Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 03.06.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № К200А+28399132, згідно якого банк надав [PERSON] у фінансовий лізинг майно - автомобіль марки «Богдан», модель: 211040-88-4, рік випуску 2013, тип ТЗ.: легковий седан-В, № кузова/шасі: Y6L211040DL240058, реєстраційний номер [NUMBER], а останній зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірах, встановлених у Додатку 2 Графіка лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № К200А+28399132 від 03.06.2013 р. [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до умов та правил надання банківських послуг розміщених на веб-сайті Приватбанку. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». У зв'язку з неналежним виконанням умов договору фінансового лізингу станом на 21.10.2016 р. утворилася заборгованість у сумі 34625.43 грв., яка складається з заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу у сумі 5888.42 грв., заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмета лізингу у сумі 4573.72 грв., заборгованості по пені у сумі 21765.79 грв. та заборгованості за страховою винагородою у сумі 2397.50 грв. Відповідачу 23.06.2016 р. була направлена претензія за № 30607K2P6S0N6, відповідно до якої для сплати заборгованості надається десятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, яка на даний час не виконана. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір фінансового лізингу № К200А+28399132, згідно якого банк надав відповідачу у платне користування майно - автомобіль марки «Богдан», модель: 211040-88-4, рік випуску 2013, тип ТЗ.: легковий седан-В, № кузова/шасі: Y6L211040DL240058, реєстраційний номер [NUMBER], строком користування лізингом 60 місяців з моменту підписання додатку № 2 (Графік лізингових платежів), а останній зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графіка лізингових платежів (а. с. 10). Заявою про приєднання до умов та правил фінансового лізингу № К200А+28399132 від 03.06.2013 р., передбачено порядок та умови виконання умов договору фінансового лізингу (а. с. 9) Відповідно до п. п. 1.1.3., 1.1.4. та 1.1.5. Умов та правил надання фінансового лізингу, лізингоодержувач зобов'язався погашати платежі за договором фінансового лізингу щомісяця згідно графіку, які включають у себе платіж по відшкодуванню частини вартості Предмету лізингу згідно Додатку 2 (графік лізингових платежів); винагороду за користування Предметом лізингу в розмірі згідно Додатку 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в умовах та правилах банківських послуг; винагороду за проведення щомісячного моніторингу Предмету лізингу в розмірі згідно Додатку 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг. Період сплати з 10 по 15 число кожного місяця. Станом на 21.10.2016 р. відповідач має заборгованість у сумі 34625.43 грв., яка складається з заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу у сумі 5888.42 грв., заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмета лізингу у сумі 4573.72 грв., заборгованості по пені у сумі 21765.79 грв. та заборгованості за страховою винагородою у сумі 2397.50 грв. 23.06.2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав на адресу [PERSON] листа № 30607K2P6S0N6, в якому повідомлялося про стан заборгованості за договором лізингу № К200А+28399132 від 03.06.2013 р. з вимогою в десятиденний строк її сплатити, та у разі несплати стягнення заборгованості в примусовому порядку, що підтверджується реєстром поштових відправлень рекомендованих листів претензій до боржників (а. с. 6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 546 передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови. Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Разом з тим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 21765.79 грв. задоволенню не підлягають з таких міркувань. Свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені позивач мотивував нормами ч. 1 ст. 549 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України. Згідно статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 611 цього ж кодексу в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки. У параграфі 6 глави 58 ЦК України та у Законі «Про фінансовий лізинг» яким регламентуються правовідносини в які вступили позивач та відповідач лізинг , розмір пені не встановлено. Договору лізингу, в якому встановлено розмір пені позивач суду не надав. За таких обставини суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача суми пені. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з нього також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 1378 грв. Тому,

Outcome: partial