Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач 03.04.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги аргументує наступним. 04.02.2003 він одружився з відповідачкою. Від шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Шлюб між ними розірвано 20.06.2012 року. Спільне господарство з відповідачкою не веде. Проживають окремо. Йому, на праві приватної власності, на підставі рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2009 року, належить житловий будинок, отриманий в порядку спадкування, за адресою [ADDRESS]. Колишня дружина-відповідачка по справі зареєстрована у вказаному будинку. Однак остання без поважних причин за вказаною адресою не проживає вже протягом трьох років. На його прохання добровільно виписатись з будинку відповідачка не хоче, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися з даним позовом з вимогою визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим будинком. Від позивача до суду надійшла заява в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути позовну заяву в його відсутності. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Досліджуючи та оцінюючи наявні докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24437141 від 12.11.2009 року, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS], який отриманий в порядку спадкування на підставі рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2009 року по цивільній справі №2-352/2009. Відповідно до відомостей викладених в позовній заяві, сторони уклали шлюб 04.02.2003 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до заочного рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20.06.2012 року по цивільній справі №2-228/2012, шлюб між сторонами розірвано. Спільне сімейне господарство з відповідачкою позивач не веде, сторони проживають окремо. Син постійно знаходиться на утриманні позивача. Колишня дружина позивача [PERSON], згідно довідки Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області від 02.04.2015 №539, зареєстрована, але не проживає в житловому будинку [ADDRESS]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24437141 від 12.11.2009 року, даний житловий будинок належить [PERSON] на праві приватної власності, та отриманий в порядку спадкування на підставі рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19.10.2009 року по цивільній справі №2-352/2009. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи, на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до п.34 Постанови ПВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Згідно акту опитування сусідів Цуренської сільської ради від 02.04.2015 року, [PERSON], [INFO], не проживає в будинку по [ADDRESS] з 2008 року. З дня вибуття відповідачка не проживає і не користуються житловим приміщенням за місцем реєстрації, не виконує свої зобов'язання по оплаті комунальних послуг, не підтримує приміщення в належному стані. Реєстрація відповідачки у будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Він змушений самостійно нести додаткові витрати з утримання будинку та оплати комунальних послуг. На його неодноразові звернення з вимогою знятися з реєстраційного обліку відповідач не реагує. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 72 ЖК України передбачає визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні житловим будинком, зареєстрована але не проживає без поважних причин в його домоволодінні близько семи років, добровільно не хоче виписатися з реєстрації. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved