Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №ML 702/590/2008, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 46 980 доларів США грн. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору 18.01.2008 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 16.09.2016 року виникла заборгованість у розмірі 35\~930,16 доларів США, що в перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ 26,206713 грн. за 1 долар США складає 941611,40 грн. [PERSON] надала суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати договір поруки припиненим. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору 18.01.2008 р. між ПАТ «ОТП Банк» та нею було укладено договір поруки. Однак, 27.02.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №ML 702/590/2008, а 19.05.2014. додатковий договір №2 до основного кредитного договору та 18.09.2014р. укладено додатковий договір №3 до основного кредитного договору, зазначеними угодами був збільшений розмір кредитних зобов'язань, так як боржнику видані нові суми кредиту (згідно графіку розрахунків від 27.02.2009 р.) та збільшений розмір реальної процентної ставки з 13,61% до 15,35 % згідно умов додаткового договору № 3 про реструктуризацію кредиту, на що не було отримано згоди поручителя, у звязку із чим, вважає, що за таких обставин договір поруки припиняється. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічної позовної заяви. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] та її представник просили відмовити у задоволенні позову до відповідача [PERSON] та задовольнити зустрічну позовну заяву у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши докази у справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.01.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML 702/590/2008, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 46 980 доларів США грн. із строком повернення до 18.01.2028р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором та додаткаами до нього. Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі. Зобовязання позичальника за кредитним договором забезпечено порукою, а саме, договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] на виконання обов'язків за кредитним договором. Частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Із наданих суду доказів, а саме: кредитного договору від 18.01.2008 р., додаткового договору № 1 від 27.02.2009 р., додаткового договору №2 від 19.05.2014р., додаткового договору №3 від18.09.2014 р., графіків розріхунків до даних договорів, встановлено, що позивач та боржник [PERSON] неодноразово змінювали умови основного зобовязання за договором кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Натомість, матеріали справи не містять доказів отримання на такі зміни згоди поручителя. Відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України зміна зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, тягне припинення поруки. Згідно п. 2 [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо застосування окремих норм цивільного законодавства» N 41/0/4-12 від 16.01.2012, виходячи з положень ч.1ст.553,ч.1ст.554 ЦК України, поручитель хоча і пов'язаний із боржником зобов'язальними правовідносинами, проте він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором; має право висувати заперечення проти вимог кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч.2 ст. 555 ЦК України). Таким чином, зустрічну позовну заяву необхідно задовольнити у повному обсязі. У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 16.09.2016 року виникла заборгованість у розмірі 35\~930,16 доларів США, яка складається із: 31082 доларів США заборгованість по сплаті кредиту; 4847,76 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що в перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ 26,206713 грн. за 1 долар США складає 941611,40 грн. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 629, 628 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує передбачені кредитним договором обовязок зі своєчасного повернення суми кредиту та відсотків за користування ним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України

Outcome: partial