Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 27.10.2010 року станом на 29.02.2016 року в розмірі 18891,32 грн. В позові вказано, що між сторонами укладено договір за умовами якого відповідачотримала від позивача кредит та зобов'язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою інших виплат згідно з її заявою і умовами надання банківських послуг. Проте, відповідач порушила умови договору і тому станом на 29.02.2016 року має заборгованість в розмірі 18891,32 грн., яку до теперішнього часу добровільно не сплатила. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Також просить розгляд справи провести за відсутністю представника позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. В судовому засіданні відповідач позов не визнала та пояснила, що дійсно знімала з банківської картки кредитні кошти, але вчасно не здійснювала погашення заборгованості оскільки в неї не вистачало грошей. За останні три роки погашення кредиту особисто вона не здійснювала, а тому просить суд застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.10.2010 року між сторонами укладено договір № б/н за умовами якого відповідачотримала від позивача кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобов'язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою інших виплат згідно з її заявою і умовами надання банківських послуг, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови договору і тому станом на 29.02.2016 року має заборгованість в розмірі 18891,32 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 3404,23 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 13630,89 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 875,78 грн. До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним договором не сплатила. Судом також встановлено, що позивач має також інші карткові рахунки в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується виписками, що надані позивачем. З вказаних рахунків здійснювалося списання коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27.10.2010 року. Останнє погашення в сумі 12,81 грн. відбулося 11.02.2016 р. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконав договірних зобов'язань заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача та вважає, що позивачем не був пропущений трирічний строк позовної давності з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України). Оскільки з інших рахунків, що відкриті відповідачем в установі банку, здійснювалося списання коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27.10.2010 року, що відбувалося за згодою позичальника згідно п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, то зазначені дії суд вважає такими, що свідчать про визнання відповідачем свого боргу та переривають перебіг строку позовної давності. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем, стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved