Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.06.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивачем було відкрито відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит у вигляді встановленого на день укладення кредитного договору ліміту в сумі 5000,00 грн. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором. Проте [PERSON] порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 21517,26 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 23.06.2006 [PERSON] було підписано заяву, яка разом із умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, а також тарифами складає між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позивачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії з встановленим на день укладення кредитного договору лімітом в сумі 5000,00 грн. Відповідач зобов'язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку суми боргу, заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 31.10.2013 р. становить 21517,26 грн., а саме: 3788,13 грн. - заборгованість за кредитом; 16228,31 грн. - заборгованість за процентами; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1000,82 грн. - штраф (процентна складова). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору від 23.06.2006 отримала кредит у вигляді встановленого на день укладення кредитного договору ліміту в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 36% на рік на залишок заборгованості, але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Враховуючи те, що п. 6.5 умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, встановлено обов'язок позичальника сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved