Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач 09 жовтня 2019 року звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд ІФ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Евробуд ІФ» про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, посилаючись на те, що відповідно до містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 06 серпня 2018 року за № 95-31.2.1-01 [PERSON] , [PERSON] , товариство з обмеженою відповідальністю «Євробуд ІФ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Евробуд ІФ» є замовниками будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом для зберігання автомобілів на [ADDRESS] . Фінансовим управлінням здійснено розрахунок розміру пайового внеску, підготовлено проект договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та разом з пропозицією № 447/16.5-15/35в направлено замовнику будівництва для підписання. Однак договір підписаний не був. Позивач вважає, що відповідач зобов`язана укласти даний договір. Просить постановити рішення, яким визнати укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Івано-Франківська в редакції фінансового управління. У підготовчому засіданні 13 листопада 2019 року представником товариства з обмеженою відповідальністю «Евробуд ІФ» подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Евробуд ІФ» на даний час отримало лише містобудівні умови і обмеження щодо забудови земельної ділянки, не подало завдання на проектування об`єктів будівництва, не отримало технічні умови та, відповідно, не подало повідомлення про початок виконання будівельних. Жодних розрахунків площі та розміри забудови, які б у відповідності до ч. 5 ст. 40 Закону України «Про основи містобудівної діяльності» дали змогу обчислити величина пайової участі, на стадії отримання відповідачем містобудівних умов і обмежень немає і не може бути в силу закону. Отже, у відповідача не виник обов`язок звернення до органу місцевого самоврядування про укладення договору про пайову участь, як того вимагає ч. 8 ст. 40 Закону України «Про основи містобудівної діяльності». Відтак, у позивача немає кореспондуючого права вимагати у відповідача укладення такого договору. Дані обставин вказують на невідповідність позовних вимог нормам матеріального права, що має наслідком відмови у їх задоволенні. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Представник позивача в судове засідання, призначене для розгляду справи 10 червня 2020 року, не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав. Відповідачі, їх представники у судове засідання, призначене для розгляду справи 10 червня 2020 року, не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У підготовчому засіданні 13 листопада 2019 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Евробуд ІФ» позов не визнав з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві клопотав про розгляд справи без його участі. Просив суд про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Наказом Депортаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради № 108 від 06 серпня 2018 року затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва [PERSON] , [PERSON] , товариству з обмеженою відповідальністю «Євробуд ІФ» та товариству з обмеженою відповідальністю «Евробуд ІФ» для будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом для зберігання автомобілів на [ADDRESS] (а.с.8-10). У вересні та жовтні 2019 року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надіслало відповідачам для розгляду та підписання 2 примірники проекту договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (а.с.12-14). Захист цивільних прав та інтересів, що встановлений договором або законом передбачений ст. 16 ЦК України. А саме, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання права. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Крім того, згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 627, 630 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт. За змістом ст. 1 Закону № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником є фізична або юридична особа, що має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому законодавством порядку відповідну заяву. Відповідно до частин 2, 3 статті 40 Закону № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Ухилення відповідачів від укладення договору про пайову участь є порушенням зобов`язання, прямо передбаченого чинним законодавством. Невиконання такого зобов`язання не звільняє відповідачів від обов`язку укласти договір про пайову участь. Такою відмовою відповідачі порушують права та інтереси територіальної громади міста Івано-Франківська на отримання коштів пайової участі на розвиток створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська. Згідно з ч. 9 ст. 40 Закону № 3038-VІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. За приписами частин 1 і 2 статті 30 Закону № 3038-VІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою. Технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації. Посилання представника відповідача на відсутність технічних умов не можуть братися до уваги з огляду на те, що в силу закону отримання замовником технічних умов це право замовника і неотримання ним технічних умов не може бути підставою для відмови від укладення договору про пайову участь. Відповідно до ч. 5 ст. 40 цього Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Позивач визначив у проекті договору попередній розмір пайового внеску на основі встановлених нормативів для одиниці створеної потужності - опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м об`єкта будівництва в Івано-Франківській області - 8 879,17 грн без ПДВ, виходячи із площі об`єкта будівництва, що відповідає вимогам закону. Отже, попередній розмір пайового внеску визначений договором відповідно до вимог законодавства. Відповідачами не надано суду жодних документальних доказів про вжиття ними заходів з метою виконання обов`язку щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту. Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України. За змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. Спір між сторонами виник з приводу укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача про визнання укладеним багатостороннього договору, сторонами якого є як фізичні, так і юридичні особи. Дана вимога є нерозривною. Тобто не підлягає окремому розгляду щодо відповідачів - юридичних осіб в порядку господарського судочинства, та в порядку цивільного судочинства відносно відповідачів - фізичних осіб. Враховуючи що сторонами договору, визнати укладеним який просить позивач, є також фізичні особи, даний спір не підлягає розгляду господарським судом, так як повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 1 921 грн., оскільки позивачем документально підтверджено понесення таких витрат. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 11, 81, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»

Outcome: approved