Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 26 травня 2015 року між ним та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил надання продлукту кредитних карт №б/н, відповідно до якої, остання отримала кредит у розмірі 15614,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобов'язання за договором кредиту повністю, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому кредитним договором Відповідач не надавав своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином, в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, зобов'язання за кредитним договором не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором №б/н, укладеним 26 травня 2015 року між позивачем та [PERSON], за відповідачем станом на 06 лютого 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 30322 грн. 39 коп., яка складається з наступного: 14410 грн. 75 коп. - заборгованість за кредитом; 4017 грн. 78 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 9222 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 2670 грн. 98 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу за кредитним договором та понесені ним судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Сафір Ф.О. не з'явився, подав до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності і просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просить розглянути справу за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно з досліджених доказів, 26 травня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 15614,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-31). Позивач повністю виконав свої вимоги за кредитним договором, надавши позивачу, обумовлену ними суму кредиту. Однак, свої зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконав, кредитні кошти не повернув, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.5). Крім того, вимоги позивача до відповідача повністю підтверджуються іншими наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.32,33), копією довіреності ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я Сафіра Ф.О. (а.с.34), копією відомостей з ЄДРПОУ щодо ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.35), копією банківської ліцензії №22 від 05 жовтня 2011 року (а.с.36), копією статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.37), копією платіжного доручення (а.с.38) і не спростовані в жодній мірі належними допустимими доказами відповідача. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачену ним суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved