Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], в якому зазначив, що 16 травня 2012року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з тим, що [PERSON]. свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала та станом на 31.12.2015 р. має заборгованість у розмірі 13 249,00грн.., позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участь, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 травня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1100,00 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно Умов надання банківських послуг, в обов'язки відповідача входить погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевищенню витрат платіжного ліміту, а також повинен оплачувати комісії на умовах передбачених чинним договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13249,00 грн.. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з заборгованості за кредитом - 1122,26 грн.; заборгованості по відсоткам - 8220,19 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 2799,45 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань в порядку п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 607,10 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем у розмірі 1378 грн.

Outcome: partial