Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 14559,47 гривні за кредитним договором б/н від 25.07.2013 року, що складається з 933,31 грн. - тіло кредиту, 4865,24 грн.-заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7629,52 грн.- заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 671,40 грн. -штраф (процентна складова), 1600 грн. судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджено його підписом у заяві. Позивачем зобов*язання виконані належним чином, а відповідач в порушення умов Договору та чинного законодавстава, свої зобов*язання за договором виконала не належним чином, внаслідок чого станом на 15.11.2017р. має вищевказану заборгованість за кредитним договором. Посилаючись на положення ст.ст. 509, 525-527, 530, ч. 1\~ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з неї на свою користь заборгованість в сумі 14599,47 грн. за кредитним договором б/н від 25.07.2013 року та судові витрати у розмірі 1600 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.02.2018р. вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з*явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала заперечення на позовну заяву, з яких вбачається, що позовні вимоги не визнає з підстав пропуску позовної давності та завищених розрахунків процентів та неустойки. Крім того, в судовому засіданні пояснила, що вона отримала кредит у позивача в розмірі 1500 грн., оскільки того року у неї виникли скрутні матеріальні обставини, оскільки необхідні були гроші на поховання батька та діда. В подальшому вона сплачувала страхові внески згідно графіку та відповідні платежі за відсотками. Звернувшись до відповідача з проханням оформити розстрочку погашення боргу, отримала відмову, не заперечувала проти стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 933, 31 грн. та судового збору в сумі 1600 грн., інші виплати не згодна виплачувати, оскільки нею за 5 років сплачено за кредитом суми, що набагато перевищують отриману нею суму кредиту. \~\~\~\~ Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що між Публічним Акціонерним Товариством КБ «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] було укладено 25.07.2013 року кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач заповнила заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та отримала кредит у розмірі 1500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 3,6% на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Дата отримання кредиту та його сума відпозивачем в судовому засіданні не заперечувалась. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 25 липня 2013 року заборгованість [PERSON], станом на 15 листопада 2017 року складає 14599 гривню 47 копійки, а саме: тіло кредиту 933 гривень 31 копійки; нараховані відсотки 4865 гривня 24 копійок; нарахована пеня - 7629 гривні 52 копійки; заборгованість по судовим штрафам 1171 гривня 40 копійок. Як вбачається з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту ( в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафта), сплатити винагороду Банку. Пунктом 1.1.7.11 вищезазначених Умов передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526, частини третьої статті 549 ЦК України, зобов*язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобовязання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Судом встановлено, що позивачем застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов*язання у вигляді нарахованої пені в розмірі 7629 гривень 52 копійки та штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 1171 гривні 40 копійок, проте суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з відповідача пені і штрафу за невиконання умов договору кредиту, не має виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно достатті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15). З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафів фіксованої частини (500 гривень 00 копійок) та процентної складової (671 гривня 40 копійок), разом 1 171 гривень 40 копійок, оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов*язань. За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Так, нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір основного боргу. Розмір заборгованості по тілу кредиту складає 933 гривень 31 копійки. Проте розмір пені за неналежне виконання умов договору становить 7629 гривні 52 копійки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦК України щодо обов*язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 7629, 52 грн. до 4000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З цього приводу є правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, яка має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Позивач не вказав та не довів факту настання для нього негативних наслідків через прострочення виконання зобов*язання позичальником. Порушене право банку відновлене шляхом стягнення плати за користування його грошима за весь період прострочення. У зв*язку з наведеним суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 4000 гривень 00 коп.При зменшенні пені також судом враховано матеріальний стан відповідачки, яка не працює. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.07.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.08.2015р., відповідачкою сплачено за період з 25.07.2013р. по 31.08.2015р. проценти на суму 3867,84 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.07.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 15.11.2017р., відповідачкою сплачено за період з 25.07.2013р. по 15.11.2017р. на погашення заборгованості за кредитом- 7668,05 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованість за тіло кредиту 933 гривень 31 копійки; заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом 4865 гривня 24 копійок; заборгованість по нарахованій пені 3000 гривень (разом 8 798 гривень 55 копійки) підлягають задоволенню. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial