Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач 05.07.2016 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що 14.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу в позивача та відповідача є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 25.03.2016 року. Шлюбні стосунки не склалися через різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини. На підставі цього [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить справу розглядати за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 14.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів 14.10.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 207, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 216557 від 14.10.2014 року. 05.11.2014 року в шлюбі народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що 26.11.2014 року складено відповідний актовий запис № 518, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 405834 від 26.11.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Судом встановлено, що подружжя не проживає сумісно з березня 2016 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved