Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач 03.09.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодування. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 29.12.2014 р. по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП власнику автомобіля [NUMBER] була завдана матеріальна шкода у розмірі 63510,63 грн. У звязку з тим, що вказаний автомобіль був застрахований у позивача на підставі договору страхування наземних транспортних засобів (Автокаско) № АЗ-017/001/140000604 від 23.09.2014 р. згідно з Правилами добровільного страхування засобів наземного транспорту, позивач виплатив власнику транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків з вирахуванням безумовної франшизи у сумі 63048,56 грн. Згідно постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2015 р. відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СК «Провідна», 14.07.2015 р. вказана страхова компанія повернула позивачу страхове відшкодування у межах ліміту в сумі 49500 грн. Різниця між виплаченим позивачем та повернутим йому страховим відшкодуванням складає 13548,56 грн. (63048,56 49500). Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про страхування» позивач, який виплатив страхове відшкодування, отримав право вимоги до винної особи. Тому просив стягнути з відповідача 13548,56 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, у надісланій на адресу суду заяві позивач просив справу розглянути у відсутності свого представника, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у наданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 29.12.2014 р. по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, у результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Вина відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2015 р. У звязку з тим, що вказаний автомобіль був застрахований у позивача на підставі договору страхування наземного транспортного засобу (Автокаско) № АЗ-017/001/140000604 від 23.09.2014 р. згідно з Правилами добровільного страхування засобів наземного транспорту, позивач виплатив власнику транспортного засобу [PERSON] страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків з вирахуванням безумовної франшизи у сумі 63048,56 грн. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СК «Провідна», 14.07.2015 р. вказана страхова компанія повернула позивачу страхове відшкодування у межах ліміту в сумі 49500 грн. Різниця між виплаченим позивачем та повернутим йому страховим відшкодуванням складає 13548,56 грн. (63048,56 49500). Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. У відповідності з вимогами ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 13548,56 грн. сплаченого страхового відшкодування та 243,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України,

Outcome: approved