Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP39900788 від 13.12.2007 року станом на 15.12.2015 року в розмірі 11213,46 грн. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP39900788 від 13.12.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 2427,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своєю заявою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до умов договору про надання кредиту. Проте, відповідач порушив умови договору та свої зобовязання належним чином не виконав і тому станом на 15.12.2015 року має заборгованість в розмірі 11213,46 грн. в т.ч. 213,71 грн. заборгованість за кредитом, 2838,20 грн. за процентами за користування кредитом, 7151,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань та штрафи в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 510,16 грн. (процентна складова) згідно розрахунку, яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач позов ПАТ КБ «Приватбанк» не визнав та пояснив, що свої зобовязання він виконав у повному обсязі сплативши заборгованість за кредитом у травні 2008 року у встановлені договором строки. При сплаті останнього платежу працівники ПАТ КБ «Приватбанк» запевнили його, що заборгованість відсутня. Також пояснив, що Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» його для ознайомлення при підписанні анкети-заяви йому не надавали для ознайомлення. Зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності та надав суду заяву про застосування строку позовної давності. Після 26.05.2008 року він коштів на погашення заборгованості не перераховував, але ці кошти могли списуватися банком з інших його рахунків без його згоди. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ПАТ КБ «Приватбанк» з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, укладено кредитний договір №DNH4KP39900788, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2427,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своєю заявою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до умов договору про надання кредиту. Кредит надавався на строк 24 місяці по 26.05.2008 року включно. Умови договору та зобовязання щодо погашення кредиту у повному обсязі відповідачем не виконуються, а тому станом на 15.12.2015 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 11213,46 грн. в т.ч. 213,71 грн. заборгованість за кредитом, 2838,20 грн. за процентами за користування кредитом, 7151,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань та штрафи в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 510,16 грн. (процентна складова) згідно розрахунку, яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а зі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1 та 5 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) - стаття 266 ЦК України.\~ Перебіг трирічного строку позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором розпочався 26.05.2008 року оскільки повне погашення відповідачем заборгованості мало відбутися до цієї дати, відповідно, строк позовної давності сплив 26.05.2011 року. Позивач звернувся до суду 24.12.2015 року тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Позовна давність застосовується судом оскільки відповідачем подано відповідну заяву. Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Разом з тим, позивачем не виконано ухвалу суду про витребування доказів та не надано до суду належним чином завірену копію Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт), що діяли станом на 26.05.2006 року та документу про затвердження Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт), що діяли станом на 26.05.2006 року, а тому суд загальний, а не збільшений строк позовної давності, крім того, не надано до суду виписку про рух коштів по рахунку відкритого для погашення зобовязань відповідача за кредитним договором №DNH4KP39900788 від 13.12.2007 року, а тому суд робить висновок, що позивачем не надано доказів переривання перебігу строку позовної давності. За таких обставин у позові ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити за пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed