Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач 04.01.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 20.02.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500931098, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 29511 грн., а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. Оскільки відповідач порушив умови договору в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, виникла заборгованість у розмірі 41\~999,78 грн., яку позивач просить стягнути разом з витратами по сплаті судового збору на свою користь. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, а саме: рекомендованою кореспонденцією. В судове засідання призначене на 27.04.2016 року відповідач зявилася та просила відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи, у звязку з чим розгляд справи було перенесено на 09.06.2016 року на 16 год. 00 хв. У перепризначені судові засідання 09.06.2016 року, 02.08.2016 року та 13.09.2016 року відповідачка не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що викладені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500931098, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 29511 грн., а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит до 21.02.2017 року, та сплачувати проценти в розмірі 11,99 % річних. Згідно анкети-заяви на отримання кредиту та виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що позивач свої зобовязання в частині надання кредитних коштів відповідачу виконав. З розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд встановив, що відповідач в порушення пункту 13 кредитного договору не повертав кредитні кошти та не сплачував проценти за їх користування, у звязку з чим, у нього виникла заборгованість у розмірі 41\~999,78 гривень, що складається з: -заборгованості за кредитом у розмірі 26\~015,92 гривень; -заборгованості за відсотками у розмірі 4\~403,01 гривень; -заборгованості по комісії у розмірі 9\~180,85 гривень; -штрафу у розмірі 2400 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 4 кредитного договору позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредитного та/або сплаті процентів за користування ним та/або комісій, сплатити банку штраф у розмірі 50 гривень за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу, якщо більше 5 днів розмір штрафу дорівнює 150 гривень. Дійсно, згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, згідно п. 2.8.1 кредитного договору від 20.02.2014 року, відповідач зобовязався сплачувати комісію в розмірі 1,83 % від суми кредиту за період з 01 по 36 місяць користування кредитом, у звязку з чим вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за комісією є правомірними. Таким чином, судом встановлено, що нарахована заборгованість в розмірі 41\~999,78 гривень відповідає вимогам законодавства та умовам кредитного договору, в звязку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції № 209224 від 16 грудня 2015 року, ПАТ «Альфа Банк» було сплачено суму судового збору в розмірі 1218 гривень. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved