Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 9 742, 80 доларів США, що за курсом 22, 11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 травня 2015 року складає 215 413 (двісті п'ятнадцять чотириста тринадцять) гривень 34 копійки. При цьому позивач виходить з того, що відповідач має заборгованість 19 141,38 доларів США, що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 4 178,49 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2 155,55 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 859,12 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 11 948,22 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 9 873,29 Доларів США, яка була стягнута з [PERSON] відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2012 року. Крім того, просить стягнути з відповідача штрафи, відповідно до договору : штраф (фіксована частина) в розмірі 11,31 доларів США, штраф (процентна складова) в розмірі 463,40 доларів США. Також, позивач просить стягнути з відповідача 2 тисячі 154 гривні 13 копійок судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 06 жовтня 2008 року уклали кредитний договір № VIV3AN12206880. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 9 040, 59 долар США на термін до 04 жовтня 2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості мало здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. А тому, приймаючи до уваги невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, зазначену суму заборгованості, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань за договором і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання чотри рази не з'явилася без поважних причин. При цьому суд бере до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в якій вказано, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON]. проживає в [ADDRESS]. Аналогічні відомості містяться і в паспорті громадянина України [PERSON] на сторінці «11» - «місце проживання», де зазначено, що [PERSON] зареєстрована на території Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області. На вказану адресу [PERSON] були направленні копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів, а також судові повістки про виклик її до суду на 16 липня 2015 року, 23 липня 2015 року, 04 серпня 2015 року, 18 серпня 2015 року, 28 серпня 2015 року та 04 вересня 2015 року, проте на адресу Піщанського районного суду Вінницької області повернулися конверти надіслані [PERSON]. за адресою [ADDRESS], з довідками в яких вказано, що вона за вказаною адресою не проживає.. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до відомостей, що містяться в довідці Піщанського РС УДМС у Вінницькій області № 376 від 19 серпня 2015 року, яка надійшла у відповідь на запит суду, [PERSON], [INFO], уродженка с. Нове Білгород-Дністровського району Одеської області, з 25 березня 1998 року зареєстрована в [ADDRESS]. А тому суд, беручи до уваги положення абзацу 3 частини 5 статті 74 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою їхнього проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, вважає, що відповідач [PERSON]. була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, а в судові засідання не з'явилася без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, 06 жовтня 2008 року між Закритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № VIV3AN12206880. Відповідно до п. 2.1 Кредитно-заставного договору № VIV3AN12206880 від 06 жовтня 2008 року, за цим договором банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином виконати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно із п. 2.2. кредитно-заставного договору, для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає банку предмет застави в заставу. В п. 3.3 кредитно-заставного договору зазначено, що банк може видати позичальнику кредит, обравши, на власний розсуд, будь-яки із наступних способів його видачі: видати кредит , шляхом перерахунку на рахунок третьої особи, видати готівкою через касу банку, видати кредит, перерахувавши відповідні кошти на рахунок позичальника. Згідно з п. 17.4 кредитно-заставного договору кредит перераховано на поточний рахунок автосалону «Автопланета Вінниця», на рахунок Страхової компанії «ЗАТ страхова компанія Інгосстррах», на поточний рахунок ДП «Інформаційний центр» та інші. Відповідно до п. 17.1.1 кредитно-заставного договору загальний розмір кредиту складає 9 040, 59 доларів США. В п.17.1.3 кредитно-заставного договору визначено мету надання кредиту. Частина кредиту в розмірі 8 320,31 доларів США надається з метою придбання позичальником автомобіля. Частина кредиту в розмірі 425,23 доларів США надається з метою оплати перших страхових платежів за Договорами страхування на перший рік дії кредиту. Частина кредиту в розмірі 6,64 доларів США надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі. Частина кредиту в розмірі 249,61 доларів США надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Частину кредиту в розмірі 38,80 доларів США надається з метою оплати вартості поліса обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності, що сплачується в момент видачі кредиту. При цьому в п. 17.1.5 кредитно-заставного договору встановлено кінцеву дату погашення кредиту 04 жовтня 2013 року. Відповідно до п. 4.1 кредитно-заставного договору , за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти за ставкою в визначеною в статті 17.1.6 Договору, тобто 15,00 % річних. Згідно із п. 4.2 договору нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи із 360 у році. