Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

ПАТ УкрСиббанк звернулося до суду з позовом та просить стягнути у солідарному порядку з [PERSON] і [PERSON], з [PERSON] і [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11130710000 від 21.03.2007 року в сумі 23 789,57 доларів США та пеню в розмірі 10 298,45 грн., а також понесені судові витрати в рівних частках з кожного. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно умов договору про надання споживчого кредиту №11130710000 від 21.03.2007 року [PERSON] надано кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті у розмірі 89 000,00 доларів США. Відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21.03.2018 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,0 % річних за користування кредитними коштами. Також сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором. Відповідно додатку №1 до кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно договору відбувається з 01 по 25 включно число кожного місяця. 17.02.2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено графік погашення кредиту. 25.03.2010 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої графік погашення кредиту викладено в новій редакції. 17.11.2014 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої сторони домовилися про незастосування пені в період з 27.12.2013 року по 17.11.2014 року включно. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.03.2007 року укладено договір поруки № 11130710000/п із [PERSON], згідно умов якого поручитель зобовязалася відповідати у повному обсязі за виконання усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.03.2007 року укладено договір поруки № 11130710000/п1 із [PERSON], згідно умов якого поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. Однак, всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежі для погашення кредиту з березня 2015 року, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 20.10.2015 року відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, однак, станом на 20.01.2016 року вимоги банку залишені без задоволення. Станом на 20.01.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] перед банком складає 23 789,57 доларів США, з яких: 21 225,63 доларів США - сума заборгованості за кредитом; 2 563,94 доларів США - заборгованість по процентам, заборгованість по пені складає 10 298,45 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.89) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 21.03.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11130710000, за умовами якого [PERSON] надано кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлювальної кредитної лінії, що дорівнює 89 000,00 доларів США з кінцевим строком повернення 21.03.2018 року зі сплатою 13,0 % річних за користування кредитними коштами. Сторонами погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.5-11). 17.02.2009 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №11130710000 від 21.03.2007 року, відповідно до умов якої змінено графік погашення кредиту (а.с.12-13). 25.03.2010 року сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №11130710000 від 21.03.2007 року, відповідно до умов якої змінено графік погашення кредиту (а.с.14-15). 17.11.2014 року сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору про надання споживчого кредиту №11130710000 від 21.03.2007 року, відповідно до умов якої сторони домовилися про незастосування пені в період з 27.12.2013 року по 17.11.2014 року включно (а.с.16). Зобов'язання за кредитним договором №11130710000 від 21.03.2007 року забезпечено договором поруки за №11130710000/п від 21.03.2007 року, укладеним між позивачем і відповідачем [PERSON] (а.с.17). Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань, взятих на себе позичальником за кредитним договором у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.1.4 договору поруки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Також зобов'язання за кредитним договором №11130710000 від 21.03.2007 року забезпечено договором поруки за №11130710000/п1 від 21.03.2007 року, укладеним між позивачем і відповідачем [PERSON] (а.с.18). Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань, взятих на себе позичальником за кредитним договором у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.1.4 договору відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором №11130710000 від 21.03.2007 року та своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 20.01.2016 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 23 789,57 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 591 034,79 грн., з яких: 21 225,63 доларів США, що становить 527 335,54 грн. - сума заборгованості за кредитом; 2 563,94 доларів США, що становить 63 699,25 грн. - заборгованість по процентам; заборгованість по пені 10 298,45 грн., з яких: 0,00 грн.- пеня за прострочення сплати кредиту; 10 298,45 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.35-45). 20.10.2015 року на адресу відповідачів направлені вимоги про погашення існуючої заборгованості (а.с.19-34). Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Так, відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому, зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. У разі ж укладення кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання положення ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобовязання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Таким чином, оскільки позивачем укладені окремі договори поруки з відповідачами, тому ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука (правова позиція Верховного Суду України згідно постанови від 11.03.2015 року у справі № 6-35цс15). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved