Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 22.07.2015 року уклало з відповідачем договір № 1535662241001, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» видав [PERSON] кредит, шляхом зарахування коштів на рахунок у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,0001 % річних, строк користування кредитом 24 місяці, з кінцевою датою погашення 21.07.2017 року, узгодивши правила надання банківських послуг. Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 15.03.2017 року в розмірі 24810 грн. 52 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1535662241001 від 22.07.2015 року у розмірі 24810 грн. 52 коп. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, додатково зазначивши, що відповідачу було видано кошти в сумі 25000 грн., факт видачі кредиту підтверджується випискою по рахунку. На уточнюючі питання суду щодо необхідності вказати та підтвердити надання відповідачу комісійних послуг, за які нарахована щоденна комісія - зазначила, що до комісійних послуг відноситься надсилання відповідачу смс повідомлень, надання консультацій по кредиту та інші послуги, передбачені договором, проте підтвердити надання таких послуг доказами не змогла. Просила позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти позову заперечували та просили в позові відмовити, зазначивши, що згідно Закону України «Про захист прав споживачів» - нарахування позивачем відповідачу комісії за обслуговування кредиту є незаконним. В даному випадку комісія це платіж за супровід та обслуговування кредиту. Зазначила, що не заперечують факт отримання відповідачем кредитних коштів. Із наданим позивачем розрахунком заборгованості - не погоджуються. Вважають позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за комісію за обслуговування кредиту в сумі 10430,10 грн. незаконними. Крім цього, представник відповідача [PERSON] в письмовому запереченні зазначив про те, що сума заборгованості за тілом кредиту і відсотками має бути зменшена на суму 13269, 96 грн., що є сумою погашеної відповідачем комісії. Відповідач в судовому засіданні погодився та підтримав позицію своїх представників, додатково зазначивши, що дійсно підписував відповідні документи з банком, які були доставлені йому курєром, після чого йому було видано картку, з якої він зняв кошти та користувався ними. Регулярно сплачував кошти за користування кредитом згідно умов укладеного договору. На уточнюючі питання суду пояснив, що дійсно особисто підписував документи, які надані позивачем до суду в обгрунтування позовних вимог. Враховуючи, що представники відповідача не погоджувались із наданим позивачем розрахунком заборгованості, суд, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, розяснив учасникам судового розгляду про їх право на звернення до суду із клопотанням про призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи з метою визначення правильності обрахунку заборгованості відповідача перед позивачем згідно укладеного кредитного договору, проте, учасники судового процесу не реалізували даного права та не звернулись до суду із відповідним клопотанням, в силу чого, суд, при вирішенні даних спірних правовідносин, змушений керуватися тими доказами, які надані суду. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг № 1535662241001 від 22.07.2015 року ПАТ «Фідобанк» надає [PERSON] строковий кредит у сумі 25000,00 грн., на строк 24 місяці, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 30,0001 % річних, ціль кредитування споживчі цілі, узгодивши Правила надання банківських послуг, при цьому визначивши відсоток комісії за обслуговування кредиту та визначивши в Орієнтовному графіку погашення кредиту та сукупної вартості Кредиту суми коштів щомісячної комісії за обслуговування кредиту (а.с. 8-9). Зміст виписки по особовим рахункам за 28.07.2015 року та зміст виписки по особовим рахункам з 28.07.2015 по 21.08.2017 вказують, що картковий рахунок [PERSON] було перераховано згідно Договору про надання споживчого кредиту № 1535662241001 від 22.07.2015 року та згодом знято ним 25000 грн. 00 коп., а також підтверджуються рух коштів по відповідному рахунку, в тому числі за оплату щоденних нарахувань комісії за обслуговування кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1535662241001 від 22.07.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Фідобанк» станом на 15.03.2017 року становить 24810 грн. 52 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 8336 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за кредитом в сумі 5176 грн. 32 коп.; прострочена заборгованість за відсотками в сумі 861 грн. 24 коп.; строкова заборгованість за відсотками в сумі 6 грн. 86 коп.; прострочена заборгованість за комісією в сумі 9530 грн. 04 коп.; строкова заборгованість за комісією в сумі 900 грн. 06 коп., при цьому сума сплаченої відповідачем комісії в період з 16.09.2015 року по 22.07.2016 року становить 13269 грн. 96 коп. (а. с. 4-7). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. При ухваленні рішення, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, зазначену при розгляді № 6-1746цс16 від 16.11.2016 року, згідно якої зазначається, що відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Виходячи із наведеного, оцінивши надані суду докази, врахувавши необхідність додержання судом принципу диспозитивності, передбаченого вимогами ст. 11 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, зазначену при розгляді № 6-1746цс16 від 16.11.2016 року, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача 14380 грн. 42 коп., що становить заборгованість за кредитним договором № 1535662241001 від 22.07.2015 року станом на 15.03.2017 року, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 8336 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за кредитом в сумі 5176 грн. 32 коп.; прострочена заборгованість за відсотками в сумі 861 грн. 24 коп.; строкова заборгованість за відсотками в сумі 6 грн. 86 коп., при цьому сума визначеної позивачем заборгованості за відповідним кредитним договором в частині нарахування відповідачем комісії за обслуговування кредиту в сумі 10430 грн. 10 коп. не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки, з огляду на неможливість підтвердити жодними доказами фактичне надання позивачем будь-яких послуг, за які можливе нарахування комісії згідно укладеного між сторонами кредитного договору, при цьому, з врахуванням зазначеної вище правової позиції Верховного Суду України, сплата комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача - є незаконною. Щодо зменшення суми заборгованості за тілом кредиту і відсотками на суму раніше сплаченої відповідачем на користь позивача в порядку виконання вимог відповідного кредитного договору комісії в період з 16.09.2015 року по 22.07.2016 року в загальному розмірі 13269 грн. 96 коп., як на те посилається представник відповідача [PERSON] у своєму письмовому запереченні то суд звертає увагу на те, що відповідна сума відповідачем була сплачена не одноразовим платежем, а здійснювалась періодично, в різні дати та різними сумами коштів, що обєктивно унеможливлює визначити заборгованість по відповідному кредитному договору шляхом зменшення визначеної позивачем загальної суми заборгованості на 13269 грн. 96 коп., оскільки потребує, з врахуванням календарних дат сплачених сум коштів, які знаходяться в різних часових періодах, визначення строкової заборгованості по кредиту, простроченої заборгованості по кредиту, строкової заборгованості по процентах та простроченої заборгованості по процентах, в силу чого, враховуючи, що сторонами не було надано суду для дослідження та оцінки відповідного доказу щодо розрахунку заборгованості з врахуванням відповідних платежів з цільовим призначенням не як сплата комісії, а як сплата тіла кредиту, з огляду на те, що сторони не скористались своїм правом, яке суд їм розяснив, щодо звернення до суду з клопотанням про призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи, враховуючи, що суд не володіє спеціальними знаннями з даного питання, в результаті чого суд позбавлений реальної можливості щодо самостійного проведення відповідних розрахунків з правильним визначенням суми заборгованості з врахуванням платежів по відповідних датах сплати із зміненим цільовим призначенням. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд вважає за необхідне, в порядку виконання вимог ст. 88 ЦПК України, присудити позивачеві судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що в даному випадку становить 928 грн. 00 коп. (1600 х 58%).

Outcome: partial