Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.12.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5426879 від 06.12.2016 року, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ 1102216», д/н [NUMBER] . 25.07.2017 року у м. Запоріжжя на вул. Південне шосе, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ 1102216», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «ЗАЗ 1102216», д/н [NUMBER] , [PERSON] . Відповідно до Ремонтної калькуляції № 5426879 від 28.09.2017 року, вартість ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н [NUMBER] , становить 6 294, 10 грн. Відповідно до умов страхування, враховуючи ремонтну калькуляцію № 5426879/З від 28.09.2017 року, враховуючи франшизу 1000 грн., ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування 5 294, 10 без ПДВ. Враховуючи те, що [PERSON] , згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2017 року, було залишено місце ДТП, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вважає за можливе звернутися до нього в регресному порядку, на підставі п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхових після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортн6ого засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до складу аптечки або призначені медичним працівником). На підставі вищезазначеного позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат у сумі 9 034 грн. 78 коп., а також суму судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп. 28.08.2020 року ухвалою судді позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення заборгованості постановлено залишити без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК. 17.09.2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої представник позивача долучив платіжне доручення про сплату судового збору. Відповідно до Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 08.09.2020, отже строк виправлення недоліків позовної заяви позивачем не порушено. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2020 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, призначеному на 24.11.2020 року, яке було відкладено на 26.01.2021 року у зв`язку із першою неявкою відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, 26.10.2020 року та 14.01.2021 року подала на адресу суду клопотання, відповідно до яких просила розглянути справу за відсутності представника ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на підставі поданих доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення судового розгляду не надавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 06.12.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5426879, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ 1102216», д/н [NUMBER] . 25.07.2017 року о 08-00 годині, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1102216», держаний номер [NUMBER] , по вул. Південне шосе, 66а у м. Запоріжжя, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер, [NUMBER] , (водій [PERSON] ) та місце пригоди залишив. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджено, завдано матеріальних збитків. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 грн. у дохід держави. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 грн. у дохід держави. Зазначені постанови набрали законної сили. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України № АК/5426879 від 06.12.2016 року, збиток, заподіяний [PERSON] , власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», р/н [NUMBER] складає 6 294, 10 грн., а сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000 грн. за договором становить 5 294 грн. 10. коп. 02.10.2017 року відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування, з урахуванням франшизи, у сумі 5 294, 10 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 904510 від 02.10.2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України, встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі пп. а п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, як зазначено вище, відповідач [PERSON] , цивільна-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» скоїв дорожньо-транспортну пригоду, чим заподіяв шкоди, а також залишив місце пригоди. Тому, позивач, виплативши страхове відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, яким є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 5 294,10 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням, то вимоги позивача до відповідача про стягнення зазначеної суми є цілком обґрунтованими. Отже, позовна заява підлягає задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, слід зазначити наступне. При зверненні з вищевказаною позовною заявою ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» сплатило судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. та просило стягнути вказану суму з відповідача. При поданні уточненої позовної заяви позивачем було доплачено судовий збір у сумі 181 грн., проте позовні вимоги щодо стягнення вказаної суми не заявлялися. Тому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача в межах заявлених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved