Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач 02.12.2021 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчих. Позивач в обгрунтування позовних вимог вказує про те, що громадянкою [PERSON] 15.05.2020 йому було нанесено удари по голові дерев`яною палкою. Відомості про злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрито кримінальне провадження за 12020100020002761 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального Кодексу України. Позивач зазначає про те, що отримав тілесні ушкодження. Під час події злочину були присутні свідки: брат позивача [PERSON] , дружина брата [PERSON] , мати [PERSON] та [PERSON] про що було складено акт. Позивач вказав, що не було допитано [PERSON] , позивача, свідків відсутній протокол огляду місця події. Відповідно до постанови слідчого позивач був направлений для проведення судово-медичної експертизи забійної рани тім`яної ділянки голови. Систематично направлялись клопотання начальнику поліції, підрозділу дізнання та дізнавачу з вимогою допиту свідків, витребування з експертної установи результатів експертизи щодо ступеня тілесних ушкоджень. Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві закрито кримінальне провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2020 скасовано постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 20.06.2020. Позивач зазначає про те, що звертався до прокурора. 19.10.2020 позивачу було повідомлено про те, що досудове розслідування триває, дізнавачу було надано письмові вказівки про проведення слідчих дій та за результатами кримінального провадження №12020100020002761 від 18.05.2020 буде поінформовано. Позивач звертався із скаргою до Дарницького районного суду м. Києва про визнання протиправною бездіяльності дізнавача та зобов`язання вчинити певні дії. Скаргу було задоволено 08.12.2020. Вимоги ухвали суду не було виконано і 25.12.2020 закрито провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2021 скасовано постанову дізнавача від 25.12.2020. Ухвалою суду від 07.07.2020 скаргу позивача задоволено частково. Зобов`язано розглянути клопотання позивача з дотриманням вимог ст. 220 КПК України. Позивач вказує про те, що дізнавачем не вчинено необхідних дій щодо встановлення та допиту особи, він як потерпілий не отримав належного проведення досудового розслідування. Обставини справи не досліджено, вказівки прокурора, ухвали суду не виконувались. Вимушений був вживати додаткових зусиль для захисту прав, порушився звичайний спосіб життя. Завдано душевних страждань, тому просить стягнути 500 000 грн. з Державного бюджету України для компенсації. 06.12.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачам судом було надіслано ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками. Відповідачі з відзивом до суду не зверталися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки Міської лікарні швидкої медичної допомоги №3867, 15.05.2020 здійснено огляд [PERSON] нейрохірургом, встановлено діагноз забійної рани тім`яної ділянки голови ( а.с. 7). 16.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за зверненням [PERSON] внесено відомості про злочин за ч.1 ст. 125 КК України за №12020100020002761 ( а.с. 8). 12.06.2020 відповідно до акта, засвідченого адвокатом Войтенко К.В. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] засвідчили, що стали свідками кофлікту між [PERSON] та [PERSON] , який відбувся 18.05.2020 за адресою: [ADDRESS] , яка нанесла тілесні ушкодження багатьма ударами табуретом по голові, перешкоджала у користуванні кімнатою ( а.с. 9). 17.06.2020 слідчим відділом Дарницького УПГУНП в м. Києві на адвокатський запит процесуальними керівниками є Рейзіна Т.В., Танасійчук О.Ю., Лисицина О.Б., Кузів Р.В. ( а.с. 10). 29.09.2020 відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва Лужецької О.Р.задоволено скаргу [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , скасовано постанову старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві Кудлій М.О. від 20.06.2020 про закриття кримінального провадження №12020100020002761 та відновлено досудове розслідування ( а.с. 11-13). 08.12.2020 відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого, зобов`язано допитати свідків, [PERSON] як потерпілого та допитати [PERSON] 19.10.2020 згідно до листа №52-2931-29 Київською місцевою прокуратурою №2 [PERSON] повідомлено про те, що прокуром 19.10.2020 скасовано постанову слідчого, про результати досудового розслідування кримінальних проваджень №12020100020002931 та №12020100020002761 буде повідомлено ( а.с. 15). 31.12.2020 згідно із листом за вих. №1111/125/22/01-2020 позивачу повідомлено про розгляд заяви ( а.с. 16-17). 19.01.2021 слідчим суддею Дарницького УП ГУНП в м. Києві скаргу позивача задоволено. Скасовано постанову дізнавача Лазебної Д.О. від 25.12.2020 ( а.с. 18-19) 07.07.2021 слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. скаргу [PERSON] задоволено частково, зобов`язано дізнавача розглянути клопотання [PERSON] від 24.06.2021 у триденний строк з моменту одержання копії ухвали ( а.с. 20). Згідно із ст. 2 Кримінального Кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідно до ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Згідно із ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Згідно із ст. 284 КПК України передбачено підстави закриття кримінального провадження. Відповідно із ст. 303 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності під час досудового розслідування. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно із ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно із ч.6,ч.7 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до Положення «Про Національну поліцію», затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 №877, п. п 1,4 Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів щодо їх усунення; вживає заходів з виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Таким чином ГУ НП в м. Києві не надано доказів щодо вжиття заходів щодо встановлення причин та умов, які стали підставою для звернення позивача до Дарницького УП ГУНП в м. Києві. Позивачем не надано доказів обгрунтування визначення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. Відтак, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди в розмірі 25000 грн. буде співмірним та достатнім для відновлення порушених прав позивача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При частковому задоволенні позову підлягає стягнення з відповідача на користь держави 908 грн.

Outcome: partial