Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 03.03.2012 року в сумі 39310 грн. 14 грн., позовні вимоги мотивовані тим, що між банківською установою та відповідачем 03.03.2012 року був укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість 39310 грн. 14 коп., яка складається з: 4171,85 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками - 29590,19 грн., 3200 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 2348,10 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, надав додаткові письмові пояснення, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі . Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, подав заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 58) при обрахунку сум пені та штрафів, а також подав письмові заперечення (а.с. 59-60) та додаткові заперечення (а.с. 70) в яких зазначав, що банком невірно обраховано заборгованість за кредитним договором, а також неправомірно в односторонньому порядку було підвищено відсоткову ставку за договором, а саме: з 01.09.2014 року підвищена до 34,80% та 01.04.2015 року підвищена до 43,20 % про що відповідача не було повідомлено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-33). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2016 року становить 39310 грн. 14 коп., та складається з: 4171,85 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками - 29590,19 грн., 3200 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 2348,10 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON], укладаючи договір про надання коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Пам'яткою клієнта» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, з умовами якого він ознайомлений, про що свідчить його підпис у заяві позичальника (а.с. 6 зворот). [PERSON] отримав 03.03.2012 року картку № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 01/2016 року. Згідно із довідкою про умови кредитування, було визначено базову процентну ставку в місяць - 2,5%, процентну ставку в місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75 % (а.с. 7). Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяці або 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена, а саме 01.09.2014 року підвищена до 34,80% та 01.04.2015 року підвищена до 43,20 %, що підтверджується наказами банку СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року та СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року. Згідно з п. 1.1.3.2.3 «Умов та правилами надання банківських послуг» банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк зобов'язаний за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менш, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, у тому числі, у виписці за картрахунком, що узгоджується з п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Цим же пунктом визначено, що клієнт є таким, що приймає нові умови, якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення клієнта про незгоду зі змінами. З виписки по рахунку вбачається новий розмір встановленої нової відсоткової ставки та період, за який нараховуються відсотки. Пунктом 1.1.2.3 Умов встановлений обов'язок клієнта одержувати виписки про стан картрахунків і про здійснені операції за картрахунками, а п. 1.1.2.4 визначено його обов'язок у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку звернутися до банку і погасити заборгованість, що виникла перед банком. Положеннями п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 35 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Враховуючи викладене вище, суд погоджується з доводами позивача про те, що умовами кредитного договору було передбачено право банку змінювати процентну ставку за певних умов. Позивач, змінюючи розмір відсотків за кредитом 01.09.2014 року та 01.04.2015 року, умови договору виконав та [PERSON] про це проінформував, що підтверджується випискою по картрахунку (а.с. 94-95). Даних про те, що відповідач звернувся до банку з заявою про незгоду зі змінами Правил та/або Тарифів і погасив наявну заборгованість, матеріали справи не містять. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Про застосування позовної давності представник відповідача просив у заяві від 09.11.2016 року (а.с. 58-60) та запереченнях від 09.11.2016 року (а.с. 61-65). Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору, а погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13). Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Унверсальна, 55 днів пільгового періоду» відсотки за користування кредитними коштами повинні сплачуватись до 25 числа місяця, що слідує після облікового, отже строк погашення відсотків за вересень 2013 року - до 25.10.2013 року. Оскільки з позовом позивач звернувся 26.09.2016 року то відсотки за період з 01.09.2013 року (в межах строків позовної давності) по 25.09.2016 року становлять 29389,05 грн. Умови, в яких установлено позовну давність тривалістю у 50 років (а.с. 22), не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-16цс15. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже слід зазначити, що згідно п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1. Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 30 зворот), які були змінені 01.09.2014 року та 01.04.2015 року (а.с. 79) клієнт виплачує пеню - базову процентну ставку по договору + 100 грн. одноразова пеня нараховується в день нарахування процентів. Отже, так як з позовом позивач звернувся 26.09.2016 року до суду, пеня нарахована в межах строків позовної давності за період з 26.09.2015 року по 31.08.2016 року становить 1200 грн., що підтверджується довідкою про розмір заборгованості (а.с.5). Згідно із довідкою про умови кредитування з виконанням кредитки універсальна (а.с. 7) встановлено відповідальність боржника у вигляді штрафу за порушення строків повернення платежів більш ніж на 120 днів, відповідно до якої клієнт повинен оплатити штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Отже, у зв'язку із тим, що банк не пропустив строк щодо нарахування штрафу, розмір штрафу становить 1848,10 грн. - відсоткова складова та 500 грн. - фіксована складова.. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору підлягає частковому задоволенню стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4171,85 грн. - заборгованості за кредитом, 29389,05 грн. - заборгованості за відсотками, 1200 грн. - заборгованості за пенею та 2348,10 грн. штрафу, а всього 37109 грн. 00 коп. Оскільки позовні вимоги задоволено на 94,4 % з відповідача на користь позивача з відповідача підлягає стягненню в рахунок відшкодування судових витрат 1300 грн. 83 коп.

Outcome: partial