Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач 07.09.2018 звернулася до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2017 було засуджено [PERSON] за ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. Вироком встановлено, що 25.05.2017 року приблизно о 13.30 г. [PERSON] знаходячись в Селидівській загальноосвітній гімназії за адресою вул. Маяковського м. Селидове, зайшов в кабінет на другому поверсі, звідки таємно викрав з сумки гаманець, в якому знаходилось 116,00 грн. та банківські картки, а також пін-коди до них, після чого зник. [PERSON] , маючи пін-коди від карток, прийшов до банкомату «ПриватБанк» в м. Селидове по вул. Гоголя, 34 та зняв з пенсійної картки «Ощадбанку» грошові кошти в сумі 5900 грн., які витратив на власний розсуд. В результаті крадіжки позивачу спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 6016 грн. 00 коп. Позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, які довелося відчути позивачу в зв`язку з неправомірними діями відповідача, а саме: були порушені нормальні життєві зв`язки. Моральні страждання позивача позначилися в негативних переживаннях та спогадах, вона відчула страх можливого повторення події, потребу в униканні аналогічних обставин, тривогу при згадуванні, у неї був знижений та нестійкий настрій, порушення сну, вона відчувала емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, психологічний дискомфорт. Моральна шкода нею оцінена в 5 000 грн. Просить стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 6016,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.09.2018 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.10.2018 року по цивільній справі продовжено строк для усунення недоліків. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.12.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, а саме позовні вимоги про стягнення майнової шкоди у розмірі 6106,00 грн. визнав повністю, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнав частково у розмірі 2500,00 грн., оскільки розмір моральної шкоди, вказаний позивачем, вважає завищеним. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно вироку Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, а саме 25.05.2017 року о 13.30 г. [PERSON] прийшов до Селидівської загальноосвітньої гімназії за адресою вул. Маяковського м. Селидове, щоб знайти учня, з яким у його пасинка виник конфлікт. Перебуваючи на другому поверсі приміщення гімназії, він зайшов у перший кабінет, в якому нікого не було, де побачив ще одні двері та зайшов у приміщення кабінету, де також нікого не було. У вказаному кабінеті Озірний побачив жіночу сумку і в нього виник злочинний умисел, направлений на крадіжку майна, що знаходилось у сумці. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони нікому не відомі, обвинувачений [PERSON] відкрив сумку, де побачив жіночий гаманець червоного кольору, який поклав у кишеню та покинув місце злочину. Перебуваючи у сквері імені Маяковського в м. Селидове Донецької області, [PERSON] оглянув зміст гаманця, де побачив 116 грн., дві банківські картки: «Приватбанку» та «Ощадбанку», а також пін-коди до вказаних карток. [PERSON] достав з гаманця гроші - 116 грн., банківські карти та пін-коди до них, з метою у подальшому зняти з них грошові кошти, а гаманець сховав у щілині між балконами першого будинку [ADDRESS] . Надалі [PERSON] прийшов до банкомату «Приватбанку», розташованому по вул. Гоголя, 34 в м. Селидове Донецької області, де таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з знаючи пін-код до картки, зняв грошові кошти в сумі 5900 грн. з пенсійної картки «Ощадбанку», виданої на ім`я [PERSON] та з місця вчинення злочину пішов. Надалі вказані грошові кошти витратив на власний розсуд. В результаті крадіжки потерпілій [PERSON] спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 6016 грн. 00 коп. Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 [PERSON] визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено [PERSON] покарання за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 26.04.2018 року. Сторонами кримінального провадження вартість викраденого майна не оспорювалась. Згідно до ч.6 ст.82 ЦПК України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Суд вважає доведеним, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано матеріальну шкоду, її розмір підтверджується матеріалами справи, вартість викраденого майна становить 6016 грн. 00 коп.. Відповідно до положень ст.23, ст.280, ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, в зв`язку з чим суд виходить з того, що задоволення позовних вимог повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості та поведінки потерпілого. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач отримала та зазнала не тільки матеріальну шкоду, а душевні та моральні страждання, які відбулися в результаті злочину. Кримінальне правопорушення, вчинене [PERSON] , призвело до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача в цілому: страх можливого повторення події, негативні, переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, тривога при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, приниженої гідності Отже, очевидним є те, що вчинення відповідачем злочину позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Таким чином суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєння злочину потерпілій спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, той факт, що потерпіла була вимушена докладати додаткові зусилля для організації нормального укладу свого життя, задовольняє частково позовні вимоги потерпілої в частині стягнення моральної шкоди, та стягує з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 2500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, та вважає, що вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що була спричинена відповідачем. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI). Позивачем при подачі позову до суду судовий збір за стягнення матеріальної та моральної шкоди не сплачувався, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивач від сплати судового збору звільнена. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою закріплені ставки судового збору, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також за подання немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В даному випадку судовий збір на день подачі позовної заяви (07.09.2018р.) за позовні вимоги немайнового характеру становить 704,80 грн., та за позовні немайнового характеру становить 704,80 грн. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру- відшкодування моральної шкоди, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини позовних вимог, а саме у сумі 352 грн. 40 коп. (50 %), а також судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial