Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з відповідним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2007 року між ПАТ КБ [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 24500 доларів США, зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі передбаченому договором, з кінцевою датою повернення боргу до 21 серпня 2027 року. Цього ж дня в якості забезпечення виконання зобовязань між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. В звязку невиконанням [PERSON] своїх зобовязань, 15 червня 2009 року рішенням Смілянського міськрайонного суду задоволено позов ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] та звернуто стягнення на предмет іпотеки і виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Після звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], ПАТ КБ «Приват Банк» не одноразово звертався до відповідачів з вимогою про добровільне виселення але до цього часу вимога залишається не виконаною, а тому просить суд виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS], яке є предметом іпотеки. Представник позивача в судове засідання не зявився, але до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, наслідки заочного рішення відомі і зрозумілі. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розд. ІІІ ЦПК України, у відсутність відповідачів, які згідно ст.74 ЦПК України повідомленні про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. 22 серпня 2007 року між ПАТ КБ [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір (а.с.6-8), відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 24500 доларів США, зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі передбаченому договором, з кінцевою датою повернення боргу до 21 серпня 2027 року. Цього ж дня в якості забезпечення виконання зобовязань між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки (а.с.9-10), згідно якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. В звязку невиконанням [PERSON] своїх зобовязань, 15 червня 2009 року рішенням Смілянського міськрайонного суду (а.с. 11) задоволено позов ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] та звернуто стягнення на предмет іпотеки і виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Після звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], ПАТ КБ «Приват Банк» не одноразово звертався до відповідачів з вимогою про добровільне виселення (а.с.12), але до цього часу вимога залишається не виконаною. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Крім того, відповідно до ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вбачається з довідок ГУДМС УДМС України в Черкаській області (а.с. 26, 30, 32) від 21 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. Разом з тим відповідно до довідки ГУДМС УДМС України у Черкаській області від 21 квітня 2016 року (а.с. 28) [PERSON] по Черкаській області зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» у передбаченому ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» порядку направив відповідачам повідомлення про виселення від 12 лютого 2016 року (а.с.12). Вказана обставина підтверджується копією реєстру № 843 поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.13). Незважаючи на це, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі протягом одного місяця з дня отримання вказаного повідомлення добровільно виселилися з квартири. Зважаючи на викладене, суд вважає за допустиме виселити з квартири [ADDRESS] Н.А., [PERSON] та [PERSON] без надання іншого житла. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення (а.с. 1,2) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «Приват Банк» сплатив судовий збір у розмірі 2067 грн., тобто з відповідачів підлягають стягненню в солідарному порядку судові витрати в сумі по 689 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved