Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 7065,08 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2016 року за курсом долару 25,15 становить 177699 грн. 25 коп. та судові витрати, а також стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] 1000 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що[PERSON] згідно кредитного договору без номеру від 16 березня 2007 року, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобовязання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 31 січня 2016 року складає 7104,84 доларів США, з яких 1500,61 доларів США заборгованість за кредитом, 4846,97 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 400 доларів США пені та комісії, 19,88 доларів США штрафу (фіксована частина), 337,38 доларів США - штрафу (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з [PERSON] 7065,08 доларів США, що еквівалентно 177699 грн. 25 коп. та судові витрати. Також, у відповідності до договору поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та [PERSON] кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та[PERSON] забезпечено порукою у розмірі 1000 грн., які позивач також просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на його користь. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності, та надано згоду на винесення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не зявились будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16 березня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та[PERSON] (позичальник) укладено договір без номеру, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,6 % на місяць на залишок заборгованості. Також сторони домовились, що заява позичальника з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Свою згоду [PERSON]висловила у своїй заяві, яку власноручно підписала (а.с. 10). Відповідач свої зобовязання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 31 січня 2016 року, згідно доданого до справи розрахунку (а.с. 7-8), становить 7104,84 доларів США, з яких 1500,61 доларів США заборгованість за кредитом, 4846,97 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 400 доларів США пені та комісії, 19,88 доларів США штрафу (фіксована частина), 337,38 доларів США - штрафу (процентна складова). Зобовязання позичальника, що випливають з кредитного договору, були забезпечені шляхом укладення з [PERSON] договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014 року, що обмежується сумою 1000 грн. (а.с. 15, 4 зворот). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобовязаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial