Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»звернулося з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування вимог вказує, що 02 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № НМК0АК153000086, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит розмірі 105539,40 грн , з яких 70070 грн на купівлю автомобіля, 35469,40 грн на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2012 року. Відповідач від виконання своїх зобов»язань по кредитному договору ухиляється, з травня 2012 року не здійснювала погашення заборгованості за кредитом в зв»язку з чим станом на 13.01.2014 року має заборгованість в розмірі 34288,64 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16 387,48 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1351,62 грн, заборгованість по комісії в розмірі 653,22 грн, 14 025,43 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, штрафи 250 грн та 1620,89 грн. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором з відповідачем укладений договір застави рухомого майна автомобіля КІА модель CEED, рік випуску: 2007, тип Т3, легковий комбі В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМК0АК153000086 від 02.11.2007 року в сумі 34288,64 грн вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» автомобіль КІА модель CEED, рік випуску: 2007, тип Т3, легковий комбі В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт); звернути стягнення на предмет застави автомобіль КІА модель CEED, рік випуску: 2007, тип Т3, легковий комбі В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. В суді представник позивача позив підтримала просить задовольнити. Позов [PERSON] не визнає, заперечує проти його задоволення з тих підстав, що відповідно п.2.3.1 договору банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Клієнт прийняла одностороннє підвищення банком процентної ставки внесенням чергових платежів своєчасно і в повному обсязі згідно з новою підвищеною процентною ставкою аж до червня 2012 року, що підтверджується довідкою № 1104 від 14.10.2010 року, розрахунком заборгованості та виписками погашення. Право банку збільшити процентну ставку шляхом надсилання відповідного повідомлення було реалізовано до набрання чинності Закону України 661-УІ від 12.12.2008 року, банк діяв відповідно до умов укладеного з відповідачем договору та в рамках чинного законодавства України. Внаслідок належного виконання кредитного договору банком прийнято рішення про заохочення лояльного клієнта шляхом зниження процентної ставки та укладанням додаткової угоди по кредитному договору про зниження процентної ставки до рівня 25,48%. Таким чином в діях Приватбанку не має фактів необґрунтованого підвищення процентної ставки за кредитами, а тому у [PERSON] не має підстав стверджувати про наявність в неї переплати в сумі 6 615,05 грн. Заявлена позивачем моральна шкода у розмірі 10 000 грн позивачем необґрунтовано, відсутні підтвердження її розрахунку, а тому за відсутності вини банку, просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. [PERSON] позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу» не визнала, заперечила проти його задоволення, звернулася з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання неправомірними дії банку, визнання умов договору виконаними з березня 2012 року, правовідносини між позивачем та банком припиненими з березня 2012 року, стягнення моральної шкоди. В суді зменшивши позовні вимоги вказує, що 25 травня 2012 року дізналась про порушення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» її прав як споживача в зв»язку з одностороннім підвищенням відсоткової ставки по кредитному договору. Зазначає, що відповідно до ч.1 п.7.1 кредитного договору за користування кредитом мала сплачувати 1,25% на місяць( що складає 15% річних) . Таким чином щомісячний платіж становив 1967,33 грн. В подальшому між позивачем та банком 06.09.2010 року було укладено додаткову угоду, згідно якої розмір річної ставки за договором збільшився з 15% до 25,48% і щомісячний платіж становив 3 047,90 грн. Вважає дії банку неправомірними з огляду на наступне: позивачем повністю сплачено тіло кредиту, страхові внески, відсотки, винагороду банку, сума пені за несвоєчасну сплату, але банк це заперечує, сума переплати по кредитному договору станом на 24.05.2012 року склала 6 615,05 грн; банк в односторонньому порядку та безпідставно збільшив розмір відсоткової ставки за договором до 18% річних з 01.11.2008 року та до 27,48% річних з 01.02.2009 року, внаслідок чого штучно збільшив розмір заборгованості у своїх розрахунках. Своїми діями банк завдав позивачу моральну шкоду, яка полягає у погіршенні сімейних стосунків між нею та дітьми, зятєм; вона постійно перебуває у пригніченому стані через те, що не вживається ніяких заходів по відшкодуванню завданих збитків, була змушена протягом року відшукувати кошти для захисту своїх прав, що впливає на працездатність позивача, виконувати свою роботи у позаробочий час та у вихідні дні, оскільки захист прав зайняв багато часу; у втраті ділової репутації, оскільки партнери відмовляються з нею співпрацювати через недовіру, мотивуючи свою відмову її безвідповідальністю та довірливістю. Просить суд визнати дії ПАТ КБ «Приватбанк» з підвищення відсоткової ставки з 1 жовтня 2008 року та 1 лютого 2009 року незаконними; стягнути з відповідача на користь позивача 6 615,05 грн переплачених коштів по кредитному договору та стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що 02 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № НМК0АК153000086, відповідно до умов якого банк зобов»язався надати позичальнику кредитні кошти на строк з 02.11.2007 року по 01.11.2012 року у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 105539,40 грн на придбання автомобіля, оплати витрат по його реєстрації та страхових платежів за договором страхування, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на суму залишку заборгованості за кредитом( п.7.1). Цим же пунктом договору визначено розмір щомісячних платежів, які повинна вносити [PERSON] у сумі 1967,33 грн. Пунктом 2.3.1 означеного договору передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні курсу долара США до гривні більше, ніж на 10 відсотків у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилась ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. За наказом банку № СП-2008-934 у зв»язку із змінами на фінансовому ринку України прийнято рішення про збільшення відсоткових ставок по діючих кредитах по програмі «Авто в кредит» до рівня дохідності в національній валюті до 18%. На підставі цього, процентна ставка за кредитом, який отримала [PERSON] була підвищена з 01.11.2008 року по 06.01.2009 року до 18% річних. З 01.02.2009 року процентна ставка за кредитом була підвищена до 27,48% річних на підставі наказу № КТ-БТ-СП-2009-1/1 в зв»язку з збільшенням облікової ставки НБУ, коливанням курсу долара США більше ніж як на 10%. Про своє рішення щодо підвищення відсоткової ставки банк повідомив [PERSON] шляхом направлення повідомлення на її адресу за місцем проживання 25 грудня 2008 року за № 38880, а також копією реєстру № 1179 про відправку заказних листів, прийнятих відділенням зв»язку № 36 м.Дніпропетровська. Відправленням указаного листа займалося товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИН-Ц» на підставі угоди з ПАТ «ПриватБанк». Із наведеного слідує, що підвищення процентної ставки відбулось до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року. У відповідності до ст.. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст..629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ч.3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов»язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Згідно із ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Пунктом 2.3.1 договору встановлено, що банк має право збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в разі зміни конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10%, порівняно з курсом долара США до гривні, установленим Національним банком України (далі НБУ) на момент укладення кредитного договору; зміни облікової ставки НБУ, зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ); при цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. [PERSON] заперечує факт отримання повідомлення про підвищення відсоткової ставки з 01.11.2008 року до 18% та з 01.02.2009 року до 27,48%. 06 вересня 2010 року сторонами підписана додаткова угода, відповідно до якої розмір процентної ставки за кредитом з зазначеної дати зменшений до 25,48%. Як вбачається з матеріалів справи підвищення відсоткової ставки було обумовлено збільшенням курсу долара з 505,00 грн за 100 доларів США станом на 30.10.07 р до 770,00 грн станом на 05.01.2009 р, облікова ставка НБУ збільшилась з 8% станом на 01.06.07 р до 12% станом на 05.01.2009 р, розмір середньозважених ставок по кредитам банків України у відповідній валюті станом 31.03.07 р складала 13,9%, станом на 05.01.09 р - 29%. Таким чином суд вважає, що у банку були обгрунтовані підстави підвищити процентну ставку по кредиту в зв»язку з підвищенням облікової ставки НБУ. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2013 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову щодо що визнання дії банку по нарахуванню збільшених щомісячних платежів через підвищення відсоткової ставки за користування кредитом неправомірними та стягненні переплати за кредитним договором в розмірі 6 615,05 грн. Цим же рішенням відхилений висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 2836/13-22 від 23 вересня 2013 року. Відповідно п.3 ст.. 61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Інші докази, надані [PERSON] в судовому засіданні, висновків суду від 27 грудня 2013 року не спростовують. З урахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із розрахунку, долученого до матеріалів справи, [PERSON] з 06.06.2012 року перестала вносити платежі по кредитному договору в зв»язку з чим виникла заборгованість в розмірі 34288,64 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16 387,48 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1351,62 грн, заборгованість по комісії в розмірі 653,22 грн, 14 025,43 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором ( у відповідності до п.4.5 кредитного договору), штрафи 250 грн та 1620,89 грн. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором з відповідачем укладений договір застави рухомого майна автомобіля КІА модель CEED, рік випуску: 2007, тип Т3, легковий комбі В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно п.17.10 договору застави у випадку порушення Заставодавцем будь-якого із зобов»язань за кредитним договором чи/або заставодателем за цим договором , заставодавець зобов»язаний : - у строк 7 днів з моменту пред»явлення заставодержателю письмової вимоги із вказівкою суми заборгованості, строк сплати якої настав передати предмет застави заставодержателю в заклад по акту прийому- передачі, який підписується сторонами. Відповідно п. 2.3 договору застави звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених п.п.15.7.1, 15.7.2, 15.7.3, 15.8 договору здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту; іншого істотного порушення умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України, ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 40493307 зареєстровано звернення стягнення 22.04.2013 року. 01.04.2013 року Банком була направлена [PERSON] вимога із вказівкою суми заборгованості, строку сплати, попередження щодо можливого задоволення вимог за рахунок заставленого майна. Дана письмова вимога відповідачем не виконана, а тому у позивача виникло право звернути стягнення на предмет застави.. Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно статті 25 Закону України «Про заставу» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Статтею 28 Закону України «Про заставу» передбачено, що якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, звернення стягнення на предмет застави 22.04.2013 року у встановленому законом порядку зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 40493307. Таким чином після спливу 30 днів з моменту внесення таких даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, станом на червень 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» набув право на отримання предмета обтяження у своє володіння до закінчення процедури звернення стягнення. Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, п.2.4 договору застави передбачено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором Заставодержателя (Банка) здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів, у тому числі шляхом продажу предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою покупцем, в тому числі з правом укладення договору від імені Заставодавця. Відповідно до ст. 25 зазначеного Закону у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувала; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно п.34.5 договору застави рухомого майна, укладеного між сторонами по справі від 02.11.2007 року сторони визначили, що заставна вартість предмету застави складає 100100 грн. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що позовні вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід задовольнити, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМК0АК153000086 від 02.11.2007 року в сумі 34288,64 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16 387,48 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1351,62 грн, заборгованість по комісії в розмірі 653,22 грн, 14 025,43 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором ( у відповідності до п.4.5 кредитного договору), штрафи 250 грн та 1620,89 грн вилучити у [PERSON] та передати в заклад автомобіль КІА модель CEED, рік випуску: 2007, тип Т3, легковий комбі В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт); звернути стягнення на предмет застави автомобіль КІА модель CEED, рік випуску: 2007, тип Т3, легковий комбі В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України за початковою ціною автомобіля, визначеною в договорі застави в розмірі 100100 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 206, 207,218, 536, 629,642, 651 ЦК України, ст..8, 11, Закону України «Про захист прав споживачів, ст.. 23-28 Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.. 25, 28 Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved