Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №120-2008-2518, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 36139,00 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти за кредит у порядку і на умовах, зазначених в кредитному договорі. Строк користування кредитними коштами згідно графіку погашення, викладеного в додатку №1 до цього договору, встановлено до 10.07.2028 р. За користування кредитними коштами встановлено базову процентну ставку у період з 24.07.2008 р. по 10.07.2013 р. в розмірі 10,5% річних, у період з 11.07.2013 р. по 10.07.2028 р. в розмірі 16,95% річних. За користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення) встановлено підвищену процентну ставку у період з 24.07.2008 р. по 10.07.2013 р. в розмірі 31,5% річних, у період з 11.07.2013 р. по 10.07.2028 р. в розмірі 50,85% річних. Відповідно до п. 1.1.3 кредитного договору банк та позичальник погодили, у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюється процентні ставки за користування кредитом за кредитним договором, а саме: базова процентна ставка у розмірі 16,95% річних, підвищена процентна ставка - 50,85% річних, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення позичальника з основного місця роботи, при цьому додаткова угода до договору щодо внесення змін між сторонам не укладається. Так, відповідно до наказу про звільнення №821-к від 07 червня 2011 р. [PERSON], заступника керуючого Хмельницького відділення №4 Хмельницького регіонального управління Департаменту мережі відділень ПАТ «Універсал Банк», звільнено з роботи 08 червня 2011 року за угодою сторін, згідно п. с. 36 КЗпП України, а отже почали діяти відсоткові ставки погодженні сторонами в п. 1.1.3 кредитного договору З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №120-2008-2518-Р від 24.07.2008 р., за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору №120-2008-2518 від 24.07.2008 року (п.п. 1.1, 1.3 договору поруки). Позивач виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику згідно умов кредитного договору суму коштів в розмірі 36139,00 дол. США шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника №26207000236746 згідно п. 2.1.3 кредитного договору. Факт надання кредиту підтверджується меморіальним ордером №1202902USD000001 від 24.07.2008 р. Позичальник не в повній мірі виконував зобов'язання, передбачені п. 5.3 кредитного договору. 12 жовтня 2012 року у зв'язку з проведенням реструктуризації простроченої заборгованості було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №120-2008-2518 від 24.07.2008 р. до кредитного договору та договір поруки Б/Н. Згідно умов додаткової угоди до кредитного договору (п. 1.1) в період з 12 жовтня 2012 року по 09 жовтня 2013 року встановлено базову процентну ставку в розмірі 13,5% річних, а починаючи з 10 жовтня 2013 року - 16,95% річних. В разі користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) в період з 12 жовтня 2012 року по 09 жовтня 2013 року встановлено підвищену процентну ставку в розмірі 21,5% річних, а починаючи з 10 жовтня 2013 року - 24,95% річних. Відповідно до п.п. 5.2.5, 6.1 кредитного договору, п.п. 5.2.4, 6.1 додаткової угоди до кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту, зокрема у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за цим договором. В такому випадку, повідомлення про дострокове повернення здійснюється за допомогою відправлення поштового листа за адресою позичальника, що вказана в договорі, що і було зроблено банком (вимога від 13.04.2016 р. [PERSON] з рекомендованим повідомленням про вручення). Згідно п.п. 2.2 договору поруки від 24.07.2008 р. у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення кредитором йому такої вимоги (вимога від 13.04.2016 року [PERSON] з рекомендованим повідомленням про вручення). Згідно п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк», за кредитним договором зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 18 травня 2016 року складає 46350,12 дол. США, в тому числі: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1530,55 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 31700,38 дол. США; відсотки - 12736,97 доларів США; підвищені відсотки - 382,22 доларів США. Враховуючи порушення зобов'язань, передбачених кредитним договором та додатковими угодами до нього, щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідачів виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобов'язання, а у позивача виникло право на вимогу виконання зобов'язань в повному обсязі. Позивач просить стягнути на користь ПАТ «Універсал Банк» солідарно з [PERSON] та з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №120-2008-2518 від 24.07.2008 р. в розмірі 46350,12 дол. США, в тому числі: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1530,55 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 31700,38 дол. США; відсотки - 12736,97 дол. США; підвищенні відсотки - 382,22 дол. США та суму сплаченого судового збору в розмірі 7767 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, з підстав. викладених у позовній заяві. Представник [PERSON] позов визнав частково. Просив відмовити у задоволенні позову щодо [PERSON] оскільки строк дії кредитного договору було змінено в односторонньому порядку, позов до [PERSON] було подано по закінченню шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому порука є припиненою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. ст. 525, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №120-2008-2518, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 36139,00 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти за кредит у порядку і на умовах, зазначених в кредитному договорі. Строк користування кредитними коштами згідно графіку погашення, викладеного в додатку №1 до цього договору, встановлено до 10.07.2028 р. За користування кредитними коштами встановлено базову процентну ставку у період з 24.07.2008 р. по 10.07.2013 р. в розмірі 10,5% річних, у період з 11.07.2013 р. по 10.07.2028 р. в розмірі 16,95% річних. За користування кредитними коштами понад строк (або терміни погашення) встановлено підвищену процентну ставку у період з 24.07.2008 р. по 10.07.2013 р. в розмірі 31,5% річних, у період з 11.07.2013 р. по 10.07.2028 р. в розмірі 50,85% річних. . Відповідно до п. 1.1.3 кредитного договору банк та позичальник погодили, у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюється процентні ставки за користування кредитом за кредитним договором, а саме: базова процентна ставка у розмірі 16,95% річних, підвищена процентна ставка - 50,85% річних, починаючи з першого робочого дня, що слідує за днем звільнення позичальника з основного місця роботи, при цьому додаткова угода до договору щодо внесення змін між сторонам не укладається. Так, відповідно до наказу про звільнення № 821-к від 07 червня 2011 р. [PERSON], заступника керуючого Хмельницького відділення №4 Хмельницького регіонального управління Департаменту мережі відділень ПАТ «Універсал Банк», звільнено з роботи 08 червня 2011 року за угодою сторін, згідно п. с. 36 КЗпП України, а отже почали діяти відсоткові ставки погодженні сторонами в п. 1.1.3 кредитного договору З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком, та [PERSON] було укладено договір поруки №120-2008-2518-Р від 24.07.2008 р., за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору №120-2008-2518 від 24.07.2008 року (п.п. 1.1, 1.3 договору поруки). Позивач виконав свої зобов'язання надавши позичальнику згідно умов кредитного договору кошти в сумі 36139,00 дол. США шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника №26207000236746 згідно п. 2.1.3 кредитного договору. Факт надання кредиту підтверджується меморіальним ордером №1202902USD000001 від 24.07.2008 року Позичальник не в повній мірі виконував зобов'язання, передбачені п. 5.3 кредитного договору. 12 жовтня 2012 року у зв'язку з проведенням реструктуризації простроченої заборгованості було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №120-2008-2518 від 24.07.2008 р. до кредитного договору та договір поруки Б/Н. Згідно умов додаткової угоди до кредитного договору (п. 1.1) в період з 12 жовтня 2012 року по 09 жовтня 2013 року встановлено базову процентну ставку в розмірі 13,5% річних, а починаючи з 10 жовтня 2013 року - 16,95% річних. В разі користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) в період з 12 жовтня 2012 року по 09 жовтня 2013 року встановлено підвищену процентну ставку в розмірі 21,5% річних, а починаючи з 10 жовтня 2013 року - 24,95% річних. Відповідно до п.п. 5.2.5, 6.1 кредитного договору, п.п. 5.2.4, 6.1 додаткової угоди до кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту, зокрема у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за цим договором. В такому випадку, повідомлення про дострокове повернення здійснюється за допомогою відправлення поштового листа за адресою позичальника, що вказана в договорі, що і було зроблено банком (вимога від 13.04.2016 р. [PERSON] з рекомендованим повідомленням про вручення). Згідно п.п. 2.2 договору поруки від 24.07.2008 р. у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення кредитором йому такої вимоги (вимога від 13.04.2016 року [PERSON] з рекомендованим повідомленням про вручення ). Згідно п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк», за кредитним договором зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 18 травня 2016 року складає 46350,12 дол. США, в тому числі: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1530,55 дол. США; сума дострокового стягнення кредиту - 31700,38 дол. США; відсотки - 12736,97 дол. США; підвищені відсотки - 382,22 дол. США. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Сторони кредитного договору відповідно п. 1.2 до додаткової угоди від 12 жовтня 2012 року встановили що позичальник зобов'язується повернути кредит до 10 липня 2028 року так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного-виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін-визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши [PERSON] та [PERSON] письмову вимогу від 3 жовтня 2014 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги. Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя - протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Судом встановлено, що у договорі поруки, укладеного між банком та поручителем [PERSON] 24 липня 2008 р. у п.4.2 визначено, що порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань боржника за основним договором, що забезпечується порукою. Суд приходить до висновку, що в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту боржником достроково, не пред'явить вимоги до поручителя вимоги. Суд приходить до висновку що, пред'явивши вимогу від 3 жовтня 2014 року до боржника і поручителя про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за його користування та пені, кредитор змінив строк виконання зобов'язання, (відповідно до п. 5.2.4 додаткової угоди б/н від 12 жовтня 2012 року) до кредитного договору № 120-2008- 2518 від 24 липня 2008 р.. ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом як до боржника, так і до поручителя 3 жовтня 2014 року, з пропуском цього строку щодо поручителя [PERSON], а тому у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості з [PERSON] слід відмовити. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд приходить до висновку, що слід стягнути на користь ПАТ «Універсал Банк» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №120-2008-2518 від 24.07.2008 р. в сумі 46350,12 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом 20.07.2016 р. 1150146,15 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1530,55 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом 20.07.2016 р. 37979,53 грн.; сума дострокового стягнення кредиту - 31700,38 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом 20.07.2016 р. 786622,99 грн.; відсотки - 12736,97 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом 20.07.2016 р. 316059,09 грн.; підвищенні відсотки - 382,22 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом 20.07.2016 р. 9484,52 грн.

Outcome: partial