Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з\~[PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 42751,22\~ грн., а також\~ судових витрат в сумі 2400,00\~ грн. \~ В позові представником позивача зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 16.03.2015 року\~\~ відповідач отримав кредит у розмірі 49529,33 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком\~ кредитний договір. Проте, в порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого за ним станом на 19.11.2016 р. утворилась заборгованість в сумі 42751,22 грн., яка складається з: 24105,48 грн. \~ заборгованість за\~ кредитом;\~ 3,41 грн. \~ заборгованість по процентам; 14455,15 грн.- \~заборгованість по комісії за користування кредитом, 4187,18 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Уточнили, що сума 14455,15 грн. зазначена в розрахунку, як заборгованість по комісії за користування кредитом є пенею, обрахованою відповідно до п. 2.7.7.5.1. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 24105,48 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 3,41 грн. В задоволенні решти позовних вимог просила відмовити. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 16.03.2015 року\~\~ відповідачем отримано кредит \~ у розмірі 49529,33 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 30.09.2015 року. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, \~заборгованість по кредиту,\~ відсоткам, пені, а також штрафу становить 42751,22 грн., про що позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. \~\~\~\~ Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~\~\~\~ Аналізуючи викладені обставини справи \~та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятого на себе зобовязання за договором, а отже позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 24105,48 грн. та заборгованості по відсоткам в розмірі 3,41 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, останній платіж за кредитом був здійснений 27.07.2015 року, а отже позивачу було відомо про порушення свого права починаючи із зазначеної дати. Відповідно до Генеральної угоди дата останнього погашення заборгованості 30.09.2015 року. Дана позовна заява подана до суду 14.02.2017 року та надійшла до суду 01.03.2017 року тобто поза межами спеціальної позовної давності, встановленої для вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу), а отже позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2400,00 грн.

Outcome: partial