Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач 07 серпня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11275060000, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 65\~500,00 доларів США, у порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, 25 грудня 2007 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір поруки №11275060000/П/2 згідно умов яких поручителі зобовязалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11275060000 від 25.12.2007 року, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Позивач зазначає, що зі своєї сторони виконав умови кредитного договору, кредит позичальнику надав. Але, [PERSON] попри взяті на себе зобовязання у терміни, визначені умовами договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом своєчасно не повернула, допустила прострочення позики, тим самим порушила умови укладеного кредитного договору, у звязку із чим, станом на 31.07.2015 року її заборгованість перед банком складає 64\~600,58 доларів США, із якої: заборгованість за кредитом 58\~550,55 доларів США; заборгованість за процентами 6\~050,03 доларів США; та пеня 27\~492,13 грн. Оскільки відповідачі добровільно не бажають виконувати взяті на себе зобовязання, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом, у якому просить суд стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №\~11275060000 від 25.12.2007 року в сумі 64\~600,58 доларів США, пеню в сумі 27\~492,13 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач в особі свого представника за довіреністю [PERSON], не зявився. До суду представник надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.63). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про день час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про свідчать поштові повідомлення з відміткою про вручення адресату та письмова розписка в матеріалах справи (а.с.57,61). Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилала. Співвідповідач [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.58). Про причин своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання. Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 25 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №\~[NUMBER], відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 65\~500,00 доларів США та сплатити проценти за користування в розмірі 12,4% річних, шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах визначених договором, строком користування до 25.12.2028 року (а.с.16-23). 25 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») було укладено договір поруки №1127506000/П/2, відповідно до умов якого, останній зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань за кредитним договором №\~[NUMBER] від 25.12.2007 року перед кредитором, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.24-25). Згідно п.1.3, п.1.4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно п.2.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). За змістом ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Позивач умови кредитного договору виконав - кредит надав, про що свідчить заява на видачу готівки №38 від 25.12.2007 року (а.с.49). Але, [PERSON] в порушення умов кредитного договору допустила прострочення повернення кредитних коштів, у звязку із чим, станом на 31.07.2015 року її заборгованість перед банком складає 64\~600,58 доларів США, із якої: заборгованість за кредитом 58\~550,55 доларів США; заборгованість за процентами 6\~050,03 доларів США; та пеня 27\~492,13 грн. (а.с.39-48). Про наявність заборгованості за кредитним договором відповідачі повідомлялись шляхом направлення поштою вимог про від 26.06.2015 року (а.с. 26-27,28-29). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 64\~600,58 доларів США та пеню в сумі 27\~492,13 грн. Вирішуючи щодо судових витрат, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, його вимоги задоволено, тому із співвідповідачів у рівних частках належать до стягнення документально підтверджені судові витрати у сумі 3\~654,00 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved