Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач 09.01.2019 звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 02 листопада 2007 року виконавчим комітетом Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис № 2; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Лещенко»; визначити місце проживання дітей з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося, фактичні шлюбні відносини припинено близько року тому, вони стали чужими людьми, зникли почуття любові та взаємоповаги, а їхній шлюб залишився лише формальністю. Діти весь час проживають з нею. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, наразі відсутній. В підготовче судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте, до початку розгляду справи по суті, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Не заперечує проти того, щоб неповнолітні діти залишилися проживати з позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 02 листопада 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис за № 2. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін спільне життя не склалося, вони стали чужими людьми, зникли почуття любові та взаємоповаги. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини близько року тому, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 352,40 грн. Решта сплаченого судового збору позивачем підлягає стягненню з відповідача на її користь. Враховуючи наведене,

Outcome: approved