Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач, 06.08.2014 року звернувся до суду із вказаним позовом. В його обґрунтування зіслався на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 27.11.2008 року, який було розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.11.2013 року. Під час сімейного життя ними була придбана квартира [ADDRESS]. У зв'язку із частими сварками та конфліктами спільне проживання у квартирі неможливе. Просить в порядку поділу майна подружжя, визнати за ним та за відповідачкою право власності по ? ідеальної частки спірної квартири кожному. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав, в їх обгрунування зіслався на обставини вказані в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Пояснення позивача підтримав його представник [PERSON] Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов визнали, не заперечують щодо поділу квартири. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.11.2008 року. Від шлюбу даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON]. Через погіршення стосунків у сім'ї шлюбні відносини припинились. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.11.2013 року шлюб між ними розірвано. 06.08.2010 року сторонами придбано майно - квартира [ADDRESS], що зареєстроване за відповідачкою [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2010 року. Оскільки вказане майно набуте сторонами в період шлюбу, тому є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартира, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові кошти та майно, належне подружжю та іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3 статті 368 ЦК України). Беручи до уваги наведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення і за кожним із подружжя в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя слід визнати право власності на 1/2 ідеальної частки спірної квартири, без її реального поділу і залишити у їх спільній частковій власності. Разом з тим, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати слід розподілити між сторонами пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду із вказаним позивом було сплачено судовий збір у сумі 2028,6 грн., то із відповідачів слід достягнути решту судового збору відповідно до ціни позову, тобто 1625, 40 грн.

Outcome: approved