Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач 05.11.2018 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохав суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.07.2016 р. станом на 16.10.2018 р. у загальному розмірі 15229,47 грн., а судовий збір 1762,00 грн. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 12.07.2016 р. відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»), ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг (надалі - Умови) шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк». Своїм особистим підписом в Анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з Умовами та «Тарифами Банку» (надалі - Тарифи), які були надані йому на ознайомлення у письмовому вигляді, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Тарифами Банку (з правом Банка в односторонньому порядку змінювати Тарифи та розмір кредитного ліміту). Банк свої зобов'язання виконав належним чином - надав кредит, а відповідач, всупереч норм закону та умов договору свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого, утворилась заборгованість, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, відповідно до зазначеного в уточненій позовній заяві, прохав справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) у судове засідання з'явилась, надала письмову заяву, відповідно до якої прохала суд розглянути справу без її участі, позов визнала лише в частині тіла кредиту та відсотків, прохала суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір нарахованої банком неустойки (пені та штрафу), прохала врахувати факт перебування на її утриманні малолітньої дитини. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, встановив наступне. 12.07.2016 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», надавши банку відомості для її ідентифікації (паспортні дані, ІПН, телефон, адресу проживання, тощо) тощо) шляхом зазначення їх в Анкеті-заяві. Своїм особистим підписом у Заяві-анкеті підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послугу ПАТ КБ «ПриватБанк» (розміщеними на офіційному банківському сайті www.prіvatbank.ua), та Тарифами Банку, які складають між сторонами Договір про надання банківських послуг. Укладений між сторонами договір відповідає порядку укладення договорів приєднання, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, досягнувши згоди з приводу всіх істотних умов договору, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до укладеного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Пунктом 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов Банку надано право в односторонньому порядку без згоди позичальника змінювати кредитний ліміт. Відповідач визнала, що заборгованість за тілом кредиту складає 2248,62 грн.; підтвердила користування грошовими коштами. Факт користування позичальником кредитними коштами також підтверджується розрахунком заборгованості. Відсоткова ставка за умовами Договору становила 3,6% на місяць згідно з Тарифами Банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 16.10.2018 р. утворилась заборгованість у загальному розмірі 15229,47 грн., з яких: - 2248,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 810,61 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 10968,84 грн. - пеня; а також штрафи (відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору): - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 701,40 грн. - штраф (процентна складова - 5% від ціни позову). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Зі змісту ч. 1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Беручи до уваги, що відповідач порушив виконання зобов'язання щодо повернення кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, Банк має право (п. 2.1.1.4.2, п. 2.1.1.4.6) вимагати дострокового виконання грошового зобов'язання. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту та відсотків. Щодо стягнення штрафних санкцій суд виходить з наступного. Стороною відповідача заявлено про зменшення пені та штрафу, оскільки їх сума значно перевищує розмір збитків; прохала врахувати майновий стан та стан здоров'я позивача, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (с. 549 ЦК України). З розрахунку заборгованості вбачається, що нарахована неустойка складає 12 170,24 грн. (пеня нарахована у розмірі 10 968,84 грн., штрафи - 500,00 грн. та 701,40 грн.), що дійсно значно перевищує суму збитків (2 248,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 810,61 грн. - відсотки). Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України, щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Разом із тим, вирішуючи питання про розмір неустойки, суд вважає занеобхідне врахувати особу боржника (відповідача), його матеріальне становище, а також причини порушення кредитного зобов'язання. З наданих до суду письмових доказів судом встановлено, що відповідач має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], від заборгованості не відмовляється, але перебуває у декретній відпустці, тобто не працює, та не отримує дохід. На думку суду, необхідним та достатнім, в даному випадку, є зменшення розміру неустойки до суми заборгованості за тілом кредиту - 2248,62 грн. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України враховуючи часткове задоволення позову,з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 528,60 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial