Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та уточнивши позовні вимоги (а.с. 6570) просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.03.2012 року в розмірі 38 126,73 грн. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що 26.03.2012 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої відповідач приєднувався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті, і які разом із заявою, складали договір банківського обслуговування, умови якого останній зобовязався виконувати. Даним договором відповідачу надавалося право користуватися послугою банку «Гарантований платіж» для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами в обмін на його зобовязання погашати заборгованість по кредиту, сплати відсотків та винагороди за надання фінансового інструменту. У разі прострочення сплати кредиту банком нараховуються відсотки по підвищеній ставці. Однак, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 25.10.2016 року виникла заборгованість, яка становить 56 152,47 грн. Зазначають, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2014 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість в розмірі 32 988,06 грн., тому просять стягнути 38 126 ( тридцять вісім тисяч сто двадцять шість ) грн. 73 коп. заборгованості за договором № б/н від 26.03.2012, яка утворилась вже після винесення судового рішення, яка складається з : 16 242, 00 грн. заборгованість по відсоткам; 21 884,73 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Вказують, що оскільки відповідач припинив свою господарську діяльність у звязку із банкрутством, його зобовязання за кредитними договорами не припиняються, а залишаються за ним, як за фізичною особою, і він повинен відповідати усім своїм майном. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю (а.с.82 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України. В матеріалах справи є заява відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України (а.с.46-47). Суд, відповідно до ст. 169 ЦПК України, визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.03.2012 року фізична особа-підприємець [PERSON] підписав заяву про відкриття поточного рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.9). Згідно заяви фізична особа-підприємець [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 26.03.2012 року та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до умов договору [PERSON] було відкрито поточний рахунок № 26009051403602. Після підписання договору клієнту надається право користуватися послугами, однією з яких є послуга «Гарантований платіж», яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів банку, тобто в кредит. Розділом 3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» регламентований порядок надання та погашення кредиту за даною послугою. Послугу «Гарантований платіж» Банк надає для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами. Кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Відповідач почав користуватися послугою «Гарантований платіж» з 18.05.2013 року, шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24. Так, відповідачем було подано заявки на гарантований платіж, а саме: заявка № 31 від 18.05.2013 року на суму 3 000 грн. (а.с.24,); заявка № 43 від 02.07.2013 року на суму 2000 грн. (а.с.24 на звороті); заявка № 58 від 06.08.2013 року на суму 3100 грн. (а.с.25); заявка № 68 від 25.09.2013 року на суму 1000 грн. (а.с.25 на звороті); заявка № 80 від 30.10.2013 року на суму 12 500 грн. (а.с.26). На виконання заявок ФОП [PERSON] позивач здійснив Гарантовані платежі ініційовані клієнтом, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами-підтвердженнями банку (а.с.27, 27 на звороті, 28, 28 на звороті, 29). Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов та правил надання банківських послуг клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 грн.) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом у дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 01.02.2016 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ «Приватбанк» відсотки в розмірі 36% річних, а з 01.02.2016 року сплачує банку відсотки в розмірі 64% від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31 - й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому, за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016), і відсотки в розмірі 64 % річних від суми заборгованості з 01.02.2016 року. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено стягнення пені у розмірі 56% річних від непогашеної заборгованості за кожний день прострочки у випадку порушення будь-якого з грошових зобовязань. Сплата пені здійснюється починаючи з дня, що йде за днем порушення зобовязань, при цьому відсотки за користування кредитом і комісія не нараховуються та не сплачується. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач повернув частково кошти отримані ним за вищезазначеними заявками. Натомість, отримавши за заявкою №80 від 30.10.2013 гарантований платіж у розмірі 12 500 грн. відповідач із порушенням визначених Умовами строків повернення коштів, не сплатив вказаний платіж, у зв'язку з чим у останнього перед позивачем утворився борг. Як вбачається із виписки по рахунку, прострочена заборгованість на рахунку відповідача зявилась 06.12.2013 року і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив чергового платежу на рахунок погашення заборгованості (а.с.30, а.с. 71 ). Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.30, а.с71) вбачається, що відповідач має заборгованість, яка станом на 25.10.2016 року складається із: заборгованості за кредитом 12500 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 20783, 34 грн; пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 22 869, 13 грн. 15.07.2014 року зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] у звязку з банкрутством, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних (а.с.33-34). Проте, виключення фізичної особи-підприємця [PERSON] з реєстру субєктів підприємницької діяльності, з огляду на положення ст.ст.51, 52 ЦК України не є підставою для припинення виконання відповідачем договірного зобовязання та покладення на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання такого зобовязання. Зобовязання залишаються за ним як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 04.12.2013р. по справі №6-125цс13. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 року по справі №904/8051/14 з ФОП [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 32 988, 05 грн. за кредитним договором від 26.03.2012 року (а.с.48-54). Рішення набрало законної сили 26.12.2014 року та було звернуто до виконання, що підтверджується наказом Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 80) та постановами про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2015 (а.с.55-56). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 17 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Зазначені висновки відповідають правовим позиціям ВСУ від 23.09.2015 року у справі 6-1206цс15 , від 21.09.2016 р. у справі № 6-2739цс15, від 21.09.2016 р. у справі № 6-1252цс16, від21.09.2016 р. у справі № 6-2631 цс15. З огляду на це, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» відсотки за користування кредитом. Згідно розрахунку наданого позивачем (а.с. 71-72) та не оспореного відповідачем розмір відсотків за користування кредитом після стягнення Господарським судом Дніпропетровської області заборгованості за кредитним договором, тобто за період з 17.11.2014 року по 25.10.2016 року становить 16 242 грн. Згідно розрахунку заборгованості за період з 17.11.2014 по 25.10.2016 року пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором становить 21 884, 73 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За змістом статей 6 та 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору. Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання і на момент подачі позову не погасив заборгованість перед банком, а від так, у позивача є всі підстави для стягнення пені. Частина друга статті 258 ЦК України передбачає застосування спеціальної позовної давності в один рік щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З огляду на це з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором за період з 25.10.2015 по 25.10.2016 року, що згідно розрахунку заборгованості становить 9 880,29 грн. Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial