Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Питання про ухвалення додаткового рішення по справі розглядається за ініціативою суду. Згідно з ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо зокрема суд не вирішив питання про судові витрати. Рішенням Керченського міського суду АРК від 30.01.2014р. позов [PERSON] задоволений частково : правочин купівлі-продажу автомобіля марки Opel Astra від 13 липня 2013р. визнаний недійсним, визнано право власності [PERSON] та [PERSON] за кожним : на 1/2 частку спірного автомобіля та на 1/2 частку квартири [ADDRESS], поділені предмети майна побутового призначення. Зустрічний позов [PERSON] залишений без задоволення. Разом з тим, вказаним судовим рішенням не вирішено питання про розподіл судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Позивач , її представник, а також відповідач [PERSON] та її представник, представник третьої особи, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, що відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Представник [PERSON] - [PERSON] заявив, що оскільки адвокат [PERSON] на надав суду книгу доходів та витрат , не підтвердив сплату податків з отриманих від позивача грошових сум, то підстав для компенсування витрат на правову допомогу немає. Відповідач [PERSON] вважає, що оскільки сторони більшість майна поділили за домовленістю , то не є справедливим покласти тільки на нього всі витрати на оплату судового збору , його слід поділити між сторонами. В підтвердження судових витрат позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в сумі 3500,00 грн., а також рахунок -фактуру та Акт виконаних робіт , якими нею підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 1800,00 грн. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати , підтверджені документально. Отже, судовій збір , сплата якого підтверджена квитанцією, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Позиція відповідача [PERSON] про покладення цих витрат на кожну зі сторін в рівному розмірі не ґрунтується на законі, тому суд її не приймає до уваги. Статтею 79 ЦПК України до судових витрат в тому числі віднесені витрати на правову допомогу. З матеріалів справи убачається, що адвокат [PERSON] представляв інтереси позивача на підставі Договору про надання правової допомоги , вартість наданих ним послуг підтверджена наданням Роханку-фактури та Акту виконаних робіт на загальну суму 1800,00 грн. (а.с.10,11, 161,162). Згідно з ст. 47 ЦПК України учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Приймаючи до уваги, що про допуск [PERSON] до участі в судовому процесі у відповідному статусі позивач не заявляла , такої ухвали суд не постановлював, підстав для відшкодування витрат на правову допомогу суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved