Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач 01.04.2021 року звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] . [INFO] . За час проживання на території Першотравневської сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе, як безвідповідальна мати, яка схильна до ухиляння від виконання батьківських обов`язків, бродяжництва та вживання алкогольних напоїв. [PERSON] не здійснювача належного догляду за дочкою від її народження, не забезпечувала матеріально, не забезпечувала дитині належне харчування, не займалася лікуванням доньки, часто виїжджала на довгий період за межі країни, залишаючи дитину з бабусею, а потім взагалі передала дитину на виховання її батькові - [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] пропонували через можливі засоби зв`язку забрати доньку для подальшого проживання та виховання нею дитини, але [PERSON] знаходить причини, щоб не приїздити до України, залишала місце проживання. З вересня 2020 року неповнолітня [PERSON] проживає у сторонніх людей, відповідач з вказаного часу не відвідує дитину та взагалі не цікавиться про неї. За інформацією КЗ «Нікопольська ЗОШ № 20», мати не приймає участі в житті та розвитку дитини [PERSON] , [INFO] , залишила дитину з батьком у місті Нікополь, а після його смерті зі сторонніми особами, не займається її вихованням, не цікавиться успіхами своєї доньки. Утриманням па вихованням дитини займатися чужі люди, а саме тітка батька: доглядали, одягали, забезпечували необхідним приладдям, сплачували за харчування, відвідували батьківські збори. Згідно інформації, наданої сімейним лікарем Лошкарівської АЗПСМ [PERSON] , з моменту народження 2007 року мати [PERSON] не проживає на дільниці, дитина також не проживала на території та дані про неї відсутні. Згідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.10.2020 року. [PERSON] , [INFO] пройшла курс лікування в дитячій лікарні. Позивач вказує, що після перебування у дитячій лікарні, [PERSON] перебувала більше місяця у знайомої [PERSON] , 1993 року народження, у місті Нікополь, відвідувала навчальний заклад та не знайшовши взаєморозуміння з можливим опікуном. В грудні 2020 року службою у справах дітей виконкому Лошкарівської сільської ради була передана на виховання та соціально-психологічну реабілітації до центру «Теплий дім». З матір`ю [PERSON] працівники служби у справах дітей ніколи безпосередньо особисто не спілкуватися, лише через соціальні мережі, але мати не виявляє інтересу до дитини та не має наміру спілкуватися з нею. продовжує і далі ухилятися від виконання батьківських обов`язків та не має наміру проживати на території держави. Таким чином більше семи років дитина взагалі позбавлена материнської уваги та любові. 20 листопада 2020 року виконавчим комітетом Лошкарівської сільскої ради прийнято рішення «Про надання статусу дитини, як дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] », прийнято рішення «Про затвердження Висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дитини». Враховуючи викладене та те, що [PERSON] , [INFO] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дитини [PERSON] , [INFO] , не турбується про її здоров`я, виховання, розвиток та у гримання, позивач вважає доцільним позбавити її батьківських прав. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання її дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) на користь інтернатного закладу, в якому будуть знаходитись діти, або опікуна, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та передати малолітню дитину органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду від 09.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду від 17.08.2021 року закрито підготовче засідання по даній справі, призначено справу до розгляду. Начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, Світлична О. І. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі , позов повністю підтримує (а.с. 64). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а. с. 18). До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 26.10.2021 року о 16-00 год., з причини, що адресат за вказаною адресою не проживає. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 164-167 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно копії свідоцтва про смерть, батько неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] . Згідно характеристики на [PERSON] , складеної виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.02.2021 року за № 44, [PERSON] зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . На території сільської ради не проживає з 2007 року. На даний час її місцезнаходження не відоме (а.с. 12). Згідно довідки, наданої сімейним лікарем Лошкарівської АЗПСМ [PERSON] , [PERSON] , [INFO] не зареєстрована, за медичною допомогою не зверталася (а.с. 11). В обґрунтування позову позивач посилався, що за час проживання на території Першотравневської сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе, як безвідповідальна мати, яка схильна до ухиляння від виконання батьківських обов`язків, бродяжництва та вживання алкогольних напоїв. [PERSON] не здійснювача належного догляду за дочкою від її народження, не забезпечувала матеріально, не забезпечувала дитині належне харчування, не займалася лікуванням доньки, часто виїжджала на довгий період за межі країни, залишаючи дитину з бабусею, а потім взагалі передала дитину на виховання її батькові - [PERSON] , який помер [INFO] . З вересня 2020 року неповнолітня [PERSON] проживає у сторонніх людей, відповідач з вказаного часу не відвідує дитину та взагалі не цікавиться про неї. В матеріалах справи наявний Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку від 15.09.2020 року, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] знайдено за адресою - [ADDRESS] . Зі слів дитини вдалося встановити, що вона мати не знає, батько помер (а.с. 13). В матеріалах справи також наявний Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.10.2020 року, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] знайдено за адресою - [ADDRESS] . Зі злів дитини вдалося встановити, що дитина метке у знайомих, батько помер, місцезнаходження матері невідоме (а.с. 14). Рішенням Лошкарівської сільскої ради «Про надання статусу дитини, як дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] » від 20.11.2020 року за № 78 надано статус дитини, як позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Рішенням Лошкарівської сільскої ради прийнято рішення «Про затвердження Висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дитини» від 20.11.2020 року за № 79 затверджено Висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Лошкарівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON] не займається вихованням своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям дитини, не намагається дбати про її потреби, не забезпечує дитину матеріально. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до своєї дитини, поважних причин щодо неможливості відповідачем виконувати свої обов`язків по вихованню дітей судом не встановлено. На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, положення ст.ст.183,191 СК України, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому будуть знаходитись діти, або опікуна, щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 грн. 00 коп.; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 грн. 00 коп. Враховуючи те, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп. з кожного, виходячи з розрахунку (908 грн. 00 коп. - за одну вимогу майнового характеру + 908 грн. 00 коп. - за одну вимогу немайнового характеру = 1816 грн. 00 коп.).

Outcome: approved