Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач 10.06.2014 р. звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 062-02/К-07 від 17.09.2007 р. у розмірі 3695,49 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.09.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 062-02/К-07, згідно з умовами якого [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 6500,00 грн. з розрахунку 19,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на придбання певного майна, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів не пізніше 16.09.2009 року. Виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 062-02/П-07 від 17.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], [PERSON] Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в розмірі 3695,49 грн. станом на 26.05.2014 року. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3695,49 грн., стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та без фіксації судового процесу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 17.09.2007 р. між ТОВ «Український промисловий банк» ( правонаступник ПАТ «ДельтаБанк») та відповідачем укладено договір № 062-02/К-07, за умови якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6500,00 грн. з розрахунку 19,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на придбання певного майна, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів не пізніше 16.09.2009 року. Умови кредитного договору відповідач порушив, кредит та відсотки не погасив. За таких обставин утворився борг за кредитним договором. Станом на 26.05.2014 року відповідач заборгував позивачу 3695,49 грн., сума боргу складається з: - 1817,25 грн. - тіло кредиту; - 1878,24 грн. - заборгованість за відсотками. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши з ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «ДельтаБанк») кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до вимог ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. На підставі вищевикладеного, термін дії кредитного договору № 062-02/К-07 від 17.09.2007 року закінчився 16.09.2009 року. Відповідно ст.ст. 257, 258 ЦК України, на момент подання позову закінчився як трирічний строк позовної давності за кредитом та заборгованості за відсотками, так і річний строк позовної давності для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення неустойки, пені та штрафів, а в судовому засіданні не заявлено клопотання про застосування позовної давності. Враховуючи положення п. 7 ч. 11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимогами повернення споживчого кредиту, строк якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо), положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку. Оскільки позивач подав позов лише у червні 2014 р., тобто після спливу строку позовної давності, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропущення позовної давності, вважає, що строк позовної давності не сплив, клопотань про поновлення дії строку позовної давності позивачем не заявлялося, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed