Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Перечинська районна Кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні мотивовано тим, що 16.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту-поруки № 146/3, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 19 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (зі сплатою 45% річних за користування кредитом) терміном на 36 місяців по 16.05.2011 року. Станом на 17.02.2020 року за договором існує заборгованість: по тілу кредиту 16 367,45 грн та по відсотках за користування кредитом у розмірі 18 176,68 грн Всього 34 544,13 грн. Розгляд справи проведено у відсутності представника позивача відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, та поданої заяви. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Суд встановив, що 16.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту-поруки № 146/3, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 19 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (зі сплатою 45% річних за користування кредитом) терміном на 36 місяців по 16.05.2011 року. За інформацією Картки платежів по кредиту позичальник несвоєчасно здійснював платежі з повернення тіла кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 17.02.2020 року за договором існує заборгованість: по тілу кредиту 16 367,45 грн та по відсотках за користування кредитом у розмірі 18 176,68 грн Всього 34 544,13 грн., які позивач просить стягнути. Письмові вимоги погасити заборгованість за кредитом позичальник не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, сума заборгованості за договором підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судового збору, що належить сплатити за даним позовом в розмірі 2102 грн, які згідно ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України присуджуються зі сторони, не на користь якої ухвалено рішення. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX . Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки, зокрема, щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved