Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач 10.06.2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на наступні обставини. З 19.08.2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. За останні роки спільного проживання з відповідачем між ними постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. У зв`язку з наведеними обставинами, вона почала самостійно вести спільне господарство, припинила будь-які стосунки з відповідачем та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначила, що в них з відповідачем існувала усна домовленість стосовно його участі та фінансової допомоги в утриманні дітей, однак дані домовленості не виконуються, відповідач своєчасно не надає допомоги на утримання дітей. Таким чином, вона змушена самостійно утримувати неповнолітніх дітей. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 02.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.24,25). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 02.08.2021 року отримано позивачем (а.с.26). Копію ухвали судді від 02.08.2021 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його місцем проживання зареєстрованим у встановленому законом порядку (а.с.23,26). До суду повернувся поштові конверт, як не вручений за закінченням терміну зберігання (а.с.28). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Від відповідача у встановлений строк заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надійшло. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 604 (а.с.14). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15,16). Діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом № 122 квартального комітету № 16 від 28.05.2021 року (а.с.17). З позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені і позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач [PERSON] своєчасно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за виконавчими листами в матеріалах справи відсутні. Згідно ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання своєї неповнолітніх дітей. Враховуючи те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей не регулярно, суд, враховуючи обставини справи, з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з [PERSON] відповідно до ст.ст. 182,183 Сімейного кодексу України повинні бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у примусовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 10.06.2021 року. Позивач, згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору відносно вимог про стягнення аліментів, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved