Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

позивач 05 червня 2015 року звернувся до суду з позовом, зазначивши, що 23 вересня 2014 року померла його дружина [PERSON], якій за життя на підставі договору купівлі-продажу від 19 вересня 1987 року належав житловий будинок житловою площею 28,6 кв.м. під літ. А-1, літня кухня Б, уборна В, сарай Г, погріб Д, гараж Е, № 1,2 забори, І замощення, ІІ водопровід, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Літке, буд. 134. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно якого він, позивач, є єдиним спадкоємцем за заповітом. Однак 20 травня 2015 року приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, оскільки він не може підтвердити право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок з самочинним переплануванням, в результаті чого змінилася загальна та житлова площа будинку, та самочинно збудованими господарськими побудовами у встановленому законом порядку не було оформлено та зареєстровано. В звязку з тим, що в позивача виникли перешкоди в отриманні спадщини, він просить суд встановити факт належності померлій 23 вересня 2014 року [PERSON] на праві особистої приватної власності житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Літке, буд. 134 у складі: житлового будинку «А-1» загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., літньої кухні «Б», сараю «Г», погребу «Д», гаражу «Е», навісу «Ж», сараїв «З», «И», сараїв «М», «Н», вбиральні «К», літнього душу «Л», огорожі/воріт № 1-5, водоколонки ІІ. Визнати за позивачем право власності на будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Літке, буд. 134 у складі: житлового будинку «А-1» загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., літньої кухні «Б», сараю «Г», погребу «Д», гаражу «Е», навісу «Ж», сараїв «З», «И», сараїв «М», «Н», вбиральні «К», літнього душу «Л», огорожі/воріт № 1-5, водоколонки ІІ, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 вересня 2014 року. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник відповідача виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, до суду надійшов відгук голови Довгинцівської районної у місті ради про розгляд справи за відсутності представника виконкому, за умови відсутності інших спадкоємців заперечень щодо позовних вимог не мають (а.с. 27). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 19 вересня 1987 р. [PERSON] належав житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Літке, буд. 134 (а.с.10-11 копія договору, а.с. 15 копія довідки). 23 вересня 2014 року [PERSON] померла (а.с. 7 копія свідоцтва про смерть). За життя [PERSON] згідно заповіту від 02 грудня 2013 року заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належало на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] (а.с. 9 копія заповіту). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документа про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таким чином, у судовому порядку за позовом власника майна може бути визнано його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним правовстановлюючого документу. При зверненні [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарчими спорудами, постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 20 травня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки підтвердити право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок з господарськими побудовами спадкоємець не може, тому що за життя спадкодавця право власності на житловий будинок з самочинним переплануванням (в результаті чого змінилася житлова та загальна площі будинку) та самочинно збудованими господарськими побудовами у встановленому законом порядку не було оформлено та зареєстровано (а.с. 16 зворот копія постанови). Згідно повідомлення КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 24.12.2014 р. право власності на вказаний житловий будинок зареєстрований за [PERSON] (а.с. 15 копія довідки, а.с. 8 копія свідоцтва про шлюб). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), згідно ч.2 ст. 331 ЦК України\~виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч.5\~ст. 376 ЦК України, на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Факт належності вищезазначеного перепланованого будинку [PERSON] підтверджується письмовими доказами по справі, в зв'язку з чим суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про встановлення факту належності\~\~[PERSON], померлої 23 вересня 2014 року за життя на праві власності\~\~перепланованого будинку, площа якого змінилася в результаті проведеного перепланування і на день її смерті склала: загальна площа 47,1 кв.м. та житлова площа 37,1 кв.м. (а.с. 12-14 копії техпаспорту, плану, експлікації). Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин суд вважає вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності за спірне домоволодіння обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved