Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до Камянського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.08.2012 року [PERSON] (далі відповідач), отримала кредит у розмірі 7488,75 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Договором було передбачено порядок та термін погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих відсотків, комісій, та інших витрат. Однак, відповідач неналежним чином виконує свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 21.10.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 606 грн. 21 коп., з яких: заборгованість за кредитом 7187 грн. 38 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 4 125 грн. 12 коп.; заборгованість по комісії 3 737 грн. 37 коп.; штраф (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) 2 556 грн. 34 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести у відсутність представника банку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суд не повідомила. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи та її вирішення на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.08.2012 року [PERSON] (далі відповідач), отримала кредит у розмірі 7488,75 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 2 Позивач своє зобовязання виконав належним чином та в день укладення згідно умов договору передав відповідачу оговорену договором суму. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 1.1.3.2.11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитом, в яких клієнт є поручителем, ва також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 21.10.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 606 грн. 21 коп., з яких: заборгованість за кредитом 7187 грн. 38 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 4 125 грн. 12 коп.; заборгованість по комісії 3 737 грн. 37 коп.; штраф (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) 2 556 грн. 34 коп. Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з вини [PERSON] допущено порушення виконання взятого зобовязання, а тому з неї слід стягнути заявлену в позові заборгованість за кредитним договором в сумі 17606 грн. 21 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також мають бути присудженні понесені останнім судові витрати в розмірі 1218 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, ч.1 ст. 634, ч. 2. ст. 1050, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: approved