Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) у липні 2020 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що відповідач є наймачем нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] надає відповідачу житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Не дивлячись на відсутність укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті комунальні послуги у повному обсязі. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Викладене співпадає з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10.12.2018р. у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц та в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13. Відповідач належним чином не виконує свої обов`язки як споживач, а саме несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує вартість наданих позивачем послуг. Так, за період з жовтня 2014 року по 01.03.2020 року виникла заборгованість у сумі 29422,00 грн., яку позивач разом із інфляційною складовою боргу в сумі 4390,88 грн., трьома відсотками річних в сумі 1593,37 грн. та судовим збором просив стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою суду від 27.07.2020 року провадження в справі відкрито. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. В судове засідання представник позивача надав письмову заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позові, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] з 29.05.1992 року по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Таким чином, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає Черкаська ТЕЦ. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідача по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води станом 01.03.2020 року становить 29422,00 гривень. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок інфляційної складової боргу в сумі 4390,88 гривень та трьох процентів річних в сумі 1593,37 гривень у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідач суду не подав. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5204 від 30.04.2020 року. А тому до стягнення з відповідача на користь Черкаська ТЕЦ підлягає 2102 гривень понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved