Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач 03 грудня 2013 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 листопада 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNХRR801120678, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 4 506,68 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію в сумі 97,80 грн., строком на 24 місяці до 10.11.2009 року. Але, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку із чим, станом на 26.11.2013 року має заборгованість, на загальну суму 17 124,50 грн., що складається із: - заборгованість за кредитом - 2 865,07 грн.; - заборгованість по процентам - 220,45 грн.; - заборгованість по комісії - 1 369,20 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 11 378,14 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 791,64 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNХRR801120678 від 10.11.2007 року в сумі 17 124,50 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 17 січня 2014 року позов було повернуто позивачу разом із усіма додатками (а.с.8). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року скасовано ухвалу суду від 17.01.2014 року (а.с.37-38). Представник позивача, діючий за довіреністю - Сеннов О.А., в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.67). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надавав. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За cт.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилом, встановленим ст.509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 листопада 2007 року на підставі заяви позичальника № DNХRR801120678 ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] строковий кредит у сумі 4 506,702 грн. на строк 24 місяців з 10.11.2007 року по 10.11.2009 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 97,80 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 409,70 грн., а позичальник зобов'язався своєчасно повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії зазначені в заяві, умовах та правилах надання банківських послуг строки (а.с.51). Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності до п.1.4. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрока») (Стандарт), кредитно-заставний договір - це договір укладений між банком та позичальником шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими А-Банком умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитно-заставний договір. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви позичальника. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, однак в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого за ним, станом на 26.11.2013 року має заборгованість, на загальну суму 17 124,50 грн., що складається із: - заборгованість за кредитом - 2 865,07 грн.; - заборгованість по процентам - 220,45 грн.; - заборгованість по комісії - 1 369,20 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 11 378,14 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 791,64 грн. (а.с.49-50). Відповідно до п.п.5.1.,5.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрока») (Стандарт), банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання. Згідно статті 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, оскільки свої договірні зобов'язання [PERSON] за кредитним договором не виконав, суд вважає, що заборгованість у сумі 17 124,50 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст..88 ЦПК України, так як сторони не звільнені від сплати судових витрат, позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved