Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач 08.08.2018 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 та мають спільну неповнолітню доньку, яка проживає разом з нею. Оскільки, відповідач не надає регулярно належної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач змушена звертатись до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 10.08.2018 було відкрито провадження у названій справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та відповідно призначено судове засідання для заслуховування пояснень сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, що будуть стягнуті за судовим рішенням. Пояснив, що заявлений позивачем розмір аліментів, які вона бажає отримувати перевищує половину його офіційного заробітку та загалом є дещо завищеним та не обґрунтованим. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 03.08.2013 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за №909 (а.с.8). Як свідчить виклад позивачем обставин у позовній заяві, вона також звернулася до Деснянського районного суду м.Києва із позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні сторони підтвердили, що на момент розгляду даної справи, судом було ухвалено рішення про розірвання укладеного між ними шлюбу. Вбачається, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Законодавцем, положенням ч.2 ст.51 Конституції України, закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, які також встановлюють обов'язок доведення позивачем необхідності стягнення аліментів у заявленому нею розмірі, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial