Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

ПАТ «Кіровоградобленерго» від імені якого діє Олександрійський район електричних мереж (надалі позивач) 31 січня 2014 року звернулось до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення збитків завданих безобліковим використанням електричної енергії в сумі 1 756 грн. 37 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що під час перевірки Правил користування електричною енергією, що була проведена 15 16 березня 2011 року було виявлено безоблікове споживання електричної енергії шляхом самовільного відключення після відключення зробивши накид проводів навантаження на ввід будинку. Електроенергія споживається, але лічильником не обліковується. Розмір збитків розрахований відповідно до Методики обчислення розміру збитків і складає 1 756 грн. 137 коп. за період з 17 жовтня 2010 року по 16 березня 2011 року, що підтверджується розрахунком. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві, що надійшла до суду на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в суді. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та клопотань до суду не надійшло. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату розгляду справи в суді, оскільки повістки повернулись до суду із відміткою пошти на повідомленні про їх особисте отримання, а також з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає». За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення та ст.ст. 4-11, 15, 16, 19, 20, 22, 614, 623, 625, 626, 903 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ч.1 ст. 901 та ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Суд дійшов висновку, що закріплена в ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правова норма щодо відповідальності боржника не виключає застосування правових норм, встановлених ст. 625 ЦК України. В судовому засіданні достовірно встановлено, що факт безоблікового споживання електричної енергії мав місце, що підтверджується актом № 000394 від 16 березня 2011 року. Відповідач є споживачем електричної енергії на підставі оформленого особового рахунку № 0812007 та книжки на оплату за спожиту електричну енергію. Обставин, що виключали б вину відповідача у заподіянні позивачеві шкоди судом не встановлено. Судом також встановлено, що порушення відповідачем Правил користування електричною енергією було приховане та підлягає відшкодуванню. За виявлене порушення відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків відповідачу було нараховано 1 756 грн. 37 коп. до сплати. Суд не входить в оцінку доказів правильності розрахунку суми за без облікове споживання електричної енергії. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму 1 756 грн. 37 коп. на відшкодування збитків, заподіяних без обліковим споживанням електроенергії Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Судові витрати суд відносить на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved