Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

ПАТ «МетаБанк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Деметра», треті особи - відділ державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції, СУ Головного управління МВС України в Запорізькій області, в якому просить зняти арешт автомобіля марки CHERY, модель BEAT S18D, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Мелітопольським ВРЕР УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області 05.06.2012, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції від 27.01.2015 про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №44875222 та постановою слідчого Слідчого управління ГУМВС України в Запорізькій області від 05.11.2012 по кримінальній справі №1101231. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «МетаБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] був наданий кредит в розмірі 60536,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір застави, відповідно до умов якого в заставу був переданий належний [PERSON] автомобіль CHERY, модель BEAT S18D, 2011 року випуску, реєстраційний номер АР 2611СН. Зазначає, що арешти, накладені в подальшому на автомобіль державним виконавцем та слідчим порушує його право як заставодержателя. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що в листі відділу ДВС Мелітопольського МУЮ від 03.03.2015 на адресу ПАТ «МетаБанк» їм було запропоновано на підставі ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» як заставодержателю звернутись до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна і вони своїм правом скористувались. Також, представник зазначив, що банком прийнято рішення про реалізацію заставленого майна (автомобілю), однак в їхньому Банку таке рішення приймається усною вказівкою керівництва Банку. Зі способом реалізації заставного майна позивач також не визначився, зазначивши, що або автомобіль буде продавати Банк від імені [PERSON], або сам [PERSON] за погодженням з Банком. Пояснити яка саме сума заборгованості на цей час існує у [PERSON] перед ПАТ «МетаБанк» представник не зміг, правом на надання додаткових доказів не скористувався. Яким чином права позивача порушені з боку ТОВ «Деметра» ані в позовній заяві ані при наданні пояснень не зазначено. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, просив позов задовольнити. Визначитись з розміром заборгованості перед ПАТ «МетаБанк» та ТОВ «де метра» також не зміг. В судовому засіданні представник ТОВ «Деметра» проти задоволення позову заперечив в повному обсязі і зазначив, що у випадку зняття арешту з автомобіля і надання Банку або [PERSON] продати автомобіль, різниця від суми продажу та боргом [PERSON] перед Банком підлягає поверненню [PERSON] У зв'язку з тим, що вироком Токмакського районного суду від 23.09.2013 з [PERSON] на користь ТОВ «Деметра» було стягнуто 65 тисячі гривень, а [PERSON] судове рішення в цій частині добровільно не виконує вже на протязі двох років, ТОВ «Деметра» буде позбавлено можливості отримати матеріальне відшкодування за рахунок майна [PERSON] Також, зазначив, що не є зрозумілим чому ТОВ «Деметра» є відповідачем по даній справі. В судовому засіданні представник третьої особи - відділу ДВС Мелітопольського МУЮ зазначив, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №328/76/13-к виданий 09.09.2014 Токмакським районним судом про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ТОВ «Деметра» в рахунок погашення матеріального збитку, вчиненого злочином 65557,80 грн. 27.01.2015 державним виконавцем накладено арешт на належний [PERSON] автомобіль марки CHERY, модель BEAT S18D, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в подальшому даний автомобіль оголошено в розшук. Просить прийняти рішення на підставі норм діючого законодавства . В судове засідання третя особа - СУ ГУМВС України в Запорізькій області не з'явилась, неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступних висновків. 05.06.2012 між ПАТ «МетаБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №652001766499А, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 60536 гривень з кінцевим терміном повернення - 05.06.2015. Того ж дня, 05.06.2012 між ПАТ «МетаБанк» та [PERSON] був укладений договір застави, за умовами якого в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] було передано в заставу Банку належний йому автомобіль марки CHERY, модель BEAT S18D, 2011 року випуску, реєстраційний номер АР 2611СН. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на автомобіль марки CHERY, модель BEAT S18D, 2011 року випуску, реєстраційний номер АР 2611СН були внесені наступні обтяжання: -06.06.2012 на підставі договору застави з ПАТ «МетаБанк» від 05.06.2012; -30.01.2015 на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №44875222 від 21.01.2015. В державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутній запис про обтяження зазначеного автомобіля на підставі постанови слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області. Частиною 1 ст. 585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів поданого позову не встановлено та позивачем не подано жодних доказів, що відповідачем або державним виконавцем вчиняються дії щодо звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, а отже суд не вбачає підстав вважати наявними порушення прав позивача на першочергове задоволення власних вимог. Суд вважає, що дії державного виконавця по накладенню арешту на майно боржника є діями, направленими на виявлення та збереження такого майна для забезпечення повного та своєчасного виконання рішення суду. Проте такі дії мають виконуватись відповідно до положень, встановлених ст.ст. 54-61 Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням черговості та пріоритетності задоволення вимог кредиторів, а також вартості майна боржника. Звертаючись до суду з даним позовом, банк не визначив, як саме порушується його право на погашення заборгованості за рахунок заставного майна, враховуючи його ж доводи про те, що обтяження ПАТ «МетаБанк» має вищий пріоритет в порівнянні з обтяженням, накладеним державним виконавцем в межах виконання судового рішення. Його переважне право, як заставодержателя, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, в ході розгляду справи ніким із сторін не оспорювалось. Окрім того, відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Тобто, для звернення стягнення на предмет застави необхідна наявність боргу заставодателя перед заставодержателем. Всупереч ст. 60 ЦПК України, п. 1 якої передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач не скористався своїм правом надати суду належні докази, навпаки, заперечував проти їх витребування, докази наявності заборгованості [PERSON] перед Банком, розрахунок заборгованості, не надав, в чому полягає порушення його прав з боку відповідача ТОВ «Деметра» не пояснив, до матеріалів справи долучив лише 2 сторінки вироку суду за звинуваченням [PERSON] за ч.2ст.185, ч.3 ст.185 КК України, однак мотивувальна та резолютивна частини вироку відсутні. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed