Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості станом на 25.01.2018 р. в сумі 25664,26 грн., з яких: 206,43 грн. - заборгованість за кредитом, 19859,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1198,30 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 28, 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином, у відповідності до ст.. 128 ЦПК України, за останнім відомим місцем реєстрації місця проживання (ч.9 ст. 28 ЦПК), неодноразово викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.ст.204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно положенням статей 627, 631 ЦК України, сторони є вільними при укладенні договору щодо визначення його умов з урахуванням вимог цього кодексу, як щодо строку його дії так і щодо наслідків закінчення цього строку. Ст. 261 ЦК передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо строк виконання не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникло право вимоги про виконання зобов`язання Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Проте, згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки має бути визначений договором. При цьому, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умови договору щодо права банку на зміну розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач [PERSON] 22.11.2013 р. підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві від 22.11.2013 року. Відповідно до 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежу по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. ( в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам відкритим в валюті USD) + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідачем надано згоду на зміну банком кредитного ліміту. Зобов`язання за договором Банк виконав, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав платіжну картку з встановленим кредитним лімітом. Відповідно до п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк зобов`язаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку Відповідно до п. 1.1.3.2.3. вказаних Умов та правил, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Умови про спосіб надання виписки про стан картрахунку в заяві на отримання кредиту відсутні. Доказів виконання позивачем п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, банком суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна розміру процентної ставки за кредитом з 30,00% до 34,80 % та до 43,20 0%, про що свідчить наданий банком до позовної заяви розрахунок, проведена банком без належного повідомлення відповідача, у зв`язку із чим безпідставно. Тобто, проценти за період з 01.09.2014 р. по 25.01.2018 р. мали б застосовуватися виходячи з 30,00 % в рік, у зв`язку із чим підлягають перерахунку з моменту зміни процентної ставки банком, тобто з 01.09.2014 р. по 25.01.2018 р. Заборгованість за тілом кредиту, згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, становить - 206,43 грн., проценти за користування кредитом з 01.09.2014 р. по 25.01.2018 р.: ( 206,43 грн. х 30,00 %) : 360 = 0,1720 грн. (% на день) х 1243 днів прострочення (з 01.09.2014 р. по 25.01.2018 р.) = 213,79 грн. (% за користування кредитом) + 28,08 грн. ( загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) за користування кредитом станом на 01.09.2014 р.), що відповідно становить = 241,87 грн. Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За такого, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Таким чином, у стягненні суми штрафів слід відмовити, оскільки з розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, наданим позивачем до позову встановлено, що заборгованість по комісії в сумі 3900,00 грн. складається саме з комісії і пені. До стягнення підлягає заборгованість станом на 25.01.2018 р. в сумі 4348,30 грн., з яких: 206,43 грн. - заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 241,87 грн. (213,79 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом + 28,08 грн. (загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) за користування кредитом станом на 01.09.2014 р.), 3900,00 грн. - заборгованість з пені та комісії. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 298 грн. 48 коп.

Outcome: partial