Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач 09.10.2017 року звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на наступні обставини. 10 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована в смт. Лазурне, Скадовського району Херсонської області, вул. Приозерна, 97, загальною площею 0,1500га, кадастровий номер 6524755500:01:046:0009. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Чернігівського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №3086. На підставі цього договору [PERSON] передала у власність [PERSON] вищевказану земельну ділянку, що належала їй на праві приватної власності на підставі договору дарування. Право власності було зареєстровано за [PERSON] у встановленому законом порядку. Проте, 15 лютого 2017 року позивачем було одержано відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно де зазначено, що належна позивачу земельна ділянка належить іншій особі [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2016 року. Таким чином, позивач вважає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки №873 був укладений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки [PERSON] станом на 12.12.2016 р не мала права відчужувати земельну ділянку яка їй не належала. Крім того, приватний нотаріус [PERSON], в порушення норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без достатніх правових підстав посвідчив договір купівлі-продажу №873, укладений між [PERSON] та [PERSON] та вніс його дані в реєстр відповідно до ст. 182 ЦК України. Враховуючи викладене просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки: кадастровий номер-6524755500:01:046:0009 укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №873 від 12.12.2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 32862132 від 12.12.2016 року 13:01:22 приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] заперечувала, пояснила, що 12.12.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладеною між [PERSON] та [PERSON] У відповідності з вимогами Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусу були надані всі необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, що підтверджували право власності на майно та довіреність, перевірено відсутність заборони відчуження та арешту майна, встановлено особи учасників та сторін договору купівлі- продажу, перевірена цивільна правоздатність та дієздатність сторін, перевірені повноваження представника. Враховуючи вищевказане у нотаріуса [PERSON] не було підстав для відмови у вчиненні даної нотаріальної дії, отже посилання позивача на те, що нотаріусом не перевірено право власності на земельну ділянку, зокрема за даними державного земельного кадастру є безпідставними. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначала, що дійсно 10.09.2012 року між нею та позивачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та отримано за неї грошові кошти, але в подальшому жодних угод з приводу спірного майна нею не укладалось, будь-яких довіреностей нікому не надавала. Проти задоволення позовних вимог в частині визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним не заперечувала, заперечувала щодо стягнення з неї судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно до ст.203ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.215ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.09.2012 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку, що розташована в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, вулиця Приозерна, 97, площею 0,1500 га, яка належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№935443 від 16.07.2008 року Згідно договору купівлі-продажу від 12.12.2016 року [PERSON], діюча від імені [PERSON] на підставі довіреності, відчужила [PERSON] земельну ділянку, що розташована в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, вулиця Приозерна, 97, площею 0,1500 га. З пояснень [PERSON], що містяться у відзиві на позовну заяву вбачається, що 10.09.2012 року між нею та позивачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та отримано за неї грошові кошти, але в подальшому жодних угод з приводу спірного нерухомого майна нею не укладалось, будь-яких довіреностей вона нікому не надавала. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що спірне нерухоме майно було неправомірно набуте відповідачем [PERSON], оскільки станом на 12.12.2016 року [PERSON] не мала права на його відчуження, отже наявні підстави для визнання судом договору купівлі-продажу №873 від 12.12.2016 року недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 32862132 від 12.12.2016 року 13:01:22 приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до ст.. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обовязково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів. Згідно до ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обовязково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них, під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва обовязково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] при посвідченні договору купівлі-продажу №873 від 12.12.2016 року отримав та перевірив усі необхідні документи для вчинення нотаріальних дій. За таких обставин, суд вважає, що приватний нотаріус діяв у спосіб, що відповідає вимогам Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) та Закону України «Про нотаріат», а тому в позові до приватного нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] слід відмовити. Також відповідно до 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача частково підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 466,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial