017 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав умови договору, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість за договором у повному обсязі. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved