Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач, 05 серпня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої 26 квітня 2000 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 26 квітня 2000 року після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина земельна частка (пай) розміром 5,69 в умовних кадастрових гектари, вартістю 173351,45 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120453, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Тимківської сільської ради. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за законом була вона. Згідно рішенню суду від 23 червня 2016 року їй визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. В подальшому сертифікат на право на земельну частку (пай) вона втратила. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було з»ясовано, що видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу свідоцтва про право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату). На протязі певного часу намагалась знайти втрачений документ, але безуспішно. Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відсутність правовстановлюючого документу та його тривалі пошуки призвели до порушення нею строку звернення до суду. Це до позитивного результату не призвело. Просить поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 5,69 умовних кадастрових гектари, вартістю 173351,45 грн., члена КСП «Тимківське» с. Тимково, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії ОД-12 №0120453, виданого на ім»я [PERSON], померлої 26 квітня 2000 року. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №213416, виданого 28 квітня 2000 року Тимківською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], померла 26 квітня 2000 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №386698, виданого 15 лютого 1974 року Тимківською сільською радою Кодимського району Одеської області, матір»ю народженої 07 листопада 1970 року [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №302027, виданого 29 вересня 1990 року Тимківською сільською радою Кодимського району Одеської області, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєно прізвище «Бурдюжа» (а.с.9). Згідно інформації Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29- 1516-99. 11-1383/2-16 від 02 серпня 2016 року [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120453, розміром 5,69 в умовних кадастрових гектари, вартістю 173351,45 грн., розташовану по Тимківській сільській раді (а.с.16). Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23 червня 2016 року (справа №503/1013/16-ц), [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.12-13). Згідно листа Державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №683/02-14 від 02 серпня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.14). Згідно оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №32 від 06 серпня 2016 року, втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) ОД-12 №0120453 розміром 5,69 умовних кадастрових гектари, виданий Кодимською РДА по Тимківській сільській раді на ім»я [PERSON], вважати недійсним. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні, згідно досліджених матеріалів справи встановлено наступне. 26 квітня 2000 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №213416). Як убачається з досліджених в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-ЖД №386698,, свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №302027, позивач доводилась дочкою спадкодавцю. Інший спадкоємець (син померлої [PERSON]) від спадщини відмовився,надавши відповідну заяву (Заява від 01 серпня 2016 року). Позивач, як єдиний спадкоємець за законом від спадщини не відмовилась, звернувшись у строк, визначений судом, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, як убачається з дослідженого в судовому засіданні листа Кодимської державної нотаріальної контори № 683/02-14 від 02 серпня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай), розміром 5,69 в умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120453, розташована на території Тимківської сільської ради (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29- 1516-99. 11-1383/2-16 від 02 серпня 2016 року. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №32 від 06 серпня 2016 року, втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) ОД-12 №0120453 розміром 5,69 умовних кадастрових гектари, виданий Кодимською РДА по Тимківській сільській раді на ім»я [PERSON], вважати недійсним. Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, суд приходить до висновку, що, з урахуванням того, що позивач спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], не прийняла, то на правовідносини, які виникли розповсюджується дія Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набула право власності на земельну частку (пай) розміром 5,69 умовних кадастрових гектари, вартістю 173351,45 грн., члена КСП «Тимківське» с. Тимково, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії ОД-12 №0120453, виданого на ім»я [PERSON], померлої 26 квітня 2000 року, який був утрачений. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, на протязі певного часу не мав можливості оформити спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини 5 статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою матеріально не забезпеченою, та на протязі певного періоду часу не міг оформити спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а звідси - не мав можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене, на підставі ст.1266 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved