Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач 08.09.2020 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, що був зареєстрований 22 січня 1994 року Дівичківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 2. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, через що не можуть знайти спільної мови, що призводить до непорозумінь. Відповідач не розуміє його як чоловіка, не рахується із його думкою, не поважає його. Такі відносини призвели до того, що між ними зникло почуття любові, вони припинили відносини. З червня 2013 року вони проживають окремо, між ними сімейні стосунки не підтримуються, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 09.10.2020, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 22 січня 1994 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що 22.01.1994 за № 2 зроблено відповідний запис Дівичківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22.01.1994 Дівичківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. До позову додано довідку № 832 від 07.09.2020, що видана виконавчим комітетом Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, де зазначено, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . На час видачі довідки разом із ним зареєстровані син [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] . Позивач у позовній заяві зазначив, що між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, різних поглядів на шлюб та сім`ю. Між сторонами зникло почуття любові, відсутні спільні інтереси. Вони не підтримують сімейних стосунків, з червня 2013 року проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, нормальне спілкування між ними відсутнє. Подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідач будь-яких заперечень з цього приводу не надала. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. У відповідності до положень ст. ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За правилами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. За таких обставин, відповідно до вимог до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved