Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач 02 вересня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті діда - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що після смерті діда - [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина - земельна частка (пай) члена КСП «Загнітківське», розміром 2,29 умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,88 грн. на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Загнітківське», Кодимського району Одеської області с. Загнітково, серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією 28 серпня 1996 року на ім'я [PERSON]. Він як спадкоємець за заповітом фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. До нього перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікат на право на земельну частку (пай). Інші спадкоємці за законом відсутні. В подальшому він зазначений сертифікат втратив, що призвело до неможливості оформлення спадщини. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було з'ясовано, що видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства. На протязі певного часу намагався знайти втрачений документ, але безуспішно. В теперішній час втрачений документ ним знайдено. Ці причини і призвели до пропуску строку позовної давності. Просить поновити строк позовної давності та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,29 умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,88 грн., члена КСП «Загнітківське» с. Загнітково, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01 липня 2002 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], помер [INFO]. Згідно заповіту від 18 лютого 2000 року, зареєстрованого в реєстрі Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області за №200, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON]. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією 28 серпня 1996 року, [PERSON] є власником земельної частки (паю) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, розташовану по Загнітківській сільській раді. Згідно довідки Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області №1775 від 13 липня 2016 року, [PERSON] до дня своєї смерті - [INFO] проживав разом зі своїм внуком - [PERSON] по [ADDRESS]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 01 липня 2002 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області). До правовідносин, які виникли, суд застосовує Цивільний кодекс в редакції 1963 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 18 лютого 2000 року) (ст.534 ч.1 ЦК України в редакції 1963 року). Позивач, як спадкоємець за заповітом від спадщини не відмовився. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай), розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,88 грн. на підставі дослідженого в судовому засіданні сертифікату на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Загнітківське», Кодимського району Одеської області с. Загнітково, серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією 28 серпня 1996 року на ім»я [PERSON]. Частиною першою статті 534 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Докази, надані позивачем є належними і допустимими. Отже, суд констатує, що позивач, як онук спадкодавця, фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] - земельну частку (пай) розміром 2,29 умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,88 грн., члена КСП «Загнітківське» с. Загнітково, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON], померлого [INFO]. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, на протязі певного часу не мав можливості оформити спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини 5 статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою матеріально не забезпеченою, та на протязі певного періоду часу не міг оформити спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а звідси - не мав можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved