Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач 02 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього після смерті [PERSON], померлої 03 листопада 2012 року та [PERSON], померлого 09 березня 2014 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що 03 листопада 2012 року після смерті [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 1,04 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Івашківської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058986, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; грошових вкладів в банківських установах. Рідний син спадкодавця [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв і частково оформив її, отримавши свідоцтво про право на спадщину грошові вклади. 09 березня 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді, успадкованої після смерті матері земельної ділянки площею 1,04 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Івашківської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058986, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; земельної ділянки площею 1,03 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративні території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058987, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON]. Він, як двоюрідний брат спадкодавця, прийняв спадщину, звернувшись із заявою до нотаріуса. Після того, як нотаріусом була заведена спадкова справа, до нього з проханням про надання згоди для включення до кола спадкоємців, звернувся відповідач [PERSON], який доводився рідним дядьком померлому. Він надав таку згоду, яка була нотаріально посвідчена. Між ним і відповідачем була усна домовленість про поділ спадщини порівну. Однак, згодом, відповідач, дізнавшись про те, що він є спадкоємцем третьої черги, заволодів оригіналами правовстановлюючих документів, з метою отримання спадщини одноособово. При звернення до нотаріуса за оформленням спадщини отримав відмову з посиланням на те, що існує спір між спадкоємцями. Він не погоджується з претензіями відповідача, оскільки за життя [PERSON], особисто доглядав за тим, здійснював лікування та поховав за власний кошт. Все вище зазначене і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить поділити спадщину таким чином: визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,04 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Івашківської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058986, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,03 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Івашківської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058987, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. До початку розгляду справи по суті вона і позивач врегулювали спір мирним шляхом. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. 03 листопада 2012 року після смерті [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 1,04 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Івашківської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058986, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; грошових вкладів в банківських установах. Рідний син спадкодавця [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв і частково оформив її, отримавши свідоцтво про право на спадщину грошові вклади. 09 березня 2014 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №367276, видане 14 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді, успадкованої після смерті матері земельної ділянки площею 1,04 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Івашківської сільської ради за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058986, який був виданий Кодимською районною державною адміністрацією; земельної ділянки площею 1,03 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративні території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №058987, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] стали: рідний дядько спадкодавця [PERSON] і двоюрідний брат [PERSON]. Родинні стосунки між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджуються дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЖД №443518, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-УР №047316, видане 15 червня 1960 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЯВ №438391, видане 23 червня 1951 року Чечельницьким райбюро ЗАГС Вінницької області. Родинні стосунки між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджуються дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-УР №047194, видане 15 квітня 1960 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області; свідоцтвом про одруження [PERSON] і [PERSON] серії ІІ-ЯР №348151, видане 10 травня 1959 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідач, як спадкоємець за законом третьої черги, яких-небудь дій, спрямованих на прийняття спадщини у встановлений законом строк, не вчинив (ст.ст.1269,1270 ЦК України). В той же час, позивач [PERSON], звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини прийняв спадщину (ст.1269 ЦК України). Використовуючи своє право, передбачене частиною другою статті 1272 ЦК України, де зазначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини, відповідач [PERSON], звернувся з такою заявою до нотаріуса, маючи письмову згоду спадкоємців, які прийняли спадщину (заява [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №1285 по Кодимській державній нотаріальній конторі). Відтак, і позивач і відповідач є спадкоємцями за законом, але спадкоємець [PERSON], в цьому випадку, є спадкоємцем за законом третьої черги, а спадкоємець [PERSON] п»ятої черги. В той же час, згідно дослідженої в судовому засіданні довідки Івашківської сільської ради Кодимського району Одесьокї області №424 від 20 жовтня 2015 року, [PERSON] здійснював поховання свого брата [PERSON] за свій власний рахунок, а до цього протягом тривалого часу піклувався про нього, матеріально забезпечував, як особу, що через каліцтво був у безпорадному стані. В цьому випадку,законодавцем визначено (частина друга статті 1259 ЦК України), що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Між сторонами по справі виник спір щодо поділу спадкового майна, що стало однією з причин того, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу (лист державного нотаріуса Сьомої Одесьокї державної нотаріальної контори №426/02-14 від 06 лютого 2015 року), оскільки були відсутні правовстановлюючі документи. До початку розгляду справи по суті, відповідач визнала позов і не заперечувала проти його задоволення. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача про визнання за ним права на спадкування після померлого 09 березня 2014 року [PERSON] разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування та про поділ спадкового майна є обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1259 ч.2, 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved