Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач 11.02.2016 р. звернулася до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.1979 р. помер [PERSON], який при житті являвся власником будинку № 24 з належними до нього господарськими будівлями по вул. Острівській в смт. Щирець, Пустомитівського району. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON], яка являлася його прийомною дочкою. Дружина [PERSON] - [PERSON] померла 08.01.1968 року. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині [PERSON] відстуні, оскільки спільних дітей у них не було. [PERSON] на час відкриття спадщини вона проживала разом з [PERSON], була зареєстрована в житловому будинку під № 24 по вул. Острівській в смт. Щирець, Пустомитівського району, доглядала його та вела з ним спільне господарство, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном та вважається такою, що прийняла спадщину. Але не виготовила правовстановлюючі документи на успадковане майно, оскільки померла 10.12 2004 року. Своїм майном на випадок смерті мати не розпорядилася, тому спадкують його спадкоємці за законом почергово. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги майна матері. Однак, у нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на успадковане майно з причин відсутності правовстановлюючих документів на будинок. З цих підстав просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинок з приналежними господарськими будівлями. Позивач судове засідання не з»явилася, подала заяву про те, що позов підтримує та просить справу слухати у її відсутності за наявними у справі доказами. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти позову [PERSON] не заперечує. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. З»ясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, з врахуванням вимог цивільного судочинства , суд вважає, що позов слід задовольнити в силу наступного. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням обставин справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подану відповідачем заяву про визнання позову та приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та відповідають фактичним обставинам справи, а позов підлягає до задоволення . Встановлено, що [PERSON] постійно до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в належному йому будинку по вул. Острівській 24, в смт. Щирець, Пустомитівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 3948770, [PERSON] помер 20.05.1979р. в смт. Щирець, Пустомитівського району у віці 73 роки. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] розпорядився та 16.03.1979 року склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] селищної ради, яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] селищної ради № 1 від 04.01.2016 року слідує, що за [PERSON] до дня його смерті числиться житловий будинок № 24 по вул. Острівській (колишня вул. Острівська, 22) в смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області. На день смерті [PERSON] разом з ним проживали та були зареєстровані в [INFO] [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які продовжували проживати в ньому і надалі. [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за вказаною адресою. Спадщина відкрилась 20.05.1979 р.- в день смерті спадкодавця [PERSON] та на час дії ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до абз.1 п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., який почав діяти з 01.01.2004р., правила Книги шостої цього Кодексу ( спадкове право), до спадщини, яка відкрилася раніше як 30.06.2003р. ( більше шести місяців до 01.01.2004р.), повинні застосовуватися норми ЦК 1963 року. Згідно приписів статей 525,548, 549 ЦК 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , який проживав в [INFO] та був власником житлового будинку по вул. Острівській, 24, помер 20.05.1979 р., спадщину якого, як спадкоємець за заповітом прийняла [PERSON] [INFO], шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Згідно свідоцтва про смерть серія І-СГ № 356512 [PERSON] померла 10.12.2004 року у віці 56 років. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] не розпорядилася, тому спадкування відбувається за законом почергово. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] народилася 12.07.1968 року, її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 408564 [PERSON] 31.08.1990 року зареєструвала шлюб з [PERSON], у звязку з чим змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка «Козак». Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 221641 [PERSON] помер 01.08.2010 року. Згідно даних Технічного паспорту, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 26.12.2015р. слідує, що за даною адресою знаходиться збудований у 1959 році житловий будинок А-1 загальною площею 57,2 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., допоміжною 12,9 кв.м., при ньому підвал Пг, сарай Б, вбиральня В. Згідно довідки [PERSON] селищної ради № 1 від 04.01.2016 року [PERSON] [INFO] на день смерті [PERSON] проживала разом з нею була зареєстрована за адресою [INFO] та продовжує проживати за даною адресою. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно, те що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті, і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявили про відмову від неї, тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину, та фактично набула право власності на спадкове майно, позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. На теперішній час позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала право власності на своє імя на спадкове майно успадковане після смерті [PERSON]. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому, з рахуванням встановлено суд вважає, що позивач потребує захисту невизнаного його права власності на успадковане майно.

Outcome: approved