Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації у розмірі 17810,00 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 серпня 2016 року о 16 год. 01 хв., в м. Одеса по вул. Миколаївська дорога, [PERSON] керуючи транспортним засобом д.н. [NUMBER] та [PERSON] керуючи транспортним засобом д.н [NUMBER], не врахували дорожньої обстановки, в результаті чого допустили зіткнення з автомобілем «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та вчинили дорожньо-транспортну пригоду, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним в порушенні правил дорожнього руху було визнано [PERSON], та [PERSON], що підтверджується постановою Суворовського районного суду від 26 вересня 2016 року. Автомобіль «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] був застрахований згідно Договору «ОСАГО+» від 10.08.2016 року у ПАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна», яка провела виплату страхового відшкодування у розмірі 17810,00 грн. В зв'язку із вищевикладеними ПАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із відповідним позовом. У липні 2017 року ТОВ «Маркс. Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну позивача по справі на підставі договору Факторингу. ТОВ «Маркс. Капітал» просив розглядати справу без його участі. Представник Відповідача - адвокат [PERSON] подав до суду заперечення проти задоволення позовним вимог, мотивуючи свою позицію тим, що у відповідності до ЗУ «Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнення збитки мало відбуватися саме із СК «СКАЙД» де була застрахована відповідальність Відповідача перед третіми особами за полісом № АЕ/9040758. Неврахування наявності договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності при вирішенні питання про відшкодування шкоди суперечить законодавству. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Постановою Суворовського районного суду від 26 вересня 2016 року [PERSON], та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ст. ч.4 ст.82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідальність [PERSON] була застраховано у СК «СКАЙД», відповідальність [PERSON] не була застрахована, а од же відповідальність перед третіми особами за нього несе МТСБУ. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Судом встановлено, що на підставі Договору «ОСАГО+» від 10.08.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» провела виплату страхового відшкодування у розмірі 17810,00 грн. Стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Суд звертає увагу на той факт, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження звернення Позивача до СК «СКАЙД» або до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, що суперечить нормам ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» В силу ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, для присудження відшкодування матеріальної шкоди заявник повинен продемонструвати існування причинно-наслідкового зв'язку між порушенням та будь-якою стверджуваною фінансовою втратою (див., наприклад, рішення щодо справедливої сатисфакції від 21 січня 2010 року у справі «Druzstevni zalozna Prіа» та інші проти Чеської Республіки» (Druzstevni zalozna Pria and Others v. the Czech Republic), заява № 72034/01, п. 9). Аналогічної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності і нівелює існування цього правового інституту як такого. (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Outcome: dismissed