Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

ПАТ «ПРОСТО - страхування» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 904,34 грн. та витрати понесені на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 28.12.2012 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування №АТК 224376 майнових інтересів власника автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер [NUMBER]. 22.04.2013 року на вулиці Тютюнників у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Chevrolet», моделі «Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] та застрахованого автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Галицького районного суду м.Львова від 21.06.2013 року дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху України [PERSON] У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту №79/13 від 29.04.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер [NUMBER] становить 7 809,84 грн. Подія була визнана страховою, про що 18.05.2013 року було складено Страховий акт №71186. Згідно з платіжними дорученнями №14338 та №4660 від 23.05.2013 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 7009,84 грн., які фактично складають витрати страхової компанії, пов'язані з цим випадком. Згодом стало відомо, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «СК «Уніка», відповідно до Полісу №АВ/7023581. У зв'язку з цим АТ «СК «Уніка», виконуючи взяті на себе зобов'язання, відповідно до Полісу №АВ/7023581 сплатило АТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування у розмірі 6105,50 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, відповідно до Угоди №28-08/13 про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 22.11.2013 року. Зважаючи на те, що суми грошових коштів у розмірі 6 105,50 грн. не достатньо для покриття збитків, яких зазнало АТ «ПРОСТО-страхування», у зв'язку із даною подією, тому просить стягнути з [PERSON] в свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 904,34 грн. та суму судового збору у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, однак направила суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити повністю. Проти постановлення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не направляла, відтак суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, на підставі даних та доказів, які наявні у справі з постановленням заочного рішення, зважаючи на те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов належить задовольнити повністю, з наступних підстав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 28.12.2012 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування №АТК 224376 майнових інтересів власника автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 4). З довідки, виданої Відділенням державної інспекції з обслуговування адміністративної території м.Львова та автомобільно-технічної інспекції при ГУМВС України у Львівській області вбачається, що дійсно 22.04.2013 року о 13.15 год. на вул. Тютюнників у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження у виді вм'ятини задні діверок, потертість заднього правого крила та вм'ятина, потертість дзеркала заднього виду з правої сторони. (а.с.9). Відповідно до відомостей про дорожньо-транспортну пригоду 9188919 від 22.04.2013 року, сформованих АІПС ДТП, судом встановлено, що учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди були водії [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Вина водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.04.2013 року, встановлена постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 21.06.2013 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. (а.с. 11). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №79/13 від 29.04.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер [NUMBER] становить 7 809,84 грн. (а.с. 12-28). Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки - ст. 993 ЦК України. За частиною 2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що твердження позивача, викладені у позові знайшли своє повне ствердження, позов обґрунтований, відтак, на переконання суду, з [PERSON] належить стягнути в користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 904,34 грн. (7009,84 грн. - 6 105,50 грн. = 904,34 грн.) та, в порядку ст. 88 ЦПК України - понесені і документально підтвердження судові витрати у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved