Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 13 733,39 грн. заборгованості за кредитним договором від 13.03.2012 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.03.2012 року відповідач у ПАТ КБ ПриватБанк отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 30.09.2016 року виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій, у розмірі 13 733,39 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: [PERSON] до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 13.03.2012 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (а.с.7-33), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 500 грн. 00 коп. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Форма договору складається із заяви позичальника, памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг та тарифів. [PERSON] виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписами на документах (а.с.7зв), але й періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. [PERSON] до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Умовами договору передбачено щомісячне погашення кредиту, а також відсотків за його користування. Відповідач взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив. Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.4-6) станом на 30.09.2016 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в сумі 472, 73 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 9 130,50 грн, заборгованість за комісією 3 000,00 грн. [PERSON] до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанні, передбаченому договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Беручи до уваги, що відповідач порушив умови договору, тому повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5 % від суми позову 630,16 грн, а всього 1 130,39 грн. Виходячи з розрахунку (а.с.4-6), загальна сума заборгованості по кредиту становить 13 733,39 грн. [PERSON] до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, а тому, відповідно до ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 13.03.2012 року в сумі 13 733,39 грн, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved