Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 10.02.2012 року [PERSON]. отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 26.04.2017 року має заборгованість у розмірі 28487,51 грн., яку він добровільно не виплачує. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не має заборгованості перед банком, бо вчасно у встановлений договором час погашав свою заборгованість, а за його підрахунками за весь час користування кредитними коштами він погасив банку 21886 грн. 15 коп., а мав погасити всього 15000 грн., бо проценти за користування грошима він не мав сплачувати, бо віддавав борги завчасно. Вважає, що в своєму розрахунку його заборгованості банк навмисно вказав неправильні дати внесення ним коштів, які свідчать про прострочку платежів, щоб нарахувати зайві суми боргу у вигляді штрафних санкцій і процентів за користування кредитними коштами, які мали б нараховуватися лише при порушенні ним термінів повернення коштів. Надати докази того, що розрахунок банку містить неправильні данні про дати погашення ним кредиту, та коли фактично ним здійснювалися платежі не може. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що 10.02.2012 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 умов та правил надання банківських послуг боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною правил та/або «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним довго ром, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно п. 2.1.1.12.11 умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. П. 1.1.3.2.2 умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. В порушення засади змагальності сторін, у відповідності до яких на підставі ч. 3 ст. 10 ЦПК України відповідач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, відповідачем не був спростований належними і допустимими доказами розрахунок, тому доводи усних заперечень відповідача щодо неправильності зазначення дат в письмовому доказі, наданому позивачем - розрахунку заборгованості, судом до уваги не можуть бути прийняті. Таким чином, суд приходить до висновку, що у порушення умов кредитного договору, відповідач вчасно зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань, у нього станом на 26.04.2017 року утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 28487,51 грн., яка складається з: -8358,69 грн. тіло кредиту; -10039,85 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; -8256,23 грн. нараховано пені; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -1332,74 грн. штраф (процента складова). Згідно п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved