Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить, згідно уточнених вимог, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SUKWGA00120034 від 17.05.2006 року, яка утворилася станом на 16.10.2015 року, в сумі 12406,54 доларів США, що, за курсом НБУ від 16.10.2015 року, становить 269097,85 грн., а також пеню в розмірі 384657,40 грн. На обгрунтування вимог у позовній заяві зазначено, що на підставі вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 4950 доларів США на термін до 16.05.2010 року зі сплатою відсотків та комісії за користування кредитом. [PERSON] підписавши цю угоду погодився із запропонованими умовами. Проте, взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, відсотків, комісії, а у випадку порушення договору сплаті пені та підвищених відсотків не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, у резулятивній частині позову зазначено, що не заперечують проти розгляду справи за відсутності представника Банку (а.с.2). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, його довірена особа [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, задоволенню вимог заперечує (а.с.55). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Із матеріалів справи вбачається, що 17.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № SUKWGA00120034 на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 4950 доларів США на термін до 16.05.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,33% на місяць на суму залишку заборгованості та 0,16% комісії на місяць від суми виданого кредиту. У позові, з посиланням на ст.1054 ЦК України, яка регулює правовідносини сторін щодо кредитного договору, зазначено, що вимоги заявлені саме з підстав не виконання умов кредитного договору № SUKWGA00120034 від 17.05.2006 року. Проте, за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 02.06.2009 року вказаний кредитний договір був розірваний. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру №11, по вул.І.Франка, 45 в м.Конотопі, загальною площею 72 кв.м., житловою 43,1 кв.м., власниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом її продажу з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.37,38). Наведене судове рішення набрало законної сили і підлягає виконанню. За приписом ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки правовідносини між сторонами були припинені ще у 2009 році, то підстав для продовження нарахування заборгованості за вже розірваним кредитним договором у Банка не було.

Outcome: dismissed