Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач 02.08.2013 звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, [PERSON] є споживачем електричної енергії, 05.02.2011 року під час перевірки стану приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] було виявлено без облікове користування електричною енергією, заземлення нульового проводу електропроводки(штучний нуль), електролічильник не сфазований, фаза в третій клемі, електроенергія споживається, лічильником не враховується. На підставі акту від 05.02.2011 року було здійснене нарахування розміру завданих збитків у розмірі 13532.97 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування збитків у розмірі 13532.97 грн. та судові витрати.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 06.10.2008 року між ВАТ ЕК «Дніпрообленерго», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (а.с. 9), та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Отже, [PERSON] є споживачем електричної енергії. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач зобов'язується забезпечити належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача. Відповідно до п. 37 Правил енергопостачальник має право проводити технічну перевірку (перевіряти технічну справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку). 05.02.2011 року під час перевірки стану приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] було виявлено без облікове користування електричною енергією, заземлення нульового проводу електропроводки(штучний нуль), електролічильник не сфазований, фаза в третій клемі, електроенергія споживається, лічильником не враховується . На підставі п. 53 Правил представниками ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» 05.02.2011 року було складено акт № Г № 039423 про порушення Правил користування електричною енергією для населення у присутності [PERSON] (співмешканки) [PERSON], яка відмовилась підписувати зазначений акт (а.с. 5). Допитані у судовому засіданні 15.01.2014 року в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вищезазначений акт було складено згідно вимог чинного законодавства в присутності [PERSON] , яка підписувати акт відмовилася, чого, допитана в якості свідка , не заперечувала в судовому засіданні. Такі дії є порушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення правил користування нею і згідно ст. 27 таке правопорушення тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. На підставі акту № Г № 039423 про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 05.02.2011 року та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Мін'юсті 04.07.2006 року за № 782/12656, позивачем розраховано вартість не облікованої електроенергії за період з 05.02.2008 року по 05.02.2011 року (за 1096 днів), тобто розмір завданого відповідачем збитку склав 13532.97 грн. (а.с.6). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання унаслідок односторонньої відмови від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків і моральної шкоди. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» законні, повністю доведені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved