Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н у розмірі 38 178 грн. 91 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 14.11.2013 рік утворився борг на суму 38 178 грн. 91 коп, який складається з: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 19 634 грн. 68 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11 250 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 794 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). Позивач повідомляв відповідача про виникнення заборгованості за договором, проте відповідач не вжив необхідних заходів для її погашення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від що 25.02.2008 року, оформленого у формі Заяви на кредит, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У позові ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» посилається на те, що під час укладення зазначеного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до вказаної умови, кредитний договір укладений між сторонами є діючим і тепер. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором. Проте [PERSON], у свою чергу, зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, своєчасно не надав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно зі п.6.6 вказаних Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. У п. 8.6 Умов надання банківських послуг зазначено, що при порушенні позичальником строків строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору укладеного з позивачам, станом на 14.11.2013 рік утворився борг на суму 38 178 грн. 91 коп, який складається з: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 19 634 грн. 68 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11 250 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 794 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 259 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 38 178 грн. 91 коп, який складається з: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 19 634 грн. 68 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 11 250 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 794 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 381 грн. 79 коп. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved