Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач 08.04.2020 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.06.2014 виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позову вказувала, що 28.06.2014 між ними зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з погіршенням взаємовідносин та взаємними непорозуміннями. Причиною цьому вказувала те, що відповідач не працює та сім`ю не забезпечує, влаштовує скандали у присутності дитини та сторонніх людей, принижуючи її честь. Внаслідок цього, вона перебуває у постійному стресі та страху за своє життя і життя дитини. Стверджувала, що спільне господарство вони не ведуть з лютого 2016, шлюбні відносини припинили з квітня 2017. Збереження сім`ї суперечить її інтересам та є неможливим. Позивач будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути його відсутності. Відзиву не подано. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.06.2014 між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3 (а.с. 5). Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Позивач наполягає на тому, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 28.06.2014 виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3 - розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 420,40 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову (а.с.1), що складає 420,40 грн.

Outcome: approved