Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

ПАТ «Фольксбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 03 жовтня 2008 року між ним та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір №KF52767, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 31 500,00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 02 жовтня 2023 року. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору, а тому прострочена ним заборгованість складає 27 377,22 Доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 26 872,07 Доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 502,77 Доларів США. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №KF52767 від 03.10.2008 року в сумі 27 377,22 Доларів США, що гідно курсу НБУ на день звернення до суду складає 218 826,12 гривень, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № KF52767, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 31 500,00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 02 жовтня 2023 року. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови договору та належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року № KF52767 не виконав та має прострочену заборгованість. Відповідно до п. 5.2.9 позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти та , а також можливі пеню та штрафні санкції незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/аба відсотків щонайменше на один місяць, перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків, утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом ат /або процентами. У відповідності до умов кредитного договору, позивачем з метою реалізацій свого права на дострокове повернення кредиту на адресу відповідача 18.07.2013 року направлено досудову вимогу за вих. № 09-3/17768, якою він повідомив останнього про необхідність погашення простроченої заборгованості. Між тим вказана вимога позивача відповідачем не задоволена, заборгованість за кредитним договором від не погашена. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору та в силу положень ст.ст. 1054, 1050 ЦК України та умов договору позивач набув права вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати процентів. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № KF52767 від 03 жовтня 2008 року даним позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем становить 27 377,22 Доларів США, що еквівалентно 218 826,12 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 26 872,07 Доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 502,77 Доларів США. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 27 377,22 Доларів США, що еквівалентно 218 826,12 гривень є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь ПАТ «Фольксбанк» має бути стягнута заборгованість в зазначеному розмірі. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі за сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви. При цьому суд вважає, що із відповідача на користь позивача не підлягає стягненню судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, оскільки ухвалою Глибоцького районного суду від 24 жовтня 2013 року у задоволенні заяви відмовлено. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved