overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач 10.07.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 12.07.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб та стягнути судові витрати з відповідача. Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позов, заперечувала проти надання строку для примирення, оскільки з відповідачем не проживають з березня 2014 року, так як він підняв на неї руку. Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 16.07.2014 року відповідача засуджено за ч.2 ст.125 КК України, оскільки [PERSON] спричинив їй тілесні ушкодження. Просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб 1-НО № 090006, виданого 12.07.2007 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 12.07.2007 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 30, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 11.03.2005 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, актовий запис № 05 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, те що вироком Селидівського міського суду Донецької області від 16.07.2014 року, який набрав законної сили 15.08.2014 року, засуджено [PERSON] за ч.2 ст.125 КК України, який спричинив тілесні ушкодження [PERSON], бере до уваги фактичні взаємини подружжя те, що вони шлюбних відносин не підтримують з березня 2014 року та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач 10. 07. 2014 року звернувся з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 29. 04. 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 436. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Фактично сімейні та шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подальше життя з відповідачем позивачка вважає неможливим. Сім'я розпалася остаточно, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги дитині позивачка вимушена звернутися з позовом до суду. Просилла суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з для подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Просила відшкодувати судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав В судовому засіданні встановлено, що 29. 04. 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 436. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Позивач та відповідач припинили подружні стосунки та поновлювати їх наміру не мають. Сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач 10.07.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач 10.07.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому вказала, що 29 січня 2009 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. З чоловіком шлюбно-сімейні відносини припинили через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вже досить тривалий час мешкають окремо, відповідач мешкає в м. Ковель. Тому вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд встановив, що сторони одружені з 29 січня 2009 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Судом також встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, відповідач мешкає в м. Ковель Волинської області. Ухвалою суду від 29 жовтня 2015 року в порядку судового доручення, було доручено Ковельському міськрайонному суду Волинської області вручити відповідачу [PERSON] копію позовної заяви та провести його допит в якості відповідача по справі. 08.12.2015року на адресу суду надійшло з Ковельського міськрайонного суду Волинської області виконане судове доручення в якому міститься заява відповідача [PERSON] в якій останній зазначає, що вважає можливим зберегти сім'ю, тому просить надати строк на примирення. Ухвалою суду від 09.12.2015 року провадження по справі було зупинено та сторонам наданий строк для примирення до 09.03.2016р. Приймаючи до уваги ту обставину, що дана справа перебуває в провадженні суду вже досить тривалий час, у наданий судом на примирення строк сторони не примирилися, мешкають окремо, відповідач мешкає в м. Ковель, суд вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про розділ майна та місце виховання дитини поки що не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач 10.07.2017 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 31.08.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER], виданого 31.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, сторони перебувають з 31.08.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 1068. Подружжя є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 23.01.2015 року. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з березня 2017 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 640 грн. 20 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач 10.07.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), який уточнювала (а.с.12), та остаточно просила суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування вимог позову послалась на такі обставини. Вона з 06.04.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.04.2017 року шлюб між ними розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає ні на її утримання ні на утримання дитини, всі витрати вона несе самостійно. Аліменти відповідач нікому не платить. Зазначила, що нею також подана позовна заява про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.15,18). Причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 06.04.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.04.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набуло чинності 24.04.2017 року (а.с.13). Позивач не працює, виховує дитину, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача, який добровільно такої допомоги їй не надає. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач 10.07.2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втратили почуття любові, та взаємної поваги. Припинили ведення спільного господарства, мешкають окремо. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та пояснила, що вони з кінця 2015 р. мешкають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Донька після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Відповідач 16.03.2018 р. подав заяву про визнання позовних вимог, зазначив що з 2016 р. мешкають окремо, примирення не можливе. Після розірвання шлюбу донька буде проживати з позивачем. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.04.2002 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач 10.07.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач 10.07.2018 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 16.02.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя неповнолітніх дітей на має. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені з 2004 року. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER], виданого 10.11.2000 року Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану мДонецька Донецької області, сторони перебувають з 16.02.1995 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 79. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з 2004 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач 10.07.2018р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що між нею та відповідачем 17 жовтня 2013 року було укладено шлюб, від якого у них 21 липня 2014 року народився син - [PERSON], та 02 червня 2018 року дочка - [PERSON], які проживають з нею. Відповідач мешкає окремо та на утримання дітей не надає допомоги, тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.280 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 17 жовтня 2013 року було укладено шлюб, від якого у них 21 липня 2014 року народився син - [PERSON], та 02 червня 2018 року дочка - [PERSON]. Відповідач на утримання дітей допомоги не надає. Діти проживають з матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї. \~ \~Згідно ст.\~180\~СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно\~до ч.2\~ст.182 СК\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що діти проживають із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, суд, стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач 10.07.2018р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що між нею та відповідачем 29.07.2002 року було укладено шлюб, від якого у них 31 жовтня 2003 року народився син [PERSON], який проживає з нею. Відповідач мешкає окремо та на утримання дитини не надає допомоги, тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітнього сина. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.280 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 29.07.2002 року було укладено шлюб, від якого у них 31 жовтня 2003 року народився син [PERSON], який проживає з матірю. Відповідач на утримання дитини допомоги не надає. \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~180\~СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~Відповідно до\~ч.2\~ст.182 СК\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, суд, стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх сина аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved