Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач 07.07.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і доводи мотивує тим, що з 25.01.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №39. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В заяві позивачка зазначає, що сторони зупинили шлюбні відносини, неповнолітній син мешкає з позивачкою і знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні, навчанні не приймає, станом здоровя не опікується. Позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка не зявилася, в позовній заві зазначила, справу розглядати у її відсутність, позов підтримала, але за участі її представника [PERSON] Представник [PERSON] також подала клопотання про розгляд справи у її відсутність позов підтримала. Відповідач також не зявився, але подав клопотання про розгляд справи у його відсутність позов визнав, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 25.01.2003 року уклали шлюб, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, що є наявною у справі, згідно якого [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, зроблено відповідний запис № 39 після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища, чоловікові Селімов, дружині [PERSON], шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька. Про те, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], вбачається з копії свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, що є наявними у справі, і в графі батьки зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON] і в установленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював, а в заяві визнав себе батьком дитини. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоровя та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. На підставі статті 191 ч.1 СК України, аліменти присуджуються з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що сторони однією родиною не мешкають, неповнолітня дитина мешкає з позивачкою і знаходиться на її матеріальному утриманні, з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулася до суду 07.07.2016 року, тому позовна заява позивачки згідно зі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 гривню. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України і

Outcome: approved