Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 03.10.2008року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIXRRX09870042, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 2046,50грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також витрати згідно умов. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 22.07.2016рік утворилась заборгованість у сумі 14565,36гривень, з яких: 538,51грн. заборгованість за кредитом, 19,93грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 110,52грн. комісія за користування кредитом, 12726,62грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500грн. штраф (фіксована частина), 669,78грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 14565,36грн. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому. Просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників судового процесу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.10.2008року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIXRRX09870042, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 2046,50грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9, 11-15). У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховується (п.5.1 умов надання споживчого кредиту). Відповідно до п. 5.2 умов надання споживчого кредиту при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. +5% від суми заборгованості. Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 22.07.2016р. виникла заборгованість перед банком по кредитному договору в розмірі 14\~565,36грн. (а.с.5-7). Норми ст.ст. 509, 623625 ЦК України зазначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № VIXRRX09870042 від 03.10.2008року в розмірі 1168,96грн., з яких: 538,51грн. заборгованість за кредитом, 19,93грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 110,52грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500грн. штраф (фіксована частина). Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, підлягають до часткового задоволення, оскільки нарахована позивачем пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 12726,62грн., суперечить ст. 18 п.5 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якого несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором, тому до стягнення з відповідача підлягає 50% від основної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 269,26грн. (538,51/2= 269,26грн.). Відповідно до 1.5.32 договору сплачується штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову, тому штраф - процентна складова складається з : 938,22 (сума боргу)грн.*5% / 100= 46,91грн. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 1378,00грн.

Outcome: partial