Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач 07.10.2020 року звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за яким з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість у розмірі 18451,85 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», оскільки сума заборгованості не є безспірною, та виконавчий напис видано без урахування строків позовної давності. Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 08 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №10355 щодо стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» заборгованості у розмірі 18451 грн. 685 коп. таким, що не підлягає виконанню та стягнути судовий збір. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. і приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Юхименко О.Л. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач та треті особи про причини неявки суд не повідомили. Згідно із ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 08.10.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за виконавчим провадженням №59394659, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису №10355, вчиненого 08.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Ухвалою суду від 09.10.2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Юхименко Ольгу Леонідівну надати суду завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №59394659. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталію Станіславівну надати суду завірені належним чином копії матеріалів на підставі яких вчинено виконавчий напис №10355. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал», укладено кредитний договір №26257018604892 від 27.11.2013 року, згідно з яким [PERSON] отримала грошові кошти у виді встановленого ліміту у розмірі 8000 грн. на картковий рахунок [NUMBER] зі строком користування 36 місяців. 08.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером №10355, за яким з [PERSON] стягнуто на користь АТ «ПУМБ», який є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал», відповідно до умов кредитного договору №26257018604892 від 27.11.2013 року заборгованість за період з 06.05.2018 року по 06.05.2019 року у розмірі 17951,85 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 6054,13 грн., заборгованість за відсотками складає 5790,37 грн., строкова заборгованість за відсотками - 123,4 грн., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 5983,95 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 21.06.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №5939465910355 виданого 08.05.2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. Також, постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 23.07.2020 року звернуто стягнення на доходи [PERSON] , оскільки вона отримує дохід у головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та ВП 2Автобаза» ДП «Селидіввугілля». Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Розділом ІІ Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1., 1.2 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно із п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України. Виписки з аналітичних рахунків з обліку внутрішньобанківських операцій роздруковуються на паперових носіях у разі потреби з періодичністю, визначеною згідно з внутрішнім положенням банку. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Отже, згідно з п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. (п. 3.1 Порядку) Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. (п.3.3 Порядку) Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. В обґрунтування позову [PERSON] не погоджувалася із наявністю заборгованості за кредитом, оскільки у квітні 2015 року вона отримала повідомлення про початок досудового провадження від ТОВ «М.Б.А. Фінанси», який діяв на підставі договору доручення №507/44 від 01.04.2015 року, укладеного між ТОВ «М.Б.А. Фінанси» і АТ «Банк Ренесанс Капітал», де зазначалося, що за кредитним договором №26257018604892 від 27.11.2013 року рахується заборгованість у розмірі 2672,83 грн., яку необхідно сплатити до 28.04.2015 року, та повідомлено реквізити для сплати вказаного боргу. Позивачем надано копії квитанцій про сплату зазначеного боргу у період з травня по червень 2015 року у розмірі 4413,00 грн. Також, зазначала, що відповідач у порушення статті 87 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, оскільки строк дії кредитного договору №26257018604892 від 27.11.2013 року встановлено 36 місяців, тобто до 27.11.2016 року, а банком висунуто вимогу щодо погашення боргу у квітні 2015 року. Також, заперечуючи проти вчиненого нотаріального напису позивач припускала, що можливо при передачі прав вимоги від АТ «Банк Ренесанс Капітал» до АТ «ПУМБ» перераховані нею кошти не було зазначені у документах правонаступництва. Так, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 р. у справі № 6-887цс17. З нотаріального напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 08 травня 2019 року вбачається стягнення заборгованості за кредитним договором №26257018604892 від 27.11.2013 року за період з 06.05.2018 року по 06.05.2019 року у розмірі 17951,85 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 6054,13 грн., заборгованість за відсотками складає 5790,37 грн., строкова заборгованість за відсотками - 123,4 грн., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 5983,95 грн. Проте, з документів на підставі яких було видано зазначений виконавчий напис вбачається, що за умовами договору, а саме п. 2.4, строк його дії встановлено 36 місяців, тобто до 27.11.2016 року та позивачем за пред`явленою вимогою банку сплачено визначену їй суму боргу за кредитом у розмірі 2672,83 грн. При цьому борг сплачено у червні 2015 року та з наданих документів не вбачається, що позивач після 2015 року користувалася кредитними коштами. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тобто, строк дії договору встановлено до 27.11.2016 року, банком пред`явлено вимогу щодо сплати боргу за кредитним договором у квітні 2015 року та позивачем сплачено вказану у повідомленні суму боргу у розмірі 2672,83 грн. у червні 2015 року. Отже, строк позовної давності за кредитним договором збігає червні 2018 року, у той час як нотаріальний напис видано 08.05.2019 року та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підстав нарахування заборгованості за вказаним договором за період з 06.05.2018 року по 06.05.2019 року. Також, документи на підставі яких було видано зазначений виконавчий напис не містять виписки з особового рахунку [PERSON] , який має відповідати Положенню про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75. Складена представником АТ «ПУМБ» виписка не може підтверджувати безспірність заборгованості, оскільки не відповідає зазначеним вимогам Положення. Крім того, відповідач АТ «ПУМБ» та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не надали належних та допустимих доказів того, що на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, те що існувала заборгованість узагалі і саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Суд погоджується з позицією позивача та враховуючи правові висновки роз`ясненні у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 та від 14.12.2016 року у справі за № 6-2462цс16 вважає, що нотаріус не перевірив строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості, безспірність заборгованість перед стягувачем та видав виконавчий напис. Суд звертає увагу, що відповідач своїм правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву та не надав належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача. З наданих матеріалів не вбачається, що вимога про усунення порушень по кредитному договору №26257018604892 від 27.11.2013 року була направлена позивачу [PERSON] , тобто порушено п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідачем АТ «ПУМБ» також не надано належних та допустимих доказів того, що позивач отримав вимогу про усунення порушень по кредитному договору №26257018604892 від 27.11.2013 року, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Суд вважає, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. З огляду на викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, позов задовольнити та визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 133,141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 768 грн. 40 коп. покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved