Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

ПАТ «Київенерго» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення боргу за спожиту електроенергію. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не вчасно сплачує кошти за отриману електроенергію, у зв'язку з чим станом на 01.01.2014 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 3 816,30 грн. Крім того, за весь час прострочення платежів відповідачам було нараховані 3% річних, що складають 177,35 грн., та - інфляційні в розмірі 82,04 грн. Сума боргу, яку просить позивач стягнути з відповідача, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, складає 4 075,69 грн. Також просить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та що проти заочного розгляду справи не заперечує, толму суд визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін, в заочному порядку. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. (а.с.12-14). Відповідач вчасно не сплачували за отриману від ПАТ «Київенерго» електроенергію, у зв'язку з чим станом на 01.01.2014 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 4 075,69 грн. та включає в себе основну суму боргу за надані послуги - 3 816,30 грн., нарахування 3% річних - 177,35 грн. та інфляційні 82,04 грн. (а.с.6). Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Тобто, постачання електричної енергії споживачеві, електроспоживання, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією. Відповідно до п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затвердженних Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі Правила) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно відповідачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 4 075,69 грн. П. 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства і відповідно до п. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за за спожиту електроенергію на загальну суму 4 075,69 грн., яка включає в себе основну суму боргу за надані послуги - 3 816,30 грн., нарахування 3% річних - 177,35 грн. та інфляційні 82,04 грн. 3717 грн. 81 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved