Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року у розмірі 109589,80 грн. В уточненій позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року (далі Договір) ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 31110,00 грн. на термін до 27.04.2017 року, а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов Договору погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат відповідно до Договору здійснюється щомісячними платежами, а у разі порушення зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом в подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року з [PERSON] був укладений договір поруки б/н від 28.04.2007 року, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, а у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором я к солідарні боржники. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач за вказаним кредитним договором свої зобов'язання належним чином не виконує, своєчасно не вносить кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 10.05.2017 року має заборгованість в сумі 109589,80 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває і відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності. Представник відповідачів -адвокат [PERSON] позов визнала частково, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 10603,17 грн., заборгованість за відсотками в сумі 31152,68 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2467,17 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором за останній рік, застосувавши строк позовної давності, в сумі 38701,57 грн. Заперечує щодо вимог про солідарне стягнення суми заборгованості з боржника і поручителя, так як між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] було підписано Додаткову угоду №2 від 27.09.2013 року та Додаткову угоду №2 від 23.04.2012 року, відповідно до якої було збільшено відсоткову ставку по кредиту з 14,04% на 26,88% щомісячно. Свою згоду поручитель на внесення змін до умов кредитного договору HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року, якими збільшився обсяг його відповідальності, не надавав, а отже договір поруки припиняється. Перевіривши письмові докази у справі, вислухавши представників сторін, суд вважає позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» таким, що підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до укладеного договору HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 31110,00 грн. на термін до 27.04.2017 року, а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Згідно додаткової угоди №2 від 23.04.2012 року до кредитного договору HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року було збільшено відсоткову ставку по кредиту з 14,04% на 26,88% на місяць. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати відсотки. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушенням зобов'язань відповідач станом на 10.05.2017 року має заборгованість в сумі 109589,80 грн., яка складається з наступного: - 10603,17 грн. - заборгованість за кредитом; - 31152,68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2467,17 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом; - 65366,78 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: розрахунок заборгованості; копія кредитного договору; копія паспорту [PERSON] Відповідач, як особа, яка не виконала взяті на себе зобов'язання, повинен відшкодувати збитки заподіяні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Враховуючи, що представник відповідача визнала заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10603,17 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 31152,68 грн., заборгованість з комісії в розмірі 2467,17 грн., які просив стягнути позивач, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню. Стосовно застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення пені суд вважає наступне. Відповідно до ст.258 ч.2 п.1 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік . Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Отже визнана представником відповідача сума заборгованості за пенею в розмірі 38701,57 грн. за останні 12 місяців перед зверненням Банку до суду підлягає стягненню з відповідача. Стосовно солідарного стягнення заборгованості з боржника та поручителя суд вважає наступне. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру відсотків, встановлення нових умов щодо порядку зміни відсоткової ставки в бік збільшення тощо. Отже, відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим. Враховуючи, що відповідно до Додаткової угоди №2 від 23.04.2012 року та Додаткової угоди №2 від 27.09.2013 року до кредитного договору HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року збільшився обсяг відповідальності поручителя, так як змінилася відсоткова ставка за кредитом, умови погашення заборгованості і обсяг відповідальності за порушення зобов'язання позичальника, які не були узгоджені з поручителем, суд вважає, що договір поруки є припиненим і сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню тільки з [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме в розмірі 935,65 грн. (75,7% від 1236,0 грн.) На підставі ст.ст. 525, 526, 627, 530, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial