Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № VOА0RX04306201 про надання строкового кредиту на суму 4235 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за строком дії договору відповідно договору. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 24.11.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 73\~668 грн. 13 коп. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.03.2012 року з відповідача стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 52687 грн. 36 коп., станом на день звернення до суду з позовом борг по кредиту становить 22\~529 грн. 81 коп. Просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість в розмірі 22 529 грн. 81 коп., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд, позов задовольнити. Представник відповідача просив суд в позові відмовити. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 03.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № VOА0RX04306201 про надання строкового кредиту на суму 4235 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за строком дії договору відповідно договору. Зі змісту положень укладеного між сторонами договору вбачається, що він є договором споживчого кредитування. Відповідно до правової позиції\~\~Верховного Суду України, що міститься в постанові від 20 листопада 2013 р. по справі № 6-126цс13 встановлено, що п. 7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч.11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Матеріали справи свідчать, що за умовами договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредитних коштів частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені договором, а також встановлена відповідальність за несвоєчасне погашення мінімального платежу. Згідно з положеннями ст. 256, 257, 259 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі За загальним правилом перебіг\~\~позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається з рішення апеляційного суду Волинської області від 16 червня 2015 року, то позивач звернувся в суд з позовом до відповідача по стягнення боргу, заборгованості по процентам, комісії та пені 20.02.2012 року, однак, строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про захист свого цивільного права закінчився 03.11.2011 року.\~\~ Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч.4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує\~\~умови договору з 03.11.2006 року, а строк дії договору сплинув 03.11.2007 року (а.с. 7), в той час як позовні вимоги до нього\~\~заявлено лише 09.01.2015 року, тобто з пропуском передбаченого умовами договору\~пятирічного строку. Таким чином, позивач, звернувшись у суд з\~\~позовом до [PERSON] лише 09.01.2015 року\~\~пропустив строк позовної давності, проте клопотання про поновлення пропущеного строку\~\~та доказів поважності цього пропуску не подав. Слід зазначити, що ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Оскільки позивачем у заявленому позові ставиться питання про стягнення заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами в сумі 22 529 грн. 81 коп. без стягнення основної суми заборгованості, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed