Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідно до укладеного договору від 30.05.11р. [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 19792,42грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 43696,61 грн. та судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та проти заочного рішення не заперечував (а.с. 52). Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 51). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 23.07.14р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. 30.05.11р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг, на підставі яких [PERSON] отримала кредит у розмірі 19792,42 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% в місяць на суму залишку (а.с. 5, 6-15). Крім цього, сторони обумовили, що останньою датою погашення заборгованості є 29.05.13р. Відповідно до п. 1. 2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за користування ним по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 1.5.20 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень, а також 5 відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту, враховуючи нараховані і прострочені відсотки і комісії. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. В результаті невиконання умов договору станом на 27.02.14р. відповідач має заборгованість у розмірі 43696,61 грн., яка складається з наступного: 4944,81 грн. - заборгованість за кредитом; 7,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 36187,01 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, штрафи відповідно до умов договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2056 ,98 грн. - штраф (процентна складова). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, проте позичальник погашення суми заборгованості не здійснює, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення суми основного боргу, процентів за користування кредитними коштами та суми штрафів відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на чинному законодавстві, тому підлягають задоволенню. Щодо вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 36187,01 грн., то суд вважає за необхідне зменшити її розмір виходячи з наступного. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак, ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як зауважив Конституційний Суд України (Рішення № 15-рп/2011 від 10.11.11р.), межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критерії справедливості, добросовісності, пропорційності та розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг. Із розрахунку заборгованості вбачається, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, а тому суд прийшов до висновку про зменшення розміру пені до загальної суми заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування даним кредитом (4944,81 грн. + 7,81 грн. = 4952,62 грн.) [PERSON] в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність її вини у невиконанні зобов'язань за кредитним договором, іншому їх розмірі. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 21). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 549, 551, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial