Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач 02 вересня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.2). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 24 липня 2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з червня 2014 року, а також, наголошуючи на тому, що причиною розпаду родини є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, що суперечить інтересам сторін, у зв'язку із чим, позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою; витрати пов'язані із реєстрацією розірвання шлюбу просив покласти на нього. Заочним рішенням суду від 24 жовтня 2014 року позовні вимоги позивача задоволено (а.с.12-13). Відповідачка не погодившись із заочним розглядом справи 17 листопада 2014 року подала до суду заяву про перегляд заочного рішення суду (а.с.16-19). Ухвалою суду від 28 листопада 2014 року заочне рішення суду від 24.10.2014 року скасовано, справу призначено до судового розгляду (а.с.21). Позивач у судове засідання не з'явився. Про день час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.11,34). Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи перенести на іншу дату, у зв'язку із відсутністю у місті (а.с.33). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису № 489, складеного 24 липня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Мешкають окремо з червня 2014 року не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. При таких обставинах, суд вважає, що сім'я сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved