Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся до суду з позовом до першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Одеської області, третя особа [PERSON] про зняття арешту із заставленого майна. Позов обгрунтований тим, що 30 липня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 6635222, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 49 225,00 Доларів США, а [PERSON] зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] був укладений Договір застави транспортного засобу № 6687669 від 30 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1020, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу позивачу транспортний засіб - автомобіль типу легковий седан, марки NISSAN TEANА, сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузову: [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Заставна вартість предмету застави - 252 685 гривень. Станом на 21 січня 2014 року [PERSON] не виконані зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим у нього існує заборгованість перед ПАТ «ПУМБ» в сумі 53 068,02 дол. США, що за курсом НБУ станом на 21 січня 2013 року (7,993 гривень за 1 долар США) складає 424 172,68 грн. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] перед позивачем значно перевищує заставну вартість предмету застави за договором застави. Проте, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Першим Київським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції Одеської області накладені арешти на автомобіль, що знаходиться в заставі у позивача, що унеможливлює для позивача задоволення його вимог за рахунок предмету застави. Позивач вважає, що існуючі арешти у повному обсязі унеможливлюють реалізацію позивачем своїх законних прав як заставодержателя щодо арештованого майна, оскільки може привести в подальшому до вилучення та примусової реалізації заставленого майна, тому позивач просить суд зняти арешт з вказаного автомобіля. В судове засідання сторони не з'явились, однак повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Одеської області - повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, заява з проханням розглядати справу за відсутності представника відповідача до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що 30 липня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6635222, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 49 225 Доларів США, а [PERSON] зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 6687669 від 30 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1020, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу позивачу транспортний засіб - автомобіль типу легковий седан, марки NISSAN TEANА, сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузову: [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Заставна вартість предмету застави - 252 685 гривень. Станом на 21 січня 2014 року [PERSON] не виконані зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим у нього існує заборгованість перед ПАТ «ПУМБ» в сумі 53 068,02 дол. США, що за курсом НБУ станом на 21 січня 2013 року (7,993 гривень за 1 долар США) складає 424 172,68 грн. Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченою заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно вимог ст. 572 ЦК України, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, тобто позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок вищевказанного автомобіля перед іншими кредиторами. Статтями 17 та 18 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31150942 від 03 лютого 2012 року, винесеної державним виконавцем першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Одеської області накладений арешт на автомобіль марки автомобіль типу легковий седан, марки NISSAN TEANА, сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузову: [NUMBER], державний номер [NUMBER]., що належить [PERSON] Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 34341690 від 18 вересня 2012 року, винесеної державним виконавцем першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Одеської області накладений арешт на автомобіль марки автомобіль типу легковий седан, марки NISSAN TEANА, сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузову: [NUMBER], державний номер [NUMBER]., що належить [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості від 21 січня 2014 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем за вищевказаним кредитним договором складає 424 172,68 грн. Вищевказані арешти порушують права позивача (заставодержателя) щодо реалізації предмета застави, оскільки виникнув факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, та існування зазначеного арешту унеможливлює проведення дій щодо звернення стягнення та реалізації заставленого майна, в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Пріоритет зареєстрованого обтяження визначається у черговості їх реєстрації, а обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст.ст. 589, 590, 592 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Таким чином, позивач як заставодержатель має першочергове право на реалізацію предмета застави в разі порушення основного зобов'язання відповідно до умов договору застави провести реалізацію предмета застави в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов'язанням відповідача. Існування арешту на заставне майно, порушує права позивача як застводержателя відносно реалізації предмета застави при наявності фактів невиконання кредитних зобов'язань. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Пунктом 7 зазначеної статті, встановлено, що спори які виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В даному випадку вищий пріоритет на заставлене майно має тільки ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Судом встановлено, що накладення арешту на вказаний автомобіль на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 31150942 від 03 лютого 2012 року та № 34341690 від 18 вересня 2012 року позбавляє позивача на його пріоритетне право звернення стягнення на предмет застави, тому суд вважає необхідним зняти арешт з автомобіля марки NISSAN TEANА, сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузову: [NUMBER], державний номер [NUMBER]., що належить [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved