Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 25.02.2013 року договору № б/н відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту в сумі 1100 гривень на платіжну картку на умовах плати 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором і станом на 31.12.2015 року загальна сума заборгованості становить 12254,86 гривень, з яких: 1071,78 гривень заборгованість за кредитом, 7423,32 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також 500 гривень штраф (фіксована частина), 559,76 гривень штраф (процентна складова), які просив стягнути з відповідача. Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач позов визнав, звернувшись до суду з відповідного змісту письмовою заявою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між Приватбанком та [PERSON] 25.02.2013 року укладено договір № б/н, за яким відповідачу надано кредит в сумі 1100 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на умовах сплати 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором і станом на 31.12.2015 року загальна сума заборгованості становить 12254,86 гривень, з яких: 1071,78 гривень заборгованість за кредитом, 7423,32 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також 500 гривень штраф (фіксована частина), 559,76 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідач не виконує своїх зобов`язань перед банком, тому вимоги позивача являються обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 551, 610, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved