Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14 березня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється банком, і він дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобовязань, в звязку із чим станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість в розмірі 63274,86 грн., яка складається із наступного: 1295,00 грн. заборгованість за кредитом, 53514,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4976,31 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2989,28 грн. штраф (процентна складова), і яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Приватбанк» договору б/н від 14 березня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами складає між ним та банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, надав відповідачу картку та кредитні кошти. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобовязання за кредитним договором, і він станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість в розмірі 63274,86 грн., яка складається із наступного: - 1295,00 грн. заборгованість за кредитом, - 53514,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 4976,31 заборгованість за пенею та комісією, - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 2989,28 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свої зобовязання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що зобовязання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 63274,86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 600 грн. (платіжне доручення від 20.09.2017 року).

Outcome: approved