Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач 05.12.2017 р. звернулась до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути аліменти з відповідача на утримання двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 2/5 частини всіх видів заробітку /доходу/, з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є батьком дітей, однак матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти проживають з матір'ю і знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні, при цьому її заробітної плати не вистачає щоб належно утримувати та забезпечувати дітей. Оскільки діти навчаються, мають хронічні захворювання та потребують лікування, а відповідач має присадибну ділянку і отримує досить значну заробітну плату, то може сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж визначено законом. Сторони, через канцелярію суду, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач уточненні позовні вимоги не визнає, але не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частки від його доходу. /а.с.27, 30/ Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Як встановлено у ході судового засідання, сторони по справі з 5.08.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області №748/2059/17 від 15 вересня 2017 року розірвано. /а.с.3, 4/ Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] /а.с.5, 6/ Запис в графі «батько» відповідачем не спростовано. Згідно договору безоплатного користування (позички) житлової квартири від 01.11.2016 року [PERSON] та членам її родини надано в строкове безоплатне користування для проживання строком на 3 роки житлову однокімнатну квартиру [ADDRESS]. За згодою сторін всі витрати по оплаті комунальних і інших послуг підлягають сплаті орендарем на підставі рахунків./ а.с.19, 20/ Копії рахунків за надані послуги за адресою: [ADDRESS] свідчать, що витрати за комунальні послуги надані у грудні 2017 року склали 1538,18 грн. /а.с.22, 28/ З наданого позивачем товарного чеку №448501 вбачається, що 01.02.2018 року на придбання ліків нею витрачено 338,80 грн. /а.с.29/ Як вбачається з довідок про доходи позивача, остання займає посаду машиніста насосних установок у КП «Чернігівводоканал» і її заробіток за січень - грудень 2017 року усього склав 60385,19 грн. /а.с.21/ Як вбачається з довідок про доходи відповідача, останній працює на посаді слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів КЕП Чернігівська ТЕЦ «ТОВ фірми ТЕХНОВА», при цьому його дохід з липня по грудень 2017 року усього становить 39944,53 грн. /а.с.31/ Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи той факт, що сторони не домовились між собою про спосіб утримання дітей, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я та здоров'я їх спільних дітей, з врахуванням того, що як позивач так і відповідач офіційно працевлаштовані, не мають інших осіб на утриманні, мають регулярний дохід, зважаючи на те, що позивач також має приймати участь у матеріальному забезпечені своїх дітей, суд ураховуючи положення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі в дохід держави.

Outcome: partial