Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач 10.12.2015 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 9035,09 грн. При цьому посилається на те, що 28.08.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №147638/363/к від 28.08.2013 року, за яким він отримав кредит в сумі 7000, 00 грн., за умови щомісячного часткового погашення зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік. Умови договору відповідач [PERSON] не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 17.11.2015 року становить 9035,09 грн. з них: прострочена заборгованість за кредитом - 3328,95 грн.; прострочені нараховані відсотки по кредиту - 1121,78 грн.; прострочена заборгованість по нарахованій щомісячній комісії - 350,00 грн.; заборгованість по нарахованій щомісячній комісії - 105,00 грн.; пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.4. кредитного договору - 1102,61 грн., пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 кредитного договору - 279,01; пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати щомісячної комісії, згідно п. 6.3 кредитного договору - 108,75 грн.; інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту згідно статті 625 ЦК України -2638,99 грн. Представник позивача, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.08.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №147638/363/к від 28.08.2013 року, за яким він отримав кредит в сумі 7000, 00 грн., за умови щомісячного часткового погашення зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача в заборгованість по кредиту, яка станом на 17.11.2015 року становить 9035,09 грн. з них: прострочена заборгованість за кредитом - 3328,95 грн.; прострочені нараховані відсотки по кредиту - 1121,78 грн.; прострочена заборгованість по нарахованій щомісячній комісії - 350,00 грн.; заборгованість по нарахованій щомісячній комісії - 105,00 грн.; пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.4. кредитного договору - 1102,61 грн., пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 кредитного договору - 279,01; пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати щомісячної комісії, згідно п. 6.3 кредитного договору - 108,75 грн.; інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту згідно статті 625 ЦК України -2638,99 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору .

Outcome: approved