Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач 09.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з вересня 2015 року спільно проживала з відповідачем без укладення шлюбу, вела з ним спільне господарство. 24.08.2016 року у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось, сімейні відносини між ними були припинені в жовтні 2016 року. Відповідач забрав свої речі та виїхав на інше місце проживання. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання відповідач не надає. ЇЇ коштів не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. З 24.08.2016 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У звязку з цим, не має можливості влаштуватись на роботу, тому і дитина і вона потрібують матеріальної допомоги відповідача. Відповідач працює, має стабільний та достатній дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.11). Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 25.01.2017 року о 10.15 год. (а.с.10). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 84,91,180-183,191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 24.08.2016 року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого Серія І-КИ № 597623, виданому виконкомом Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 09.09.2016 року (а.с.4) батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших доходів не має. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини та себе всім необхідним. Позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача, який добровільно такої допомоги на утримання позивача та дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчими листами в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved