Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Повне товариство «Ломбард «Капітал» Лапоног та Дороднова» ) звернулось до суду з позовом в якому зазначило, що 10 червня 2011 року між Повним Товариством «Ломбард «Капітал» Лапоногта Дороднова» та [PERSON] - було укладено договір про надання фінансового кредиту №301 на суму 25000,00 грн., з терміном повернення до 10 червня 2012 року, а також Договір іпотеки за реєстровим номером 1914, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до п.2 Договору іпотеки від 10 червня 2011 року (далі Договір), в забезпечення своєчасного повернення десятого червня дві тисячі дванадцятого року отриманої по договору про надання фінансового кредиту суми, 4 (чотири) відсотки за кожен місяць, тобто 48 (сорок вісім) відсотків за рік по ньому, а також відшкодування можливих збитків, штрафів, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю (Позивачеві) належну йому на праві приватної власності квартиру, однокімнатну у будинку готельного типу під номером 190 (сто девяносто), що знаходиться в будинку 2 (два), розташованому по вулиці Гарібальді, що в місті Харкові, загальною площею 20,1 (двадцять цілих одна десята) кв.м., житловою площею 11,4 (одинадцять цілих, чотири десятих) кв.м. Згідно з п.10 Договору зроблено застереження, відповідно до якого Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення боргу на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем хоча б одного із взятих на себе зобовязань за договором про надання фінансового кредиту. Згідно з п.11 Договору, в разі невиконання Іпотекодавцем будь-якого із взятих на себе зобовязань за договором про надання фінансового кредиту № 301 від 10 червня 2011 року між пзивачем та відповідачем право власності на предмет іпотеки в повному обсязі по цьому договору переходить Іпотекодержателя. Іпотекодержатель вправі на свій розсуд задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки іншим способом, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року. Відповідно до заочного рішення Московського районного суду міста Харкова у справі №643/18544/13-ц від 17.03.2014 р., що набрало законної сили, позовні вимоги Позивача були задоволені, та за ним було визнано право власності на предмет іпотеки - квартиру під номером 190 (сто девяносто), що знаходиться в будинку 2 (два), розташованому по вулиці Гарібальді, що в місті Харкові. Після набрання вищевказаним заочним рішенням законної сили, Позивач звернувся до Державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції із заявою щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за рішенням суду, однак у реєстрації права власності на вищевказане майно було відмовлено через наявність арешту. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з′явились, про час та місце розгляду були сповіщені в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідачів, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини. 10 червня 2011 року між Повним Товариством «Ломбард «Капітал» Лапоног та Дороднова» (Позивачем) та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 301, а також Договір іпотеки за реєстровим номером 1914, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. Відповідно до п.2 Договору іпотеки від 10 червня 2011 року , в забезпечення своєчасного повернення 10 червня дві тисячі дванадцятого року отриманої по договору про надання фінансового кредиту суми, 4 (чотири) відсотки за кожен місяць, тобто 48 (сорок вісім) відсотків за рік по ньому, а також відшкодування можливих збитків, штрафів, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю (позивачеві) належну йому на праві приватної власності квартиру, однокімнатну у будинку готельного типу під номером 190 (сто девяносто), що знаходиться в будинку 2 (два), розташованому по вулиці Гарібальді, що в місті Харкові, загальною площею 20,1 (двадцять цілих одна десята) кв.м., житловою площею 11,4 (одинадцять цілих, чотири десятих) кв.м. Згідно з п.10 Договору зроблено застереження, відповідно до якого Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення боргу на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем хоча б одного із взятих на себе зобовязань за договором про надання фінансового кредиту. Згідно з п.11 Договору, в разі невиконання Іпотекодавцем будь-якого із взятих на себе зобовязань за договором про надання фінансового кредиту № 301 від 10 червня 2011 року між Позивачем та Відповідачем право власності на предмет іпотеки в повному обсязі по цьому договору переходить Іпотекодержателя. Іпотекодержатель вправі на свій розсуд задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки іншим способом, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року. Жодних платежів [PERSON] позивачеві за умовами укладених між ними договорів не здійснив, тому Позивач звернувся до Московського районного суду міста Харкова із позовною заявою про визнанням за ним права власності на предмет іпотеки та припинення права власності Іпотекодавця на предмет іпотеки. Відповідно до заочного рішення Московського районного суду міста Харкова у справі №643/18544/13-ц від 17.03.2014 р., що набрало законної сили, позовні вимоги Позивача були задоволені, та за ним було визнано право власності на предмет іпотеки - квартиру під номером 190 (сто девяносто), що знаходиться в будинку 2 (два), розташованому по вулиці Гарібальді, що в місті Харкові. Після набрання вищевказаним заочним рішенням законної сили, Позивач звернувся до Державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції із заявою щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за рішенням суду, однак у реєстрації права власності на вищевказане майно було відмовлено через наявність арешту. Відповідно, позивачеві стало відомо, що, незважаючи на наявність заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки від 10.06.2011 р., на дане нерухоме майно також було накладено арешт відповідно до Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №14974726 від 20.08.2012 р. старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 12895528). Матеріали виконавчого провадження, в свою чергу, були передані до Московського ВДВС ХМУЮ 17.09.2012 р. Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстроване у встановленому законом порядку або зареєстровані після державі реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.3, ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно з ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. За ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Враховуючи викладені вище докази, аналізуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення.

Outcome: approved