Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач 04 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріального збитку та компенсації за моральну шкоди. Позивач у своєму позові посилався на те, що 08 квітня 2015 року близько 22-30 години відповідач [PERSON], керуючи належним їй на праві власності автомобілем [NUMBER] на пр. Гагаріна в районі вул. Феодосійська у м. Дніпропетровську перед початком зміни напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда-6», внаслідок чого її транспортний засіб отримав пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2915 р. відповідача визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на один рік. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.07.2015 р. постанова Ленінського районного суду залишено без змін. 09 квітня 2015 р. відповідно до Замовлення-наряду №170943 на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля, було здійснено діагностику ходової частини автомобіля та розвал-сходження вартістю 328, 00 грн. 20 та 22 квітня 2015 р. зроблено ремонт двох колісних дисків, вартість робіт відповідно до квитанцій Ерупи «РЛД» склало 850 грн. та 1 500 грн., а разом 2 350 грн. 25 квітня 2015 р. сплачено до Автоцентру «Аеліта» відповідно до замовлення-наряду №171520 - 220 грн. Відповідно до Замовлення-наряду від 08.06.2015 р. №173099 сплачено Автоцентру «Аеліта» за виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля 2 577 грн. Відповідно до товарного чеку №12 від 01.06.2015 р. придбано у ПП [PERSON] вузли та агрегати для ремонту автомобіля на суму 63 440 грн. Відповідно до Замовлення-наряду від 17.06.2015 р. №2793 сплачено ПП [PERSON]II. суму у розмірі 14 400 грн. за послуги ремонту та фарбування у розмірі 14 400 грн. Таким чином, внаслідок недбалого ставлення відповідача до ПДР України, автомобілю позивача заподіяно матеріальну шкоду у розмірі на загальну суму 83\~315,00 грн. Також внаслідок пошкодження відповідачем транспортного засобу позивачці чпричинена моральна шкода, яка виразилася у важких психологічних стражданнях, щодо неможливості протягом тривалого часу користуватися не пошкодженим автомобілем. До теперішнього часу автомобіль не відремонтований. Позивачці довелося здійснювати заходи щодо отримання документації по ДТП, звертатися до органів міліції, станції технічного обслуговування, суду, адвоката, внаслідок чого вона витрачала свій час. Через всі перелічені події було порушено її звичайний життєвий уклад. Всі негативні моральні, психічні переживання, а також негативні емоції негативно впливають на стан її здоров'я, чим спричиняють моральні страждання, які вона оцінює в 10 000 грн. Позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 83\~315,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10\~000,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1076,75 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Надав пояснення аналогічним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судову засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що відповідачем була передана онуку позивача сума 25\~000,00 грн. на придбання нових запчастин на автомобіль Хюндай Елантра. Моральну шкоду не визнав. За\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2015 р. [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 квітня 2015 року близько 22 годині 30 хвили в м. Дніпропетровську на пр. Гагаріна в районі вул. Феодосійська, за його участю, який керував автомомбем «Хюндай Елантра» д/н [NUMBER] та який перед початком зміни напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], у звязку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.7). За змістом вищевказаної постанови, своїми діями [PERSON] порушив п. 10.1\~Правил дорожнього руху\~України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.07.2015 р. постанова Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року залишена без змін. У відповідності до ч.4\~ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тобто є обставиною, яка не потребує доказування. Таким чином, постанова в справі про адміністративне правопорушення від 10 червня грудня 2015 року, якою встановлено час, місце скоєння ДТП та особу, яка його скоїла, для суду при вирішенні цієї справи є обов'язковою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 430088 виданого відділом РЕВ ДАІ №3 ГУМВС України в Дніпропетровській області, власником транспортного засобу «Хюндай Елантра» д/н [NUMBER], є [PERSON] (а.с.6). [PERSON], керував транспортним засобом «Хюндай Елантра» д/н [NUMBER] в день ДТП зі згоди онука позивачки. На відновлення пошкодженого автомобіля [NUMBER] [PERSON] понесла матеріальні витрати. Відповідно до Замовлення-наряду №170943 від 09 квітня 2015 року на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля [NUMBER], було здійснено діагностику ходової частини автомобіля та розвал-сходження вартістю 328, 00 грн. Згідно квитанцій Ерупи «РЛД» 20 та 22 квітня 2015 р. зроблено ремонт двох колісних дисків, вартість робіт склала 850 грн. та 1 500 грн., а разом 2 350 грн. Згідно замовлення-наряду №171520 від 25 квітня 2015 р. сплачено до Автоцентру «Аеліта» - 220 грн. Відповідно до Замовлення-наряду від 08.06.2015 р. №173099 сплачено Автоцентру «Аеліта» за виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля 2 577 грн. Відповідно до товарного чеку №12 від 01.06.2015 р. придбано у ПП [PERSON] вузли та агрегати для ремонту автомобіля на суму 63 440 грн. Відповідно до Замовлення-наряду від 17.06.2015 р. №2793 сплачено ПП [PERSON]II. суму у розмірі 14 400 грн. за послуги ремонту та фарбування у розмірі 14 400 грн., а всього 83 315 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем було передано 25\~000,00 грн. на покупку запчастин на автомобіль «Хюндай Елантра», онуку позивачки, що підтверджується розпискою від 10.04.2015 року ( а.с.50). Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1\~статті 1187 ЦК України\~встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2\~Правил дорожнього руху\~України). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта\~статті 1187 ЦК). Враховуючи, що позивач довів факт заподіяння йому майнової шкоди внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, а відповідачем наданий доказ про часткове відшкодування матеріального збитку у розмірі 25\~000,00 грн., яке було ним завдано в результаті ДТП автомобілю «Хюндай Елантра», який належить позивачці, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового стягнення з відповідача на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 58\~315,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 58\~315,00 грн. На підставі ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачу [PERSON] внаслідок пошкодження її автомобіля було завдано моральну шкоду, вимоги, щодо відшкодування якої, підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач тим, що добровільно не відшкодовує матеріальну шкоду позивачу завдав душевних страждань та хвилювань позивачу, права якого було порушено, пошкодження автомобіля вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно доПостанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням глибини та характеру душевних страждань, які завдані пошкодженням майна позивача, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] повинен складати 2000,00 грн., та відповідно підлягає стягненню з [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial