Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2\~479,55 (Долар США), що за курсом 21,44 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.04.2015 року складає 53 161 (пятдесят три тисячі сто шістдесят одна) грн. 53 коп. за кредитним договором № VIGWGA00001696 від 02.11.2007 року. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що відповідно до укладеного договору № VIGWGA00001696 від 02.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5\~542,00 (Долар США) на тармін до 31.10.2017 року. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття Кредиту у межах сум, зазначених у п. 7.1 даного Договору а також виконання позичальником умов передбачених п.2.2.7 даного Договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписаний Договір разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, Відповідно до якого, Відповідач повинен надавати грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 7.1.1. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 7.1.2. Умов Договору, у разі невиконання зобов'язань за Договором, а саме порушення термінів оплати, передбачених п.7.1.1 ( в тому числі оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. При укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. А тому, приймаючи до уваги невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобовязань, зазначену суму заборгованості, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань за договором і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засідані в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, 02.11.2007 року між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] ПРИВАТБАНК та відповідачем було укладено договір № VIGWGA00001696 від 02.11.2007 року. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом у разі порушення Умов Договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 17 квітня 2015 року, має заборгованість перед позивачем загальний розмір якої складає 2\~479,55 (Долар США), що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 2221,21(Долар США); заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 96,71(Долар США); заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі 16,94 (Долар США); пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 15,51 (Долар США); а також штрафи, відповідно до Договору : штраф (фіксована частина) 11,66 (Долар США); штраф (процентна складова) 117,52 (Долар США). Тому, виходячи із того, що відповідачем порушено зобовязання стосовно виконання грошових зобовязань, позивач вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім наведеного позов підтверджується: копією розрахунком заборгованості за договором № VIGWGA00001696 від 02.11.2007 року, укладеного між ПриватБанком та Клієнтом [PERSON] станом на 17.04.2015 року (а.с.5-8), довідкою про офіційний курс гривні Національного банку України станом на 17.04.2015 року (а.с. 9); копією кредитного договору укладеного між ПриватБанком та [PERSON] (а.с. 10-12); довідкою АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а.с. 14) ; копією банківської ліцензії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»(а.с. 16); копією статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 17). Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. В частині 1 статті 549 ЦПК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір за розгляд справи сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Outcome: approved