Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 12 лютого 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] була укладена Рамкова угода № 0053, відповідно до якої банк зобовязався здійснювати кредитування [PERSON] у межах ліміту суми 150 000 доларів США та ліміту строку 240 місяців. Видача кредитів на підставі Рамкової угоди та визначення їх умов здійснювались шляхом укладення договорів про надання траншу, овердрафту, кредитної лінії (надалі Кредитний договір), які є невідємною частиною Рамкової угоди та не мають самостійного значення. На підставі та в межах вказаної Рамкової угоди 27 квітня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання траншу № 2101.41257/0053, згідно якого останній було надано кредит у сумі 64 666 грн., з процентною ставкою у розмірі 20% річних та строком на 36 місяців. Факт видачі кредиту підтверджується випискою з рахунку за 27 квітня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобовязання за Рамковою угодою та договором про надання траншу між позивачем та [PERSON] 27 квітня 2010 року укладено договір поруки №2101.41257/0053-ДП-1, та між позивачем та [PERSON] 01 грудня 2010 року договір поруки № 186677-ДП1. Договорами поруки, якими забезпечується виконання зобовязань [PERSON] не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителів, а отже вони відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Оскільки [PERSON] всупереч умовам Рамкової угоди та договору про надання траншу не забезпечила своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у неї утворився борг з тривалою затримкою у погашенні, який станом на 15 листопада 2011 року становить 106 142,79 грн., з яких 58 197,97 грн. борг по капіталу, 5 672,79 грн. борг по процентах, 42 272,03 грн. пеня, тому просить позов задовольнити. Представники позивача у судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди представників позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2008 року між закритим акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (змінено найменування на публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк») та [PERSON] було укладено Рамкову угоду № 0053, згідно якої банк зобовязався здійснювати кредитування позичальника у межах ліміту суми кредитування, еквівалентній 150 000 доларів США з лімітом строку кредитування 240 місяців та максимальним розміром процентів 40 % річних. Згідно Договору про надання траншу №2101.41257/0053 від 27 квітня 2010 року кредитор, на підставі та умовах вказаної Рамкової угоди, надав позичальнику кредит у розмірі 64 666 грн. зі строком користування 36 місяців від дати видачі кредиту включно та процентами за користування ним 20 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році. Згідно п. 7 договору про надання траншу № 2101.41257/0053 від 27 квітня 2010 року, даний договір є невідємною частиною Рамкової угоди, умови якої вважаються умовами цього Договору і регламентують усі відносини між сторонами, що виникли на підставі цього Договору (Т. 1, а. с. 7-12). Також встановлено, що в забезпечення виконання вищевказаної Рамкової угоди та Договору про надання траншу між позивачем та відповідачем [PERSON] 27 квітня 2010 року був укладений договір поруки № 2101.41257/0053-ДП-1, а також між позивачем та відповідачем [PERSON] 01 грудня 2010 року був укладений договір поруки № 186677-ДП1, згідно яких поручителі взяли на себе зобовязання відповідати перед кредитором солідарно з [PERSON] за виконання нею усіх зобовязань у повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Порука у повному обсязі поширюється на зобовязання позичальника із врахуванням усіх кредитних договорів, а також змін та/або доповнень до кредитних договорів з моменту набрання ними чинності. Згідно п. 1 Кредитними договорами є наступні договори з усіма діючими та майбутніми змінами та/або доповненнями до них: Рамкова угода, а також Договори про надання траншу, овердрафту, кредитної лінії, гарантії та усі інші договори, які укладені та/або будуть укладені на підставі та в межах Рамкової угоди як її невідємні частини (Т. 1, а. с.13-16). Крім цього встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такої станом на 15 листопада 2011 року виникла заборгованість у розмірі 106 142,79 грн., з яких 58 197,97 грн. капітал; 1 408,46 грн. проценти по графіку; 4 264,33 грн. проценти за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом; 42 272,03 грн. пеня (Т. 1, а. с. 5). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 2.1. Рамкової угоди № 0053 від 12 лютого 2008 року та п. 1. Договору про надання траншу № 2101.41257/0053 від 27 квітня 2010 року позичальник зобовязується належно виконати всі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобовязань, а також належно виконувати усі інші зобовязання, передбачені угодою та кредитними договорами. У відповідності до п. п. 10.2., 10.2. даної Рамкової угоди у випадку прострочення погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору пеню за кожний календарний день прострочення (включаючи день повного погашення заборгованості) у розмірі: - 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн., якщо строк існування заборгованості не перевищує 30 календарних днів; - 1 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн., якщо прострочення перевищує 30 календарних днів (Т. 1, а. с. 7-10). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Також, відповідно до ст. 554 ч. ч. 1, 2 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, згідно п. п. 2.1., 2.2., 2.3., 3.22. договорів поруки № 2101.41257/0053-ДП-1 від 27 квітня 2010 року та № 186677-ДП1 від 01 грудня 2010 року поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Порука у повному обсязі поширюється на зобовязання позичальника із врахуванням усіх змін та/або доповнень до кредитних договорів з моменту набрання ними чинності. Поручитель зобовязаний належно повністю виконати зобовязання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у звязку з порушенням умов кредитних договорів, а також неможливістю виконання ним його зобовязань (смерть, тривалий виїзд за кордон, тимчасова відсутність, ліквідація, банкрутство тощо) (Т. 1, а. с. 13-16). Отже, враховуючи те, що вимоги позивача про виконання грошового зобовязання (Т. 1, а. с. 17-19) відповідачами виконані не були, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved