Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.08.2014 року в сумі 24 594,61 грн, а також понесених судових витрат (а.с.2-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2014 року відповідач у ПАТ КБ Приватбанк» отримав кредит у розмірі 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.12.2017 року виникла заборгованість по кредиту та відсоткам, з урахуванням штрафних санкцій, у розмірі 24 594,61 грн. Ухвалою суду від 19.02.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 16.03.2018 року. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час судового розгляду суд дійшов висновку, що за наявності заяви представника позивача про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, з урахуванням доводів, викладених у позовній заяві, не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі доказами. Від відповідача до суду жодних клопотань та відзиву на позов банку не надходило. З урахуванням заяви представника позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 07.08.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н (а.с.6, 7,8-31), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 400 грн 00 коп зі сплатою 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Форма договору складається із заяви позичальника, памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг та тарифів. [PERSON] виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Судом встановлено, що договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Банку та особисто відповідачем, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обовязковим для виконання. На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписами на документах (а.с.6), але й отриманням платіжної картки. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. [PERSON] до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Умовами договору передбачено щомісячне погашення кредиту, а також відсотків за його користування. Відповідач взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив. Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.5) станом на 31.12.2017 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту 399,10 грн, заборгованість по відсоткам 18 810,36 грн, заборгованість за пенею та комісією 3737,79 грн. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанні, передбаченому договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Беручи до уваги, що відповідач порушив умови договору, тому повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5 % від суми позову 1147,36 грн, а всього 1647,36 грн. Виходячи з розрахунку (а.с.5), загальна сума заборгованості по кредиту становить 24 594,61 грн. [PERSON] до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, а тому, відповідно до ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 07.08.2014 року в сумі 24 594,61 грн, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved