Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач 02 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 03.03.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку , [PERSON], [INFO]. Позивач не працює, є інвалідом 11 групи внаслідок загального захворювання і така інвалідність встановлена їй з 19.02.2014 року безстроково на підставі акту огляду МСЕК № 2958 , одинока, часто хворіє, матеріально погано забезпечена, їй не вистачає коштів на придбання ліків та продуктів харчування. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Позивач просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 3). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.7). [PERSON] з 19 лютого 2014 року є інвалідом ІІ групи внаслідок загального захворювання (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. ст.. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У разі відмови у такій підтримці один із них, який є непрацездатним і потребує матеріального допомоги, має право одержувати утримання(аліменти) від другого з подружжя. Зважаючи на те, що позивач є інвалідом ІІ групи внаслідок загального захворювання, не працює та потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved