Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.01.2010 року в загальному розмірі 67023,57 грн. та судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що 11.01.2010 р між ним та відповідачем по справі було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви приєднання, який складається із самої заяви та, запропонованих ПАТ КБ «Приватбанк», «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті. [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 27.02.2017 р. утворилася заборгованість в сумі 67023,57 грн., а саме: заборгованість за кредитом 4367,02 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 55128,76 грн., заборгованість за пенею та комісією 3860,00 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 3167,79 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, у своїй заяві позивач просив розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, причини неявки не повідомила. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 09.06.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 11.01.2010 р. [PERSON] приєдналась до Умов і Правил надання банківських послуг ПАТ КБ ПриватБанк, ознайомившись з ними та підписавши відповідну заяв. Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір №б/н від 11.01.2010 року на умовах, викладених в заяві про надання кредитної картки, згідно з якою відповідач отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді поновлюваної кредитної лінії з базовою процентною ставкою 3,0 % в місяць (нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів на рік). Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. Відповідно до п. 5.3. розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» Банк має право здійснювати зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта , а саме у виписці по Картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, то вважається що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту), Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно з п. 4.9 обовязком банку є не менше одного разу на місяць способом вказаним в Заяві , надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про виконані за попередній місяць операції по Картрахункам. При підключені Держателя до системи INTERNET-banking (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключені Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. У відповідності до п.5.5 розділу ІІ «Правил користування платіжною картою» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 5.5.1 передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відповідно до п.8.6 розділу І Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 27.02.2017 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 67023,57 грн., яка складається з: - 4367,02 грн. заборгованість за кредитом, - 55128,76 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, - 3860,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг: - 500 грн. фіксована частина, - 3167,79 грн. процентна складова. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що відповідачем не спростовано зазначений розрахунок в частині заборгованості за кредитом та за процентами за користування ним. Позовні вимоги щодо наявності заборгованості за комісією суд вважає необґрунтованими за наступних підстав. В заяві приєднання, Умовах і Правилах надання банківських послуг, до яких приєдналась позивач, відсутнє визначення, склад та розмір комісії. Крім того, в своїх розрахунках Позивач не відокремлює суми заборгованості за пенею та комісією, а отже, у матеріалах відсутні докази щодо наявності заборгованості саме за комісією, в тому числі, оскільки вона не передбачена договором, долученим до матеріалів справи. Посилання позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за пенею та штрафом, які нараховані після 14 квітня 2014 року, є необґрунтованими, оскільки позивачем не враховані положення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є с. Олександро-Шультине Костянтинівського району Донецької області. Село Олександро-Шультине (Іванопільська сільська рада) Костянтинівського району Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже, заборгованість за пенею та штрафами, що утворилась з 14.04.2014 року має бути списана банком. Разом з тим, станом на 01.04.2014 року позивачем вже була нарахована пеня загальним розміром 600,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання . За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. 21.10.2015 року Верховним Судом України у справі №6-2003цс15 було винесено постанову, в якій був викладений висновок про те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки позивачем одночасно нараховано і штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань і пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, суд на підставі вищевикладеного висновку щодо застосування норм права, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має бути врахований судом, вважає, що нараховані пеня та штраф не можуть бути стягнуті з відповідача одночасно. В звязку з чим, враховуючи принцип неприпустимості подвійної юридичної відповідальності за одне й те саме порушення та одночасного стягнення і пені і штрафу, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу є необґрунтованими. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені, що утворилася з 14 квітня 2014 року, комісії, а також штрафів необґрунтованими. А отже, в цій частині позовних вимог слід відмовити. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] станом на 27.02.2017 р. має заборгованість за Кредитним договором в розмірі 60095,78 грн.: - 4367,02 грн. заборгованість за кредитом, - 55128,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 600,00 грн. заборгованість за пенею. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1434,62 грн.

Outcome: partial