Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно укладеного договору № б/н від 13.01.2014 року позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Зазначає, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Зазначає, що банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, надав позичальнику кредит у розмірі, вказаному в договорі. В свою чергу позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору в звязку з чим станом на 30.11.2016 року її заборгованість за кредитним договором складає 103818,72 гривень, а саме: 13974,88 грн. заборгованість за кредитом; 82623,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4919,94 грн. - штраф (процентна складова). Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь заборгованість згідо кредитного договору та судовий збір сплачений при подачі позову до суду. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, в разі неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином не заперечує щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, але була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якюго не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від 13.01.2014 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8-34). Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПРИВАТБАНК», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача із ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (а.с.37). Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Також судом встановлено, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того, відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Також судом встановлено, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Однак, як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання виконав в повному обсязі, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, вказаному в договорі. В свою чергу відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору у звязку з чим станом на 30.11.2016 року її заборгованість за кредитним договором складає 103818,72 гривень, а саме: 13974,88 грн. заборгованість за кредитом; 82623,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4919,94 грн. - штраф (процентна складова). Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом і сплатою процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] згідно кредитного договору становить 103818,72 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в справі в розмірі 1600 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved