Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що [PERSON] звернувся до «Приватбанку» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.09.2011 року, згідно якої отримав кредиту розмірі 7000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в «Приватбанку», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.11.2016 року. Спадкоємцями які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 15.08.2017 року позивачем було отримано відповідь Першої вінницької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять. У тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулось відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 14.05.2018 року до спадкоємця, [PERSON] , [PERSON] було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 09.09.2011 року становить 6542, 63 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 3427,31 грн. тіло кредиту; 3115, 32грн. Тому просять стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 6542,63 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, заперечує щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Згідно з вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України\~випадках. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] звернувся до «Приватбанку» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.09.2011 року, згідно якої отримав кредиту розмірі 7000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.132). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.11.2016 року (а.с.172). Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 09.09.2011 року становить 6542, 63 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 3427,31 грн. тіло кредиту; 3115, 32грн. (а.с.129-131). 22.11.2016 року [PERSON] склав заповіт та заповів усе своє майно дружині [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з відповіді Першої вінницької державної нотаріальної контори, претензія ПАТ КБ «Приватбанк» від 27.03.2017 року була залишена без розгляду в зв`язку з відсутністю її оригінала у нотаріуса, а також у зв`язку з відсутністю оплати для отримання витягів зі Спадкового реєстру, ПАТ КБ «Приватбанк» вказану відповідь отримало 15.08.2017 року (а.с.53). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. У відповідності до положень статей 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті. За змістом наведених норм цивільного законодавства, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, і, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до вимог статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Згідно з пунктом 231 згаданої Інструкції нотаріусом ведеться книга обліку спадкових справ та алфавітна книга спадкових справ. У книзі обліку спадкових справ реєструються, зокрема претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи. У разі підтвердження цього факту нотаріус відмовляє у прийнятті заяви (іншого документа), рекомендуючи заявнику подати її за місцезнаходженням цієї справи, а в разі потреби - вимагає цю справу для подальшого провадження. Відповідно до пункту 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29 січня 2009 року, з метою фіксації документальної інформації, необхідної для посвідчення нотаріусом переходу прав спадкодавця до спадкоємців, нотаріус заводить спадкову справу. Спадкова справа на майно та майнові права померлого на території України спадкодавця може бути заведена тільки одна. Спадкова справа заводиться за місцем відкриття спадщини. При встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ (наприклад, за місцем проживання спадкодавця і за місцем знаходження спадкового майна), спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 ЦК України , повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого належать ведення конкретної спадкової справи. Такі висновки викладені у постанові Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.04.2018 року у справі №645/3265/13-ц. Як вбачається з відповіді Першої вінницької державної нотаріальної контори, претензія ПАТ КБ «Приватбанк» від 27.03.2017 року була залишена без розгляду в зв`язку з відсутністю її оригінала у нотаріуса, а також у зв`язку з відсутністю оплати для отримання витягів зі Спадкового реєстру, ПАТ КБ «Приватбанк» вказану відповідь отримало 15.08.2017 року (а.с.53). Однак, з листами претензіями ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до [PERSON] та [PERSON] лише 31.03.2018 року (а.с.55-56), тобто після закінчення строку визначеного ст. 1281 ЦК України. Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Згідно з п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного згідно ст.ст. 259, 526, 527,530, 608, 1218, 1219, 1220, 1221, 1223, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed