Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що, відповідно до укладеного договору № VIXRRX03820098 від 2 травня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4386,30 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач мотивував свої вимоги наступним. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії та інших витрат відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов закону та договору. Відповідач, в порушення зазначених норм закону та умов договору, свої договірні зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надавати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями умов кредиту позичальником, станом на 10 лютого 2014 року [PERSON] допустила заборгованість 19470,51грн., яка складається з наступного: 475,50 грн. - заборгованість за кредитом; 144,21 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 473,76 - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 18377,04 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 8027,67 грн., яка була задоволена судовим наказом Піщанського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 11442,84 грн.; а також штрафи у відповідності до пункту 5,3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 572,14 грн. - штраф (процентна ставка). Отже заборгованість до стягнення становить 12514.98 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про що належним чином повідомив суд, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника банку та повну підтримку позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про що належним чином повідомила суд, подала письмову заяву, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до норм ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] виникли договірні кредитні правовідносини відповідно до укладеного договору № VIXRRX03820098 від 2 травня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4386,30 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії та інших витрат відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України - передбачено, що зобов'язання припиняється проведеним належним чином виконанням. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, - зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов закону та договору. Відповідач, в порушення зазначених норм закону та умов договору, свої договірні зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, - наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення суми кредиту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позичальник не виконала взяті на себе зобов'язання по кредитному договору. Норми ст.ст. 509, 526, 623 - 625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Укладений сторонами кредитний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України. За порушення зобов'язання у сторони настають наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Позичальник [PERSON], взявши на себе передбачені договором зобов'язання, скориставшись кредитними коштами на власний розсуд, порушив їх перед банком, чим допустив прострочення боржника (ст.612 ЦК України), що свідчить про грубе, систематичне порушення ним договірних зобов'язань та повне ігнорування взятими на себе зобов'язаннями перед банком. Право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту шляхом стягнення суми заборгованості та судових витрат.

Outcome: approved