Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору № б/н від 03.10.2008 року, укладеного з [PERSON], останній був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На теперішній час заборгованість по кредиту, відсоткам та штрафам за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не погашена та станом на 30.11.2016 року складає 49909,43 грн., з них: 3831,58 грн. - заборгованість за кредитом; 39714,11 - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3749,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2364,74 грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Позивач просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та понесені ним судові витрати у справі. Представник позивача надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 03.10.2008 року, укладеного з [PERSON], останній був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту. Згідно з відповіддю відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 19.04.2017 року №03-07-2783 вбачається, що [PERSON], [INFO], знята з реєстрації місця проживання за адресою:м.[ADDRESS] Центральним районним відділом м.Маріуполя Державної міграційної служби України в Донецькій області, всі документи на підставі яких було знято з реєстрації місця проживання [PERSON] знаходяться у володінні Центрального ДМС. Згідно з відповіддю відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28.04.2017 року №03-07-2973 вбачається, що [PERSON], [INFO], знята з реєстрації місця проживання за адресою:м.[ADDRESS] Центральним районним відділом м.Маріуполя Державної міграційної служби України в Донецькій області, в електронному реєстрі, який наразі знаходиться у володінні департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради в наявності лише посилання на п.3.1 р.3 Наказу МВС України від 22.11.2012 року №1077, які саме пункти вказаного Наказу стали підставою для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] - не відомо. Згідно з відповіддю Центрального районного відділу у м.Маріуполі Головного управління в Донецькій області від 07.06.2017 року №25-2829 [PERSON], [INFO], 29.01.2016 року була знята з реєстраційного обліку з адреси: м.[ADDRESS] за Наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 року роз.3, п.3.1. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №52007236 від 25.01.2016 року квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] Згідно з відповіддю Центрального районного відділу у м.Маріуполі Головного управління в Донецькій області від 24.06.2017 року №25-3230 [PERSON], [INFO], 29.01.2016 року була знята з реєстраційного обліку з адреси: м.[ADDRESS] за Наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 року роз.3, п.3.1, а саме у зв'язку з відчуженням житла. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка має загальну заборгованість станом на 30.11.2016 року, яка складає 49909,43 грн., з них: 3831,58 грн. - заборгованість за кредитом; 39714,11 - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3749,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2364,74 грн. - штраф (процентна складова) за порушення строків погашення кредиту. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Крім того, згідно п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт повинен заплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до пунктів 9.3, 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, картрахунки відкриті на необмежений строк. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк. Письмової заяви ні про закриття рахунку, ні про припинення договору відповідачка до банку не надавала, у зв'язку з чим на підставі норм, передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, договір було продовжено на такий же строк. Отже, Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передбачена пролонгація договору, яка полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засідання встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка проживає у м. Маріуполь Донецької області. Виходячи з наведеного, з відповідачки не підлягає стягненню штраф у розмірі 250 грн. - фіксована частина та 2364,74 грн. - процентна складова, а також заборгованість за комісією та пенею починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, оскільки умови кредитного договору не виконує, з відповідачки слід стягнути на користь позивача: заборгованість за кредитом -3831,59 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом -39714,11 гривень, 649 гривень - заборгованість з пені, що загалом складає 44 194,70 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1378,00 гривень, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 44 194,70 гривень х 100% : 49909,44 гривень ціни позову = 88,5%), тобто 88,5 % від ціни позову (88,5% х 1378,00 гривень : 100% = 1219,53 гривень), що складає 1219,53 гривень та витрати, пов'язані із публікацією оголошення у пресі газеті «Урядовий кур'єр» - у розмірі 315,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial