Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 9,651,15 грн., сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що 15.03.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, в зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.08.2014 року має заборгованість - 12502,48 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2778,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7412,66 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 2311,61 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3787,10 грн., яка була задоволена рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.11.2009 року з Відповідача [PERSON] на користь позивача, різниця становить 8715,38 грн., а також штрафи: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 435,77 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 9651,15 грн. Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № б/н від 15.03.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», та відповідачкою [PERSON], остання отримала кредит в національної валюті України - гривні у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. З кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, тому станом на 31.08.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12502,48 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2778,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7412,66 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 2311,61 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.11.2009 року з Відповідача [PERSON] на користь позивача стягнута заборгованість в розмірі 3787,10 грн., тому різниця становить 8715,38 грн., а також штрафи: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 435,77 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 9651,15 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки відповідач вчасно, та належним чином не виконав умови договору і заборгованість за кредитним договором становить 9651,15 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № IHM99B0LUM від 29.09.2014 року. Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 243,60 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved