Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № CVXORX36320188 від 06.02.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 11 850,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.02.2009 року. Відповідачка порушила умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 16.05.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 180 425,65 грн. Вимоги до відповідачки, що випливають зі згаданих договорів, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент - Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим він є солідарним відповідачем за пред'явленим до стягнення боргом. З урахування викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 170 425,65 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200,00 грн. та судові витрати, з відповідачів ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] солідарно 10 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Акцент - Банк» у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, надала суду письмові заперечення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № CVXORX36320188 від 06.02.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 11 850,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.02.2009 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 16.05.2013 року склала 180 425,65 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 11 850,00 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 64 443,06 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 981,60 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 91 083,10 грн. - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 8 567,89 грн. Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент - Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В заперечені на позовну заяву відповідачка [PERSON] зазначає, що не укладала та не підписувала кредитний договір № CVXORX36320188 від 06.02.2007 року. Дані обставини підтверджують вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.12.2011 року, в якому зазначається, що члени організованої групи через [PERSON] незаконно використовували кредитні кошти, шляхом введення відповідачки [PERSON] в оману. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed