Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 014/2557/85/54293, (далі - кредитний договір), згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 41 410 доларів США 00 центів, а позичальник зобов'язувався належним чином використати та повернути кредитну суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно умов договору та тарифів Кредитора, виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки. Позивачем умови Кредитного договору виконано. Відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17 березня 2014 року має заборгованість - 27 941,01 доларів США, що еквівалент по курсу НБУ становить 268 253, 25 грн. В судовому засідання представник позивача Орищук О.В., позовні вимоги підтримала, просила позов задовільнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила відмовити в задоволенні позову. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 014/2557/85/54293, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 41 410 (сорок одна тисяча чотириста десять) доларів США 00 центів, а позичальник зобов'язувався належним чином використати та повернути кредитну суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно умов договору та тарифів Кредитора, виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Кредит надавався на строк 108 місяців по 11 квітня 2016 року (включно), згідно Графіку надання кредиту (додаток 1 до договору) (п. 1.2. Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом становить - 14, 500 % річних (п. 1.4. Кредитного договору). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки №VS1/1414-42 від 11 квітня 2007 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2286 (далі - «Договір іпотеки»). Відповідно до умов Договору іпотеки Іпотекодавець передала Іпотекодержателю з іпотеку таке нерухоме майно: Земельну ділянку площею 0,200 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер - 3222786101:01:024:0060, що належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 11 квітня 2007 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД, №775226 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010733000180 від 02 липня 2007 року. Умовами Договору іпотеки передбачено, що у разі порушення Боргового зобов'язання, умов Кредитного договору Іпотекодержатель надсилає Боржнику письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановлено строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки (п. 6.1. Договору іпотеки). Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки та вдовольнити всю суму зобов'язань на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями незалежно від настання строку виконання боргового зобов'язання, якщо у момент настання строк\- виконання зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту, процентів та неустойки. 27 грудня 2007 року позивач та відповідач уклали Додаткову угоду до Кредитного договору відповідно до п. 1 якої сторони домовилися, що після отримання Позичальником документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомості, процентна ставка за користування кредитом складає 13,25 відсотків річних. 02 квітня 2009 року позивач та відповідач уклали Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. 30 квітня 2010 року позивач та відповідач уклали Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору відповідно до умов якої строк кредиту було збільшено на 27 календарних місяців, у зв'язку з чим строк погашення кредиту закінчується 11 липня 2018 року. Проте відповідач з вересня 2008 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості позивача. Сума боргу є значною та помісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. 18 лютого 2014 року відповідачу було надіслано Вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором за вих. № 114-17-2-00/195, якою було зобов'язано у 60-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17 березня 2014 року має заборгованість - 27 941,01 доларів США, що еквівалент по курсу НБУ становить 268 253, 25 грн., із них: - заборгованості за кредитом - 24 570,97 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 235 898,51 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом 1 8889,98 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 18 145,13 грн. за період з 15 листопада 2013 року по 17 березня 2014 рік; - заборгованості за відсотками - 1 632,50 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 15 673,14 грн.; - прострочена заборгованості за відсотками - 1 614,66 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 15 501,87 грн. за період з 15 листопада 2013 року по 17 березня 2014 рік; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 1 737,54 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 16 681,60 грн. за період з 02 квітня 2011 року по 17 березня 2014 рік. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде ксу. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 є пеня. Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 7, п. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене «мовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Заковом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Враховуючи викладене те, що відповідач не виконав взятих на себе обов'язків по поверненню кредиту та сплати всіх платежів передбачених кредитним договором, договір іпотеки уклав з власної ініціативи, посвідчив його в установленому законом порядку, позовні вимоги позивача про звернення стягнення з відповідача, предмету іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2557/85/54293 від 11 квітня 2007 року є обґрунтованими. В результаті чого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2682 грн. 53 коп. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved