Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач 11.11.2019 року звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 15.09.2001 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2016 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2018 року розмір аліментів було збільшено до 1000грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вона вважає, що розмір аліментів повинен бути збільшений з огляду на те, що він менший навіть за мінімально встановлений Сімейним кодексом розмір на дитину відповідного віку. Відповідач здоровий, працездатний чоловік, інших дітей у нього на утриманні не має, непрацездатних осіб відповідач не утримує. Посилаючись на зазначене, позивач просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.10.2016 року, до ј частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року позовну заяву було залишено без руху через невідповідність ст. 177 ЦПК України. 21.01.2020 року позивач усунув недоліки. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] від займаної посади, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 20.07.2020 року за № 231 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 року, справу передано для розгляду судді Яковлеву Д.О. Ухвалою від 23.07.2020 року суддя Яковлев Д.О. прийняв в своє провадження вищезазначену справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У зв`язку з відстороненням судді Яковлева Д.О. від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 25.02.2021 року за № 100 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою суду від 31.03.2021 року суддею Кудрявцевою Т.О. було прийнято в своє провадження вищезазначену справу, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 20.03.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі з огляду на наступне. Позивачка, в порушення вимог законодавства, не надала жодного доказу, які б свідчили про зміни його матеріального положення, а лише посилається на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тоді як, розмір аліментів може бути збільшено тільки у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Лише збільшення мінімального розміру аліментів на законодавчому рівні не є підставою для ухваленні нового рішення судом про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів, а тому позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої [PERSON] не ґрунтуються на зазначених вимогах закону та не узгоджується із визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину. 08.04.2020 року від позивача до суду надійшло заперечення на відзив, в якому позивачка наполягає на тому, що стягненні раніше аліменти у розмірі 1000грн. щомісяця є значно нижчими від гарантованого розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01.01.2020 року становить 2218 грн. Крім того, наявність іншої сім`ї не може ставити дитину від першого шлюбу в невигідне становище. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 14.07.2021 року від відповідача до суду надійшло доповнення до відзиву, в якому він зазначає, що [INFO] у нього народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , його дружина - [PERSON] наразі не працює, бо перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому у нього на утриманні перебувають і дружина, і малолітній син. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2001 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1482. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.10.2016 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно до його повноліття, тобто до [INFO] та на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з дня подачі позову з 28.08.2016 року, вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2018 року ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1000 грн. щомісячно до його повноліття, тобто до [INFO] та на утримання дочки [PERSON] , [INFO] 1000 грн. щомісячно до її повноліття, тобто до [INFO] , вирішено питання про розподіл судових витрат. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно дост.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оскільки донька сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] , на батька дитини - [PERSON] покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини. Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів позивач вказує на те, що розмір стягуваних аліментів є недостатнім для утримання дочки, так як на даний час законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів є більшим, ніж передбачено у вищезазначеному рішенні суду. Відповідач заперечує проти задоволення позову та посилається на відсутність у нього матеріальної можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у більшому розмірі, ніж було визначено рішенням Бабушкіського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2018 року, оскільки у нього на утриманні перебуває дружина та малолітній син [PERSON] , [INFO] . Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відтак визначений рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2018 року розмір аліментів наразі цим вимогам не відповідає. На теперішній час син сторін - [PERSON] досяг повноліття [INFO] . Відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі, який було визначено рішенням Бабушкіського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2018 року. Позивач працевлаштована, отримує мінімальну заробітну плату. Добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації обов`язку по виплаті аліментів у більшому розмірі, ніж встановлено вищевказаним рішенням суду, не досягнуто, тому суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у більшому розмірі, ніж встановлено рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач за станом здоров`я не має перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання дитини і доказів на спростування цього ним не надано. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] від даного шлюбу народився син - [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.06.2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зважаючи, на встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років (в період з 01.12.2020 року), який складав 2395 гривень (на час звернення позивача до суду з позовом), а також встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який складав з 1 січня також 2395 гривень (на час досягнення дитиною сторін повноліття), суд вважає, що встановлений рішенням Бабушкіського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2018 року розмір аліментів в сумі 1000,00 грн. був недостатнім для забезпечення нормального функціонування організму доньки сторін, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З огляду на вищевстановлені судом обставини, та положення ч.1 статті 182 СК України, суд при розгляді даної справи враховує: матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів іншої малолітньої дитини, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково та вважає необхідним змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.10.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , до розміру 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, починаючи стягнення з 11.11.2019 року (з дня звернення позивача до суду) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Розподіл судових витрат підлягає здійсненню відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial