Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач 06.02.2015 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 46750, 42 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9724,10 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з затримкою термінів їх виплати в розмірі 8175,86 грн. Свої вимоги мотивує тим, що до 15.05.2014 р. він працював в Державному підприємстві Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» і був звільнений з роботи за власним бажанням, проте у день звільнення відповідач не провів з ним розрахунку відповідно до положень ст. 116, 117 КЗпП України, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 46750, 42 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з червня 2014р. по грудень 2014р. в розмірі 9724,10 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з затримкою термінів їх виплати за період з лютого 2012р. по травень 2014р. в розмірі 8175,86 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що заборгованість по заробітній платі у розмірі 46750,42 грн. йому не виплачено по даний час. Погоджується з проведеним відповідачем розрахунком компенсації за несвоєчасну виплату йому заробітної плати, згідно якого сума компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати становить 6902,48 грн. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, зазначивши, що дійсно перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі у розмірі 46750,42 грн. і не заперечує проти стягнення вказаної суми з Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів». Щодо вимог позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, вважає, що відсутні правові підстави для задоволення цих вимог, оскільки позивачу ще не виплачена заборгованість по заробітній платі. Просить позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення позивача і представника відповідача, думку прокурора, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Відповідно до ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дня щорічної відпустки, а відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» від 01.05.1995 року, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. Як встановлено судом, позивач до 15 травня 2014р. працював на посаді заступника директора у державному підприємстві Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» і 15.05.2014 року був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 4/. З пояснень сторін, довідки про заборгованість по заробітній платі від 23.05.2014р. встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 46751,76 грн. і така виникла за період лютий 2011р. - травень 2014р. та що ДП МОУ «Монтажник-Львів» по даний час не виплатило позивачу всіх належних сум при звільненні. Однак, з врахуванням того, що позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 46750, 42 грн., саме таку суму і слід стягнути з відповідача, оскільки суд не вправі вийти за межі позовних вимог. Згідно розрахунку компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати [PERSON], складеного ДП МОУ «Монтажник-Львів», сума компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з лютого 2011р. по травень 2014р. становить 6902, 48 грн. З даним розрахунком погоджується позивач. Між тим, представник відповідача не представив суду жодних доказів відсутності вини підприємства у невиплаті належних сум позивачу. Згідно, складеного позивачем розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку по день розрахунку 01.01.2015р. /а.с.5/, загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку з 01.01.2014р. по 01.01.2015р. складає 9724, 10 грн. Даний розрахунок представником відповідача не оспорюється. Оскільки з вини відповідача з позивачем не було своєчасно проведено розрахунку, суд вважає, що з ДП МОУ «Монтажник-Львів» слід стягнути в користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 9724 грн. 10 коп. Також, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, за період лютий 2011р. - травень 2014р. у розмірі 6902 грн. 48 коп. Суд критично оцінює покликання представника відповідача, як на підставу відмови в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, на те, що на даний час заборгованість по заробітній платі позивачу ще не виплачена, а тому відсутні підстави для стягнення в його користь зазначених виплат, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах закону. Оскільки державне підприємство Міністерства оборони України «Монтажник-Львів», згідно вимог ст.116 КЗпП України, у день звільнення позивача не виплатило йому всіх сум, що належаться [PERSON] від підприємства, то вказану суму заборгованості по заробітній платі слід стягнути з відповідача на користь позивача. В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави 633,77 грн. судового збору .

Outcome: partial