Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

ПАТ СК «АХА Страхування» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.07.2016 року о 12:30год. в м. Київ, вул. Федорова, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON]. Автомобіль «Mazda», д.н.з.[NUMBER], був застрахований за договором № 23905а6кг. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Київ від 12.08.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Сума страхового відшкодування, згідно розрахунку, страхового Акту № АХА2113804 від 15.07.2016 року, умов Договору страхування № 23905а6кг від 01.02.2016 року, становить 37338,85 гривень. На адресу відповідача позивачем 10.11.2016 року було направлено претензію, яка була отримана відповідачем 17.11.2016 року, однак залишена без реагування. Позивачем проведено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у зазначеному розмірі. З підстав, передбачених ст.ст.990, 993, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача 37338,85 гривень. Представник позивача [PERSON] подала письмове клопотання про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, будучи відсутнім за визначеним місцем реєстрації. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.07.2016 року о 12:30год. в м. Київ, вул. Федорова, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON]. Автомобіль «Mazda», д.н.з.[NUMBER], був застрахований за договором № 23905а6кг. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Київ від 12.08.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Сума страхового відшкодування, згідно розрахунку, страхового Акту № АХА2113804 від 15.07.2016 року, умов Договору страхування № 23905а6кг від 01.02.2016 року, становить 37338,85 гривень. На адресу відповідача позивачем 10.11.2016 року було направлено претензію, яка була отримана відповідачем 17.11.2016 року, однак залишена без реагування. Позивачем проведено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 37338,85 гривень згідно платіжного доручення № 255 360 від 18.07.2016 року. Відповідно до стст.512, 514 ЦК кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Такими законами, зокрема, є норми ст.993 ЦК та ст.27 закону «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобовязання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобовязанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обовязків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобовязання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обовязок з відшкодування шкоди не виконала. Заміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст.262 ЦК). Отже, зважаючи на викладене та на ту обставину, що позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки, - відповідача, саме положення ст.993 ЦК та ст.27 закону «Про страхування» регулюють спірні правовідносини між сторонами у справі, яка переглядається. Оскільки у спірному зобовязанні відбулася заміна кредитора страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тому строк позовної давності є загальним (три роки), а його перебіг починається від дня настання страхового випадку. Вищенаведене викладено у постанові ВСУ № 2471цс15 від 17.02.2016 року. У постанові № 6-2598цс15 від 30.03.2016 року Верховний Суд України висловив наступну правову позицію. Перехід права вимоги за нормами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями\~статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до\~ частини першої статті 1191 ЦК України \~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1. Право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим. 2. Регрес застосовується після припиненні зобов'язання з відшкодування шкоди. За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання, зокрема виплати страхового відшкодування (частина шоста статті 261 ЦК України). Разом з тим\~статтею 993 ЦК \~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (частина перша статті 261 ЦК України). Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди. У даній справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень\~ статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1600 гривень. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача належить стягнути на відшкодування понесених позивачем витрат по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень. Враховуючи наведене, ст. 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved