Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач 07.10.2014 року звернулася до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначає, що 25.04.2014 року близько 19-00 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним мопедом «Viper», рухаючись по вул. Полянського в с. Майстрів, скоїв наїзд на неї. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 22.09.2014 року встановлено вину водія мопеда у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та [PERSON] засуджено за ч.1 ст.286 КК України, стягнуто на користь позивача матеріальні збитки. В результаті неправомірних дій водія мопеда позивач також зазнала душевних переживань та хвилювань, фізичної болі. Ці обставини призвели до порушення звичного порядку організації життя. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється відшкодувати шкоду, тому позивач змушена за захистом своїх прав звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що згоден сплатити на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Більше сплати не має змоги, оскільки не працює, має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка матір відповідача [PERSON] пояснила, що і матеріальної школи за вироком суду стягнуто з її сина забагато, і розрахунки її необґрунтовані. Тому позов про стягнення моральної шкоди є зловживанням зі сторони [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши надані матеріали справи, судом встановлено наступне. 25.04.2014 року близько 19-00 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним мопедом «Viper», рухаючись по вул. Полянського в с. Майстрів, в порушення вимог п.2.3 б), п.11.2, п.11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, не простежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась в зустрічному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: переломи кісток лівого передпліччя, ран на правому стегні та лівому передпліччі, закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку з синцями на обличчі та волосистій частині голови, рани на підборідді. Дані факти встановлені вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 285/3023/14-к від 22.09.2014 року, яким притягнуто [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, визначено покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто з засудженого на користь потерпілої 13 665,84 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. Вирок набрав законної сили, тому обставини, ним встановлені, в силу положень ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідач пояснив в судовому засіданні, що вирок він не оскаржував, сплатив кошти на користь держави, які були витрачені на лікування [PERSON], на відшкодування майнової шкоди грошей останній не надав. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, якщо інше не встановлено законом. На підтвердження заподіяної моральної шкоди позивачем надано вирок суду, де зафіксовано тілесні ушкодження, завдані відповідачем [PERSON] внаслідок ДТП, які за ознакою тривалого розладу здоров'я належать до середньої тяжкості (а.с. 3). Про наявність моральної шкоди, тобто втрат немайнового характеру для позивача в даному випадку свідчить той факт, що остання пережила сильний фізичний біль, порушився звичайний ритм її життя, оскільки не мала можливості працювати, три неділі лікувалась у лікарні стаціонарно та ще два місяці знаходилася на лікарняному. У зв'язку з травмою руки позивач взагалі не могла обслуговувати себе, а разом з нею проживають мама, яка є інвалідом, та малолітня донька. Окремо уваги заслуговує той факт, що ДТП трапилася на очах малолітньої дитини позивача, і тому остання непокоїлась не лише про своє здоров'я, а й за психічний стан дитини. Також суд приймає до уваги тривалість даних відносин, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася у травні цього року, однак на даний час позивач не отримала ні гривні на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, хоча [PERSON] вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Факт неправомірних дій [PERSON] - порушення правил дорожнього руху - встановлений вироком суду, а між вказаною немайновою шкодою та протиправними діями [PERSON] наявний прямий причинний зв'язок та винність водія мопеда у її заподіянні. Тобто судом встановлені загальні підстави цивільно-правової відповідальності, тому суд зобов'язує винну сторону відшкодувати моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги той факт, що відповідач на території сільської ради не працює (хоча і є працездатним, інвалідності не має) та має на утриманні малолітню доньку [INFO]. Беручи до уваги наведені факти, залежно від характеру та обсягу переживань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд визначає достатнім і необхідним розмір моральної шкоди 7500 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме: 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial