Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до [PERSON] та [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11042835000 від 19.09.2006 р. в сумі 7582,05 доларів США, 3040,69 гривень та стягнення судових витрати у сумі 2062,37 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача на підставі документів наявних в матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду відповідач не повідомив. Надав письмове заперечення на позовну заяву відповідно до якого вважає умови договору несправедливими. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суду відповідач не повідомила. Надала письмове заперечення на позовну заяву відповідно до якого вважає, що порука за Договором поруки № 11042835000/п від 19.09.2006 року є припиненою у звязку зі зміною істотних умов Кредитного договору шляхом укладення Додаткових угод до нього. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи розглянувши надані докази оцінивши їх належність допустимість достовірність, а також достатність і взаємний звязок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень суд розглядає справи не інше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), (надалі Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач 1), укладено договір про надання споживчого кредиту №11042835000 від 19.09.2006 року (в системі обліку банку №11042835001, надалі Кредитний договір) із змінами, внесеними додатковими угодами №1 та №2 від 26.02.2009 року та додатковою угодою №3 від 09.09.2009 року до графіку погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу 1 кредит (грошові кошти) у сумі 13000,00 дол.США, а Відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит у обсязі та в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток 1 до договору), але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.09.2021 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). Копія кредитного договору та додаткових угод як доказ надаються. За користування кредитними коштами відповідач 1 зобовязався сплачувати проценти у розмірі 10,3 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. Згідно з п. 7.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредит та сплати процентів Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника прийнята порука [PERSON] (надалі Відповідач 2) згідно договору поруки №11042835000/П від 19.09.2006 року. Відповідно із ст. ст.553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобовязань по договору поруки. Копія договору поруки як доказ надається. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно із п.5.5 кредитного договору у випадку порушення відповідачем 1 термінів повернення кредиту та нарахованих процентів строком більше ніж один місяць, банк має право вимагати від позичальника (відповідача 1) дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит у порядку, визначеному розділом 11 цього договору,. Відповідно до п. 4.6. кредитного договору відповідач 1 зобовязаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити проценти у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 11 договору. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно до умов розділу 11 кредитного договору та п.2.2 договору поруки позивач направив відповідачам вимоги від 24.12.2014 року про необхідність усунення порушень. Однак, відповідачі вимоги банку не виконали. Станом на 19.02.2015 р. заборгованість за кредитним договором №11042835000 від 19.09.2006 року (в системі обліку банку №11042835001) складає: по кредиту та процентам у розмірі 7582,05 дол. США (Сім тисяч п'ятсот вісімдесят два долари США 05 цнт., що станом на 19.02.2015 року за курсом НБУ 26,799674 гривень за 1 дол.США еквівалентно 203196,47 грн.) та пені у розмірі 3040,69 грн. (Три тисячі сорок грн. 69 коп..), з яких: - 7185.09 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 758,13 дол. США за строк з 12.05.2014 року по 19.02.2015 року; - 396,96 дол. США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 327,45 дол. США за строк з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року; - 1842,20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 13.06.2014 року по 19.02.2015 року; - 1198,49 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 13.06.2014 року по 19.02.2015 року. Станом на день подання позову зобовязання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. Виходячи з положень статті 99 Конституції України, статтей 192, 533 ЦК України, статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю та статті 2 Закону України Про банки і банківську діяльність у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. Позивачем як доказ правомірності надання кредиту у доларах США надано копію ліцензії НБУ №75 від 24.12.2001 року та дозвілу НБУ№75-2 з додатком. Суд не приймає заперечення [PERSON] відповідно дор яких він зазначає про несправедливість умов Кредитного договору, що на його думку, є підставою для зміни умов Договору шляхом проведення реструктуризації заборгованості за кредитом і відмови у задоволенні позову. Несправедливість полягає у наданні позичальнику кредиту в іноземній валюті доларах США. Проте, такі твердження відповідача є необгрунтованими, та такими що спростовуються матеріалами справи. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З заявки на отримання іпотечного кредиту від 01.09.2006 року вбачається, що Позичальник мав намір отримати кредит саме в іноземній валюті\~доларах США і ніякого примусову з боку банку щодо укладення договору саме у доларах США не встановлено. Згідно п. 9.13 Кредитного договору підписання його Позичальником свідчить про те, що всі умови даного договору зрозумілі останньому і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Отже, волевиявлення сторін при укладенні договору було вільним. Підписавши договір позичальник погодився з усіма його умовами і жодних заперечень протягом майже девяти років проти договору і порядку його виконання не заявляв. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного Банку України № 496 від 12.11.2003 р., визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату. З наведеного можливо зробити висновок, що стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, при укладенні договору в іноземній валюті (доларах США) та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, сторони за договором (перш за все позичальник) усвідомлювали, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане. Таким чином, збільшення курсу долара США до гривні не може бути підставою для відмови від виконання зобовязань за Кредитним договором або внесення до нього змін. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідачами жодним чином не доведено порушення умов Кредитного договору з боку Банку, а тому відсутні підстави для зміни його умов в судовому порядку. Також суд не приймає заперечення відповідача [PERSON] згідно яких вона вважає , що порука за Договором поруки № 11042835000/п від 19.09.2006 року є припиненою у звязку зі зміною істотних умов Кредитного договору шляхом укладення Додаткових угод до нього. Проте, згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно \~ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Поручитель не довела, що внаслідок укладення додаткових угод до Кредитного договору збільшився обсяг її відповідальності. Так, Додатковою угодою № 1 від 26.02.2009 р. змінено лише реєстраційний номер Договору про надання споживчого кредиту. Інші умови Договору не змінювались. Додатковою угодою № 2 від 26.02.2009 року перенесено строки сплати процентів за Договором, що стало причиною внесення змін до графіку погашення кредиту. При цьому перенесення строку сплати процентів жодним чином не збільшує обсяг відповідальності поручителя. Додатковою угодою № 3 від 09.09.2009 року викладено графік платежів у новій редакції. Сума основного зобовязання, процентна ставка за договором, строк дії договору залишились без змін. Тому в даному випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя також не мало місця. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки № 11042835000/П від 19.09.2006 р. Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником усіх його зобовязань, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Таким чином, порука не є припиненою, а тому відсутні підстави для відмови у стягненні заборгованості з поручителя. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3\~219,00 грн. На підставі ст.ст. 526,527,526,530,536,1054 ЦК України,

Outcome: approved