Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 8 травня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а останній в порушення норм закону та умов договору свої зобов'язання за договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість в розмірі 15743 гривні 64 копійки, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15743 гривні 64 копійки та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без участі представника позивача, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват- Банку та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6). Як вбачається з п.2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору, клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання та ін.(а.с. 9-32). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, договір є обовязковим для виконання сторонами. Окрім того, частина перша статті 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При системному аналізі зазначених норм чинного цивільного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що анкета-заява відповідача разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, дійсно складають кредитний договір, який вважається укладеним 8 травня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], оскільки саме в цей день він був ознайомлений із фінансовими умовами надання кредиту у зв'язку з чим до відносин, які склалися між сторонами підлягають застосуванню норми ст.ст. 1054-1056-1 Параграфа 2 ЦК України (Кредит). Статтею 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Так ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони в укладеному між ними кредитному договорі погодили, що відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не спростований останнім та об'єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, [PERSON] станом на 31 жовтня 2016 року за договором №б/н від 8 травня 2013 року та становить 15743 гривні 64 копійки, яка складається з наступного: 486 гривень 09 копійок - заборгованість за кредитом; 10831 гривня 66 копійок - заборгованість за процентами; 3200 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг з яких 500 гривень штраф (фіксована ставка); 725 гривень 89 копійок штраф ( процентна ставка) та який суд визнає достовірним та правильним та приймає до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 57-59 ЦПК України (а.с.5). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтями 546, 548 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Судом встановлено, що в п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника у вигляді штрафів за неналежне виконання своїх зобов'язань, а саме при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Враховуючи приписи вищезазначених норм ЦК України та положення договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, суд приходить до висновку про доведеність також позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 гривень та штрафу (процентна складова - 5% від суми заборгованості) в розмірі 725 гривень 89 копійок. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 15743 гривні 64 копійки. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку в натурі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved