Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Повне товариство «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів [PERSON] та компанія» подало на розгляд суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення боргу за договором фінансового кредиту. Представник позивача, Повного товариства «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів [PERSON] та компанія» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю із підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Із змісту позовних вимог Повного товариства «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів [PERSON] та компанія» вбачається, що між Повним товариством «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів [PERSON] та компанія» та [PERSON] 25 жовтня 2013 року було укладено Договір №1 про надання ломбардом фінансового кредиту № 25/10/ВВ1/13. За умовами п. 1.1 вищезазначеного кредитного договору відповідачу було надано грошові кошти шляхом видачі готівки через касу, на строк до 180 діб, із 25 жовтня 2013 року по 22 квітня 2014 року включно, у вигляді термінового кредиту в розмірі 246\~000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,17 % за добу від суми кредиту, що складає 418,20 грн. на добу. Відповідач зобов'язався своєчасно повернути кредит та своєчасно, у повному обсязі сплачувати позивачу проценти за користування ним. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактично отримані кошти щомісячно за період часу з першого по останній календарний день кожного поточного місяця. Відсотки сплачуються відповідачем щомісячно, в строк до 1-го числа кожного наступного місяця за поточним. Свої зобовязання по наданню кредитних коштів [PERSON] позивач виконав належним чином та у повному обсязі через власну касу. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Проценти за користування кредитом відповідач сплатив неповністю. Перший платіж за відсотками у розмірі 15 055,20 грн. здійснив у строк 29 листопада 2013 року. Потім 2 роки відмовлявся від виконання зобовязань, незважаючи на неодноразові звернення з боку позивача. Довіреною особою відповідача 23 листопада 2015 року було сплачено відсотки у розмірі 237 210,00 грн., проте заборгованість за відсотками не було повністю погашено, а за отриманим кредитом заборгованість не погашено взагалі. На дату подачі позову заборгованість за непогашеним кредитом складає 246 000,00 грн., за відсотками 115 750,80 грн., загалом - 361 750,80 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1 Про надання ломбардом фінансового кредиту № 25/10/ВВ1/13 від 25 жовтня 2013 року у розмірі 361 750,80 грн., у тому числі: кредит 246 000,00 грн., відсотки 115 750,80 грн., а також судовий збір у розмірі 5 426,26 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що згідно з п. 1.3. Договору про надання ломбардом фінансового кредиту від 25 жовтня 2013 року забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотека згідно з іпотечним договором № 2 двохкімнатної квартири загальною площею 46,2 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана квартира, яка належала відповідачу [PERSON], була відчужена з відома та за згодою іпотекодержателя та 15 листопада 2015 року була зареєстрована за новими власниками, а кошти від її реалізації повинні були бути спрямовані на погашення зобовязань за кредитним договором. Однак, як зазначається у позовній заяві, довіреною особою відповідача 23 листопада 2015 року було сплачено тільки 237\~210,00 грн. і заборгованість по кредиту погашено не повністю. При цьому продаж іпотечного майна відбувався без відома та участі відповідача, при оформленні кредитного договору ним підписувався ряд документів, можливо і була видана довіреність іншій особі на право вчиняти юридично значимі дії від імені відповідача, однак відповідачу невідомо на яких умовах та за якою вартістю була реалізована квартира в центрі м. Києва і яким чином кошти спрямовувались на погашення заборгованості за кредитним договором. Вказав, що реальна вартість квартири значно більша за суму фактично сплачену за неї. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши представників сторін та вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав: У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог\~і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~\~зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2013 року між Повним товариством «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів [PERSON] та компанія» та [PERSON] було укладено Договір № 1 про надання ломбардом фінансового кредиту № 25/10/ВВ1/13. За умовами п. 1.1 вищезазначеного кредитного договору відповідачу було надано грошові кошти шляхом видачі готівки через касу, на строк до 180 діб, із 25 жовтня 2013 року по 22 квітня 2014 року включно, у вигляді термінового кредиту в розмірі 246000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,17 % за добу від суми кредиту, що складає 418,20 грн. на добу. Кредит надається згідно письмової заяви позичальника. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на фактично отримані кошти щомісячно за період часу з першого по останній календарний день кожного поточного місяця. Відсотки сплачуються позичальником щомісячно, в строк до 1-го числа кожного наступного місяця за поточним. Залишок відсотків за неповний розрахунковий період сплачується одночасно з погашенням суми кредиту (а.с.5-10). Відповідно до п. 2.2. договору позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п. 1.1., 2.3.1, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. За умовами п. 2.3.1 договору при виникненні кожної із наступних подій: - порушення судом справи про визнання позичальника недієздатним або обмежено дієздатним або кримінальної справи відносно позичальника або заставодавця; - неможливості звернення стягнення на майно, заставлене з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, із будь-якої причини; - установлення невідповідності дійсності відомостей, які містяться в даному договорі та заяві на отримання кредиту; - пред'явлення третіми особами вимог до забезпечення та/або порушення заставодавцем зобов'язань по договорах, укладених із метою забезпечення виконання зобов'язань за даним договором; - винесення постанови органів внутрішніх справ про перебування позичальника у розшуку більше 180 днів; - у разі виникнення простроченої заборгованості чи інших порушень умов, вказаних у п.п. 1.1 цього договору з боку позичальника, кредитодавець має право на власний розсуд змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення, або розірвати договір у судовому порядку, або здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням позичальникові відповідного повідомлення. Відповідно до п. 3.1. договору за користування кредитом у період із дати укладення цього договору до дати фактичного погашення кредиту позичальник щомісяця сплачує відсотки за користування кредитом в терміни та в розмірі, що визначені в п. 1.1., п. 2.3.1., п. 3.3., п. 3.4 даного договору. Згідно з п. 3.2. договору кредиту кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків кредитодавцю згідно з п.п. 2.2.5, 2.3.3 цього договору, далі неустойки згідно розділу 4 цього договору, далі - простроченої заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом, далі - простроченої заборгованості за кредитом, простроченої заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом, поточної заборгованості по кредиту. За правилами п. 4.1 договору кредиту при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п. 1.1, п.2.3.1, п. 3.1, п. 3.3 договору кредиту, позичальник зобов'язується сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 20% від суми несплачених відсотків, що розраховується за кожен день прострочення зобовязання по сплаті відсотків. Пунктом 4.2. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених п.п. 1.1, 2.3.1 договору кредиту, позичальник зобов'язується сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 1% від суми неповернутого кредиту, що розраховується за кожен день прострочення зобовязання по сплаті кредиту. У разі, якщо прострочення виконання зобовязання по поверненню кредиту складає понад 30 календарних днів, позичальник додатково сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми кредиту. Відповідно до п. 1.5. договору кредиту позичальник гарантує, що на момент укладення даного договору він ознайомлений з розмірами усіх грошових платежів та витрат повязаних з укладенням договору застави (іпотеки, закладу) та договору страхування відповідно до умов даного договору. Матеріалами справи підтверджено, що в день укладення договору про надання фінансового кредиту тобто 28 жовтня 2013 року та 30 жовтня 2013 року позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 246000 гривень відповідно до видаткових касових ордерів (а.с.13, 14). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України містить перелік правових наслідків, які можуть застосовуватись до порушника в сукупності та окремо, залежно від умов, передбачених договором та законом. Станом на дату подачі позову заборгованість відповідача за непогашеним кредитом складає 246 000,00 грн., за відсотками 115 750,80 грн., загалом - 361 750,80 грн. (а.с.3). Згідно з п. 1.3. Договору про надання ломбардом фінансового кредиту від 25 жовтня 2013 року забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотека згідно з іпотечним договором № 2 двохкімнатної квартири загальною площею 46,2 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.67-73). Відповідно до копії заяви від 24 жовтня 2013 року [PERSON] дав свою згоду довіреній особі відповідно до довіреності (а.с.75-76) реалізувати на свій розсуд двохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. За рахунок отриманих коштів погасити кредит та його заборгованість: відсотки, неустойку, пеню, штрафні санкції перед позивачем згідно з кредитним договором № 25/10/ВВ1/13 від 25 жовтня 2013 року та договору іпотеки від 25 жовтня 2013 року (а.с.74). Вказана квартира була реалізована за ринковою вартістю станом на 20 листопада 2015 року, у сумі 237\~210,00 грн., що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 23 листопада 2015 року (а.с.86-87, 78), копією прибуткового касового ордеру № 128 від 23 листопада 2015 року (а.с.77). Вказані кошти спрямовані на погашення заборгованості відповідача за з кредитним договором № 25/10/ВВ1/13 від 25 жовтня 2013 року та договором іпотеки від 25 жовтня 2013 року, що не заперечується представниками сторін, тому твердження відповідача про відсутність підстав для задоволення позову суд вважає необґрунтованими. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати (а.с.1) у розмірі 5 426,27 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 611, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved