Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з етою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву 22.12.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Також на умовах договору відповідач зобовязаний сплачувати комісії та інші плати, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта у відповідності до тарифів. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобовязань за договором у відповідності до п. 2.2.2.5.6.Умов на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується Розрахунком заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконала. У звязку із зазначеним порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 19.07.2017 року має заборгованість 11 602 грн. 36 коп., яка складається з 1989, 03 грн. тіла кредиту, 1922, 06 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 6662, 59 заборгованості за пенею а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, 528, 68 грн. процентна складова. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушення законних прав ПАТ КБ «Приват Банк». Отже, загальна сума заборгованості за даним договором становить 11602 грн. 36 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника позивача за наданими документами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України (2017 року) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи є поштова розписка про вручення відповідачу виклику на попереднє та на судове засідання та копії позовної заяви. Тому суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. про час і місце судового засідання. Тому суд, ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України (2017 року) , коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних мов. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України (2017 року) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 22.12.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір кредитування з використанням кредитки «Універсальна» у розмірі 3000 грн. (а.с.8-9). Додатком до даного договору є «Умови і правила надання банківських послуг», з якими відповідач був ознайомлений під підпис (а.с.10-4). Із умовами повернення кредиту та сплати відсотків позичальник [PERSON] був також ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Але відповідач свої зобовязання перед банком не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості на загальну суму 11 602 грн. 36 коп., в тому числі - 1989, 03 грн. тіло кредиту, 1922, 06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6662, 59 заборгованість за пенею а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, 528, 68 грн. процентна складова (а.с.7-7зв.). Судом на підставі встановлених фактів визначені відповідні правовідносини, які регулюються чинним законодавством. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязань є неприпустимою. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Положеннями ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У статтях 625, 1050, 1054 ЦК України закріплено, що відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і повинен сплатити грошову суму кредитору. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити в повному обсязі. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України (2017 року) передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Статтею 141 ЦПК України (2017 року) передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст. 133 ЦПК України (2017 року) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн., який документально підтверджений платіжним дорученням від 12.10.2017 року. І тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі. На основі викладеного,

Outcome: approved