Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач 10.11.2014 р. звернувся до суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання. Позивач зазначив, що висновком МСЕК від 02.10.2014 року йому первино було встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 60% в наслідок професійного захворювання, яке розвилось у нього внаслідок виконання трудових обов'язків ГРоЗ. Професійне захворювання стало можливим в результаті неприйняття ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» всіх запобіжних заходів для виключення впливу шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу пов'язаних з його роботою в якості гірника очисного забою. Внаслідок професійного захворювання, він довгий час відчуває сильний фізичний біль. Також він відчуває постійний фізичний та психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, яке виражається в почуттях тривоги, страху, що він ніколи не вилікується від негативних наслідків професійного захворювання. Таким чином в наслідок отриманого професійного захворювання йому спричинена моральна шкода в зв'язку з порушенням здоров'я та нормального життєвого ритму, він позбавлений можливості займатися фізичною працею. На теперішній час від нього потрібні додаткові зусилля для організації свого життя в побуті та необхідністю звернення до лікарів. Просить суд стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди на його користь 18000 грн. 00 коп. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явився, надав суду заяву з проханням задовольнити позов та розглядати справу без його участі. Представник відповідача - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» Пишна В.Г. у судовому засіданні заперечувала проти позову, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що факт наявності моральної шкоди визначається медико - соціальною експертною комісією, на основі висновків медичних закладів, в тому числі лікаря-психіатра, про перенесений стрес чи депресію потерпілим на виробництві. При встановленні факту моральної шкоди МСЕК враховує як характер каліцтва чи іншого ушкодження здоров»я, так і залишкову працездатність потерпілого. Позивач не надав розрахунок моральної шкоди, не представив медичні документи, які б підтверджували перенесення позивачем стресових, агресивних і інших негативних проявів стану його здоров»я. Відсутність звернення позивача до лікаря психіатра говорить про те, що психічний стан його здоров»я не має відхилень від норми і не потребує психічної корекції лікаря. Просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просить суд слухати справу у їх відсутність, та винести рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно трудової книжки серії [NUMBER], позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 17.04.2005 року по 13.11.2013 року на посаді гірником очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (а.с. 11-12). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.09.2014 р. затвердженого головним державним санітарним лікарем міста Красноармійська, Димитрова, Красноармійського району, складеного 22.09.2014 р. на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», [PERSON] встановлено діагноз: «Хронічна попереково-крижова радикулопатія з помірно вираженими м'язові - тонічним, вираженим правобічним корінцевим синдромами, вираженими статико-динамічними порушеннями, помірним парезом правої стопи. Захворювання професійне, встановлено вперше». Причиною виникнення професійного захворювання є потужність зовнішньої праці при роботі за участю м'язів нижніх кінцівок і тулуба 176,6 Вт (ПДР - 90 ВТ), теж саме, при роботі з переважною участю м'язів плечового поясу 51,7 Вт (ПДР - 45 ВТ). Відповідно виписки із акту огляду серія 10ААБ №431056 виданої 02.10.2014 року Обласною профпатологічною медико - соціальною експертною комісією, встановлено [PERSON] ступінь втрати професійної працездатності 60% первинно, з 01.10.2014 до 01.11.2016 року. При вирішенні питання про право позивача на відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги статей 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в їх сукупності, якими передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати компенсації за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв,язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з положення ст. 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання. Крім того, відповідно до роз,яснень, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров,я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При встановлених судом обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 30 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що професійне захворювання, встановлене у позивача, заподіює йому моральні страждання, тому що через нього він змушений докладати додаткових зусиль для утримання себе, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Втрата працездатності привела до порушення звичайного ритму життя, через відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі. Внаслідок професійного захворювання, позивач зіткнувся з труднощами побутового плану. Він продовжує хворіти, потребує лікування. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. З урахуванням конституційної значимості здоров'я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає що заявлена позивачем вимога обґрунтована і підлягає задоволенню. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступень вини відповідача, стан здоров'я позивача, важкість змушених змін у його життєвих і виробничих зв'язках, неможливість їх поновлення, те, що позивач постійно відчуває хворобливі відчуття, має потребу в медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні. Таким чином, суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 18000 гривень, який повинен бути стягнуто з відповідача на користь [PERSON] є достатнім для відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди, спричиненої йому стійкою втратою працездатності у розмірі 60 відсотків внаслідок професійного захворювання. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв,язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved