Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 13 липня 2007 року кредитного договору № Ф070549А, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 44 004 доларів США зі строком повернення до 12 липня 2014 року зі сплатою 12,25 % річних та порядком повернення кредиту, сплати процентів згідно графіку погашення. 03 листопада 2008 року між сторонами було укладено додаткова угода № 1, якою відсоткову ставку змінено на 13.5 % з 20 жовтня 2008 року. 25 травня 2009 року сторони уклали додаткову угоду № 2, якою було змінено графік погашення кредиту. Відповідно до умов договору позивач надав кредит позичальнику, однак позичальник грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 09 квітня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 50 449 доларів США, що в гривневому еквіваленті 591 676,90 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 29 201 доларів США (342 475,49 грн.); заборгованість по сплаті відсотків - 16 097 доларів США (188 795 грн.); пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3 246 доларів США (38 072 грн.); пеня за порушення строків повернення відсотків - 1 904 доларів США (22 334 грн.) Банком з метою погашення заборгованості направлялися вимоги про дострокове погашення заборгованості, які відповідач проігнорував. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 449 доларів США, що в гривневому еквіваленті 591 676,90 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав. Відповідач до суду не з'явилася, надала до суду заперечення відповідно до змісту яких проти позовних вимог заперечувала. Вказала на те, що останній платіж на виконання зобов'язання нею було зроблено в квітні 2010 року, тому вважає що банк звернувшись до суду в 2014 році пропустив строки звернення до суду з вказаним позовом. Просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до спірних правовідносин та відмовити позивачу у задоволення позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13 липня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № Ф070549А, за яким Банк надав позичальнику споживчий кредит (на купівлю автотранспортного засобу) у розмірі 44 004 доларів США на строк до 12 липня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,25 % на рік (а.с. 7 - 11). 14 червня 2010 року найменування акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінено на ПАТ «Укрсоцбанк». На підставі укладеної між Банком та позичальником Додаткової угоди № 1 від 03 листопада 2008 року про внесення змін до договору кредиту, з 20 жовтня 2008 року змінено процентну ставку за користуванням кредитом на 13.5 % річних (а.с. 12). Як слідує з додаткової угоди № 2 від 25 травня 2009 року за згодою сторін було змінено графік щомісячних платежів за договором (а.с. 13). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору від 13 липня 2007 року № Ф070549А (далі - договір), кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з порядком погашення суми основної заборгованості встановлений в п.1.1.1 договору. Як слідує з п. 1.1.2 договору погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця наступного за місцем передбаченим у графіку, та в останній день користування кредитом з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 12 липня 2014 року. Враховуючи вищенаведені умови договору слідує, що графік платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначається місяцями, тому окрім встановленого строку дії договору сторони встановили і строк виконання позичальником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Тобто строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Кредитом [PERSON] користувалася (а.с. 23), але не виконувала належним чином грошові зобов'язання за договором. В порушення умов договору, з 11 травня 2010 року (останній платіж 02 квітня 2010 року) позичальник не сплачувала чергові платежі (а.с. 21 - 22). Відповідно до ст. 526, ч.1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України). Як слідує з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто початок перебігу позовної давності з урахування особливостей даних правовідносин між сторонами співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. За вказаних обставин початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. [PERSON] порушила зобов'язання 11 травня 2010 року, а позов подано до суду, 13 червня 2014 року (а.с. 39). За вказаних обставин останнім днем пред'явлення вимог до відповідача про стягнення заборгованості є 11 травня 2013 року, у зв'язку з чим банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 13 червня 2014 року з порушенням встановленого законом строку позовної давності. Згідно до ч. 1 ст. 266 ЦПК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Суд, дослідивши письмові докази, вбачає, що позивачем пропущений строк позовної давності, а відповідач заявив про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, тому вважає за необхідне застосувати позовну давність до спірних відносин та відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed