Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач 02.08.2016 року звернулась до Кілійського районного суду одеської області з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про надання їй додаткового строку, необхідного для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. З позовної заяви вбачається, домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], належав на праві приватної власності батькам позивача, а саме [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складалось з ? частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Зазначену спадщину фактично прийняла дружина померлого та мати позивача [PERSON], так як на момент смерті спадкодавця проживала з ним разом. Однак право власності на спадкове майно вона належним чином не оформила. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. За життя мати позивача склала заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла [PERSON]. Однак, позивач в встановлений законодавством шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, так як хворіла. На даний час в позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті матері. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено: Відповідно довідки, наданої Кілійським бюро інвентаризації, домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], зареєстровано на праві приватної власності за громадянами [PERSON] та [PERSON]. 10.11.1968 року Кілійським районним бюро ЗАГС Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис № 267, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.11.1968 року. [INFO] в шлюбі народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 289, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.1969 року. 18.10.1986 року Кілійським районним відділом ЗАГС Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], про що в книзі реєсттрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 179, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.10.1986 року. [INFO] року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 34, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. [INFO] року померла [PERSON], про що 09.04.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 213, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. 20.01.2004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Богачоввою Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 138, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, а також все те, що належатиме їй на день смерті, спадкодавець заповіла [PERSON]. В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, згідно ст. 1235 ЦК України та пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини з поважних причин. Відповідно ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved