Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернулось до Борзнянського районного суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення, яким стягнути з останнього заборгованості за договором отримання обладнання в системі LeaseIT. В доводах на обґрунтування позову зазначено, що 01.08.2012 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ТОВ «Розетка. УА», яке діяло на підставі довіреності №11080801 від 08.08.2011 року) та [PERSON] уклали договір №120387060 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - телефон мобільний «НТС Опе V Т320е Вlаск». Правонаступником ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» відповідно до п.5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». За змістом вказаного договору згідно з п.1.1. [PERSON], користуючись системою LeaseIT отримав ІТ-обладнання від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також послуги, на умовах, визначених обраним ним, як клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT (позивач), зобов'язувався на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником, а також надавати клієнту послуги, за умови виконання ним вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п.1.2. договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг ІТ» від 01.02.2006 року і офіційно опубліковані на сайті товариства. Правила є незмінними з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Пунктом 8.7. договору відповідачем підтверджено, що він з правилами ознайомлений, їх зміст йому зрозумілий і що він погоджується їх виконувати. На підставі п.2.2. договору, а також п.4.9. правил, ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» надало [PERSON] в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - телефон мобільний «НТС Опе V Т320е Вlаск». Передача обладнання підтверджена актом приймання-передачі майна №120387060 від 02.08.2012 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становила 3762,16 грн. Згідно з п.2.1. договору, умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано пакет «LeaseIT Шістка 1» з такими умовами: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 16,67 %; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 5; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п.6.2. правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 3762,16 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 16,67 % від загальної суми платежів, а потім 5 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач мав сплатити 6 платежів по 627,03 грн. Таким чином, на підставі вищевказаних норм, а також п.п.3.1, 5.4.2, договору, у відповідача перед позивачем виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів. Отже, позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу згідно з договором у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п.14.2 правил та п.5.4.2 договору, тому він має заборгованість в сумі, що визначена розрахунком - структурою грошових нарахувань. Структура (розрахунок) грошових нарахувань та надходжень № [NUMBER] від 12.08.2015 р., що долучена до позову, відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими відповідачем останніми платежами. Згідно з структурою відповідач сплатив лише 2007,03 грн., з яких, на підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8. правил зараховано: 75,00 грн. на погашення компенсації понесених витрат, повязаних з отриманням виконання зобовязання; 375,00 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 1557,03 грн. на погашення місячних орендних платежів. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання цієї заяви не погашена і становить 23978,71 грн., складається з: 2205,13 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 21773,58 грн. - плати за прострочення щомісячних платежів. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобовязань відповідач не погоджується, що спонукало ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що згоден сплатити лише невиплачену решту вартості телефона і відшкодувати сплачений позивачем судовий збір. Пояснив, що причиною виникнення заборгованості є збіг негативних обставин, зокрема він був звільнений з роботи і не має грошових надходжень. Він отримував повідомлення від позивача про стан грошових нарахувань та надходжень. Проте, не звертав уваги на вказані позивачем дані щодо заборгованості, оскільки вважав, що зазначені у договорі Правила отримання IT-обладнання у системі LeaseIT позивач був зобов`язаний надати для особистого ознайомлення без посилань на свій сайт. Він намагався вирішити питання заборгованості і звертався до співробітників LeaseIT. Однак, доказів вказаних звернень він не надав, оскільки спілкування відбувалися по телефону. Просив застосувати строк позовної давності на частину нарахувань суми боргу, що стосується штрафу за несвоєчасну сплату обов`язкового щомісячного платежу, виходячи з дати проведеного ним останнього платежу, а також наполягав на застосуванні судом положень, передбачених ст.551 ч.3 ЦК України. Проаналізувавши доводи позивача в обґрунтування позову та міркування стосовно заявлених відповідачем заперечень на позов, заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, з урахуванням положень ст.60 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів кожною стороною у справі, в своїх оцінках у прийнятті рішення виходить з таких встановлених фактичних обставин та положень законодавства, які підлягають застосуванню відповідно до заявлених вимог. Судом встановлено, що 01.08.2012 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ТОВ «Розетка. УА», який діяв на підставі довіреності №11080801 від 08.08.2011 року) та [PERSON] уклали договір №120387060 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - телефон мобільний «НТС Опе V Т320е Вlаск». Правонаступником ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» відповідно до п.5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». Згідно з п.1.1. договору [PERSON], користуючись системою LeaseIT, набув права на отримання ІТ-обладнання та інших товарів від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також на отримання: послуги, на умовах, визначених обраним ним, як клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT (позивач) зобов'язався на підставі договору забезпечити передачу йому, як клієнту, ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо), обраним клієнтом постачальником, а також на надання клієнту послуг за умови виконання ним вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п.1.2. договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг ІТ» від 01.02.2006 року і офіційно опубліковані на сайті товариства. Правила є незмінними з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Пунктом 8.7. договору [PERSON] підтверджено, що він з правилами ознайомлений, їх зміст йому зрозумілий і що він погоджується їх виконувати. На підставі п.2.2. договору, а також п.4.9. правил, ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» надало [PERSON] в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - телефон мобільний «НТС Опе V Т320е Вlаск». Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна № 120387060 від 02.08.2012 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 3762,16 грн. Згідно з п.2.1. договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надані Клієнту, визначені пакетом LeaseIT. [PERSON] обрано пакет «LeaseIT Шістка 1» з такими умовами: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 16,67 %; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 5; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п.6.2. правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого пакетом LeaseIT строку. Структура (розрахунок) грошових нарахувань та надходжень №2015081203 від 12.08.2015 р., що долучена до позову, відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими відповідачем останніми платежами. Згідно з Структурою відповідач сплатив лише 2007,03 грн., з яких, на підставі ст.534 ЦК України та п. 6.8. правил зараховано такі суми: 75,00 грн. на погашення компенсації понесених витрат, повязаних з отриманням виконання зобовязання; 375,00 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 1557,03 грн. на погашення місячних орендних платежів. Проте, відповідач в суді стверджував, що йому нічого не було відомо про вказані правила і що він нібито вважав, що правилами є текст договору. Суд, з огляду на умови договору лізінгу й, з урахуванням порядку повідомлення відповідача про стан розрахунку по вказаному договору, розцінює вказані пояснення, такими що, не можуть бути прийняті як виправдання за несплату платежів, передбачених договором, від чого виникла заборгованість по договору фінансового лізингу. Наслідки несплати шомісячних внесків за отримане обладнання (телефон) визначені також і п.7 в тексті договору від 01.08.2012 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ознайомився з Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, і його підпис у договорі свідчить про те, що зміст Правил є йому зрозумілим і що він погоджується дотримуватися зазначених Правил. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг ІТ» від 01.02.2006 року і офіційно опубліковані на сайті товариства. Правила є незмінними з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Відповідно до ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому сторона - підприємець, взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортного загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. З урахуванням порушення відповідачем договору в частині строків внесення коштів, доводи про необізнаність про наслідки не є об`єктивною причиною, що може вважатися допустимою, оскільки є порушенням умов договору. Водночас, згідно з п.6.5 Правил Оператор LeaseIT щомісячно формував та надсилав рахунки відповідачу для інформування його про розмір сум належних до сплати у відповідному місяці простим листом. Правилами передбачено, що неотримання рахунку не звільняє відповідача від зобов'язань щодо своєчасної оплати платежів, з огляду на що оператор LeaseIT не несе відповідальність за недоставку або несвоєчасну доставку поштою рахунків. Відповідно до п.6.6 Правил розрахунковий період становить 1 календарний місяць. Оплата платежів здійснюється до 20 числа поточного місяця. Якщо до 15 числа поточного місяця рахунок не надійшов клієнтові, [PERSON] повинен був повідомити про це оператора LeaseIT або самостійно розрахувати суму платежу. У випадку ненадходження рахунку, про що не був повідомлений оператор LeaseIT, Клієнт вважається таким, що отримав рахунок. [PERSON] не звертався до позивача з запитами щодо стану повного погашення платежів, що можна розцінювати як небажання виконувати взяти на себе зобов'язання щодо належного виконання умов договору. Отже відповідачем порушені вимоги, визначені ст. 610 ЦК України, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розділом 8 Договору п. 8.1 визначено що, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту розірвання з ініціативи будь-якої зі сторін або з підстав, передбачених договором, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов язань, тобто договір діє до моменту повного взаємного розрахунку між сторонами. Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно ч. 5,6 ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань та умов, які передбачені Правилами та п.5.4.2 Договору про своєчасність та повноту сплати платежів, договір діє і на сьогодні, і з цього слідує, що позовна давність не спливла. Згідно з положеннями п.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду). Водночас, п.2 ст.786 ЦК України із загальних положень про найм (оренду) передбачено, що перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем. Відповідачем обладнання за Договором повернено не було, як не було і здійснено повної оплати згідно Договірних умов, внаслідок якої на підставі п. 7.1. Правил Відповідач набув би на нього право власності. Виходячи з вищевказаних норм, строк, у межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтереса, пропущено не було. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають задоволенню, оскільки не погашені строком позовної давності. Відповідно до ст.261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з Договором № 120387060 від 01.08.2012 року відповідач обрав пакет LeaseIT Шістка-1 і останній платіж він повинен був сплатити до 20.06.2012 року, але оплати не здійснив, тобто 20.01.2013 року є днем, коли позивач довідався про порушення свого права, який і можна вважати початком перебігу строку позовної давності. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Якщо 20.01.2013 року є днем, коли позивач довідався про порушення свого права, і є початком перебігу строку позовної давності, то, додавши 3 роки (строк загальної позовної давності) - 20.01.2016 року слід вважати останнім днем звернення позивача із позовною заявою про стягнення заборгованості. Однак позивач звернувся до суду 26.08.2015 року шляхом відправлення позовної заяви поштою, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті від 26.08.2015 року. Виходячи з положення вищевказаних норм, строк, у межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, пропущено не було. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають задоволенню, оскільки не погашені строком позовної давності. Доводи відповідача про застосування строку позовної давності на підставі ст.258 ЦК України відносно нарахувань штрафних санкцій, сума яких на його погляд значно перевищує розмір збитків, на підставі того, що ним був здійснений останній платіж в лютому 2014 року, а позивач звернувся з позовом 26.08.2015 року, а також на підставі ст.551 ч.3 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, під час перевірки судом їх обґрунтованості, визнані такими, що суперечать положенням глави 58 найм (оренда), ст.786 ч.2 ЦК України. Так, даною статтею передбачено, що перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця, які в даному випадку визначені договором від 01.08.2012 року та Правилами, затвердженими позивачем, починається з моменту повернення речі наймачем ([PERSON]Г.), а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму. Проте відповідачем не надано доказів вказаних обставин. Судом також встановлено, що загальна первісна вартість переданого обладнання становить 3762,16 грн. Згідно структури (розрахунку) відповідач сплатив лише 2007,03 грн., з яких зараховано: 75 грн. на погашення компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання; 375,00 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 1557,03 грн. на погашення місячних орендних платежів у відповідності до п. 6.8. правил та ст.534 ЦК України. Отже, заборгованість відповідача не погашена і становить 23978,71 грн. Вимога позивача про стягнення сплаченого ним судового збору в сумі 243,60 грн. підтверджена платіжним дорученням № 798 від 21.09.2015 року. Відповідно до ст.11 ч.2 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором отримання обладнання в системі LeaseIT є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved