Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач 09 липня 2020 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 07 листопада 1983 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Красноставської сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, про що зроблено актовий запис №14 та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Неповнолітніх дітей на утриманні немає. Вказує, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим і спільне життя не склалось. Будь-які сімейні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться, відповідачка живе своїм життям. Він не бажає налагоджувати з нею подружнє життя, тому вважає подальше перебування у шлюбі неможливим та просить шлюб розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд розгляд справи проводити у його відсутність Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала суду заяву згідно якої позов визнала повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує її права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 1983 року Красноставською сільською радою народних депутатів Володимир-Волинського району, актовий запис № 14. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Неповнолітніх дітей на утриманні немає. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved