Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи були уточнені та відповідно до яких просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 9.069 гривень 28 копійок в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору від 25 січня 2007 року, а також грошові кошти у розмірі 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 січня 2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклало з [PERSON] кредитний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» видало [PERSON] кредит у розмірі 9.000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік. Однак, [PERSON] умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, тому станом на 31 березня 2014 року у неї виникла заборгованість в сумі 15.362 гривні 33 копійки, з яких: - заборгованість по кредиту - 4.635 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 8.036 гривень 40 копійок; - заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 1.483 гривні 20 копійок; - штраф по фіксованій частині - 500 гривень; - штраф по процентній складовій - 707 гривень 73 копійки. Частина вказаної заборгованості, а саме в сумі 6.286 гривень 07 копійок, була стягнута з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі судового наказу, виданого 05 червня 2008 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 2-Н-1292/2008, тому з урахуванням вказаного судового наказу, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 9.069 гривень 28 копійок. Ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов'язань по кредитному договору та непогашення виниклої заборгованості стали підставою для звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду із відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що у 2009 році Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Під час розгляду справи будь-які письмові заперечення відповідачки [PERSON] проти позову до суду не надходили. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Яковлєва О.А. позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнала посилаючись на те, що заборгованість по кредитному договору, яка була стягнута на підставі судового наказу у розмірі 6.326 гривень 57 копійок, була сплачена станом на липень 2011 року у повному обсязі, а також зайво було утримано та перераховано на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 627 гривень 03 копійки, що підтверджується листом Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 20 липня 2011 року за № 1520/ГБ. Після подачі цього позову виявилося, що заборгованість по кредитному договору від 25 січня 2007 року не була погашена у повному обсязі, тобто пройшло майже три роки, але ПАТ КБ «ПриватБанк» за весь цей час не повідомив її про наявність цієї заборгованості. З цих підстав просить суд відмовити у задоволені позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» видало [PERSON] кредит у розмірі 9.000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед банком по кредитному договору від 25 січня 2007 року належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2014 року у неї виникла заборгованість по кредитному договору, яка на думку суду складає 15.362 гривні 33 копійки, з яких: 4.635 гривень - заборгованість по кредиту; 8.036 гривень 40 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1.483 гривні 20 копійок - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500 гривень - штраф по фіксованій частині; 707 гривень 73 копійки - штраф по процентній складовій. 05 червня 2008 року Київський районний суд м. Одеси видав судовий наказ про цивільній справі № 2-Н-1292/2008 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору від 25 січня 2007 року в сумі 6.286 гривень 07 копійок та 40 гривень 05 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, а всього стягнуто 6.326 гривень 57 копійок. З матеріалів справи вбачається, що станом на липень 2011 року, судовий наказ було виконано у повному обсязі, що підтверджується листом Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 20 липня 2011 року за № 1520/ГБ. Також із зазначеного листа Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції також вбачається, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» було отримано на 627 гривень 03 копійки більше. При цьому, представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судовому засіданні визнав, що розрахунок не відповідає дійсному розміру заборгованості і у зв'язку з чим зменшив позовні вимоги, надавши відповідну заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 25 січня 2007 року з урахуванням судового наказу в сумі 9.069 гривень 28 копійок, з яких: 6.385 гривень 33 копійки - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1.483 гривні 20 копійок - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500 гривень - штраф по фіксованій частині; 707 гривень 73 копійки - штраф по процентній складовій. Під час розгляду справи, представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку із підготуванням нового розрахунку заборгованості, однак новий розрахунок не був наданий. Цими обставинами підтверджується, що наявний розрахунок в справі був зроблений без урахування стягнутих сум. Більш того, механічним відніманням сплаченої суми заборгованості не може бути встановлена дійсна сума заборгованості. Крім того, суд вважає, що відсутня провина [PERSON] у невиконанні своїх зобов'язань по кредитному договору та непогашенні виниклої заборгованості, оскільки після погашення заборгованості по кредитному договору в сумі 6.326 гривень 57 копійок на підставі виконавчого провадження, вона була впевнена про відсутність заборгованості по вказаному кредитному договору. Однак, ПАТ КБ «ПриватБанк» на протязі тривалого часу не повідомляв [PERSON] про подальше існування заборгованості за кредитним договором від 25 січня 2007 року Таким чином, суд вважає, що через відсутність провини [PERSON] у невиконанні своїх зобов'язань по кредитному договору та непогашенні виниклої заборгованості, а також недоведеністю наявної заборгованості за кредитним договором у розмірі 9.069 гривень 28 копійок, ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити у задоволені позову. Положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог. Отже, з урахуванням вищевказаного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими та безпідставними, які слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed