Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначається, що 10.04.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № DNH4KP11440204, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4030, 00 грн. на строк до 10.04.2006 року. При порушенні своїх зобовязань за договором відповідач зобовязаний сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 72,00% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Отримані відповідачем кошти до теперішнього часу не повернуті, тим самим договір не є розірваним, тому відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відсоткам за вказаним кредитним договором нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 23.03.2013 р. по 23.03.2016 р. у розмірі 105908,40 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові просив розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач [PERSON] своєчасно повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 10.04.2005 року між відповідачем та позивачем ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № DNH4KP11440204, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4030, 00 грн. на строк з 10.04.2005 р. по 10.04.2006 р. включно, в обмін на зобовязання позичальника по повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені договором строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж)у сумі 383,87 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до Умов. Відповідно до умов договору, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 72,00% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобовязання не виконав , у звязку з чим розмір його простроченої заборгованості по кредиту перед позивачем станом на 23.03.2016 р. складає 4030, 00 грн. Відповідно до п. 3.1 Договору, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі зазначеному у Договорі. При непогашенні кредиту в строки, установлені п. 1.2 Договору заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 3.2 Договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Строк прострочення за тілом кредиту за період 23.03.2013 р. по 23.03.2016 р. становить 1095 днів, розмір простроченої заборгованості складає 4030, 00 грн., розмір % ставки в день дорівнює 2,4%, а отже сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає 105908,40 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved