Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач 04.06.2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010 року, від спільного шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] Рішенням Селидівського міського суду від 21.05.2014 р. шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі з відповідачем ними було придбано квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Просить суд розподілити спірне майно, виділити йому вартість ? частки квартири в сумі 120000 грн. Відповідачу виділити квартиру [ADDRESS].. У судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно. У судовому засіданні представник відповідача позов [PERSON] не визнала та зазначила, що за час шлюбу сторонами набута житлова квартира за адресою [ADDRESS], яка належить сторонам у рівних частках. Зазначила, що у відповідачки відсутній яке-небудь джерело власного доходу. Вартість спірної квартири, що зазначено у позові 240000 грн. є недостовірною, значно завищена, тому вартість компенсації взамін частки у спірній квартирі, на якій наполягає позивач - 120000 грн., не відповідає її дійсної вартості. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2014 р., сторони перебували у шлюбі з 29.10.2010 року та шлюб було розірвано. На підставі копії договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2011 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Таким чином, судом встановлено факт того, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є: квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак позивачем не подано належних доказів про вартість спірного майна, а заявлена ним сума в 120000 гривень є голослівною і нічим не підтвердженою. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Крім того, у відповідності до ч. ч. 4 та 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З огляду на викладені вище обставини, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь 1/2 частини вартості квартири, тому що сторони по справі не досягли погодженості вартості спільного майна. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність задоволенню вимог позивача.

Outcome: dismissed