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення кредиту, на суму неповернутого кредиту. Пунктом 4.3 кредитно-заставного договору передбачено, що позичальник сплачує банку винагороди, в розмірах і в строки, що зазначені в статті 17.1.7 та 17.1.8 даного договору, а саме винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 249,61 доларів США, що сплачується в момент видачі кредиту; винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту; винагороди за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до ст. 16.9 договору; винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,8 % річних від суми зарезервованих ресурсів. В п. 17.1.9 встановлено період сплати платежів за кредитом «6» по «10» число кожного місяця. Відповідно до п. 4.4. договору погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до ст. 17.8 договору в розмірі 1 386 гривень 42 копійки, до складу яких входять платежі за винагородою, процентами та кредитом. Згідно із п. 6.1 кредитно-заставного договору банк зобов'язується надати кредит на умовах договору, відкрити транзитний рахунок та здійснювати ведення кредитного досьє за кредитом, забезпечувати позичальника консультаційними послугами з питань виконання договору. Згідно з п. 6.2 кредитно - заставного договору позичальник зобов'язується використати кредит на цілі зазначені в договорі, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до вимог договору, сплатити банк винагороди, погасити кредит порядку, в сумах і в строки, що передбачені договором., забезпечити умови для проведення банком перевірок цільового використання кредиту. Відповідно до п. 8.1 договору предметом застави за цим договором є автомобіль, власником якого є позичальник, вартість якого згідно із п. 17.9 та п.17.10 договору становить 42 700,00 гривень. Згідно із п. 13.1 договору після настання події дефолту та спливу строку для добровільного погашення забезпечення вимог, предмет застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог. Пунктом 14.2 кредитно-заставного договору встановлено, що у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо сплати винагороди та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Згідно із п. 14.3 договору у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. При порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за Договором понад 30 календарних днів, відповідно до п. 14.9 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав, надавши відповідачеві - позичальнику кредит у розмірі та на умовах, зазначених в договорі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань позивач станом на 19 травня 2015 року просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 9 742, 80 доларів США, що за курсом 22, 11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 травня 2015 року складає 215 413 (двісті п'ятнадцять чотириста тринадцять) гривень 34 копійки. При цьому позивач виходить з того, що відповідач має заборгованість 19 141,38 доларів США, що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 4 178,49 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2 155,55 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 859,12 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 11 948,22 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 9 873,29 Доларів США, яка була стягнута з [PERSON] відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2012 року. Крім того, просить стягнути з відповідача штрафи, відповідно до договору : штраф (фіксована частина) в розмірі 11,31 доларів США, штраф (процентна складова) в розмірі 463,40 доларів США Тому, зважаючи на порушення відповідачем зобов'язання стосовно виконання грошових зобов'язань, позивач вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Вищезазначене стверджується: копією заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 15 листопада 2012 року (а.с.4), розрахунком заборгованості за договором № VIV3AN12206880 від 06 жовтня 2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 19 травня 2015 року (а.с.5-7), копією службового розпорядження НБУ від 19 травня 2015 року (а.с. 8), копією кредитно-заставного договору від 06 жовтня 2008 року (а.с.9-17), копією графіку погашення кредиту № VIV3AN12206880 від 06 жовтня 2008 року (а.с.17-18), довідкою АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а.с.21), довіреністю № 3913-О (а.с.22), банківською ліцензією № 22 від 05 жовтня 2011 року про право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.23), свідоцтвом № 054809 про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.23), статутом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.24), довідкою Піщанського РС УДМС у Вінницькій області № 376 від 19 серпня 2015 року (а.с.48). Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. В частині 1 статті 549 ЦПК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних із розглядом справи. Згідно із. п. 6 ч. 2 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи, належать, в тому числі, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно із нормами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1 218 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 тисячі 154 гривні 13 копійок судового збору.

Outcome: approved