Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач 04.08.2017 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що на підставі рішення Рунівщинської сільської ради Полтавського району від 27.05.2009 року № 13 за відповідачем - [PERSON], оформлено право власності на сарай в с. Улянівка Полтавського району та області, вул. Аграрна, 1-А, про що 22.06.2009 року видано відповідне свідоцтво, а 01.10.2009 року це право зареєстроване КП «БТІ та містобудування Полтавського району», про що видано відповідний витяг. Право власності на земельну ділянку під вказаною будівлею у порядку, визначеному Законом, відповідачем не оформлялося. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06 серпня 2009 року по справі № 2-1253/2009р. та додатковим рішенням до нього від 14 вересня 2009 року за [PERSON] визнано право власності на нежитлову будівлю ( сарай ) в с. Улянівка Полотавського районеу та області, вул. Аграрна, буд. 1, а 02.10.2009 року це право зареєстроване КП «БТІ та містобудування Полтавського району», про що видано відповідний витяг. Право власності на земельну ділянку під вказаною будівлею у порядку, визначеному законом, відповідачем також не оформлялося. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2014 року по справі № 545/3150/14-ц, провадження № 2/545/1336/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за [PERSON] визнані права власності на вищезгадані об»єкти нерухомості, а саме : на сарай за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Улянівка, вул. Аграрна, буд. 1-А, загальною площею 531, 7 кв.м.; на нежитлову будівлю ( сарай ) за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Улянівка, вул. Аграрна, буд. 1, загальною площею 1 297, 6 кв.м. Державним реєстратором Реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області - [PERSON] 27.09.2014 року прийняті рішення про державну реєстрацію цих прав, про що [PERSON] видані відповідні витяги. Незважаючи на те, що вищезгаданим сараям присвоєна адреса: с. Улянівка, вул. Аграрна, фактично вони розташовані за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вважаючи, що земля під сараями перебуває у державній власності, та відповідно до повноважень щодо розпорядження нею, визначених Земельним кодексом України, позивач, [PERSON], 13.07.2015 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,63 га. в оренду для обслуговування нежитлових будівель - сараїв. Наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавської області від 11.08.2015 року № 700/0/75-15-СГ такий дозвіл був наданий. На замовлення позивача фізичною особою-підприємцем [PERSON] ( сертифікованим інженером-землевпорядником ) відповідно до вимог Земельного кодексу України, інших законодавчих та підзаконних актів був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства ( КВЦПЗ 01.03 ) за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. За заявою [PERSON] та на підставі розробленого проекту землеустрою, електронну форму якого внесено в ДЗК, державним кадастровим реєстратором [PERSON] 05.02.2016 року надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під сараями, що відводиться. Її площа 0,6300 га.; категорія - землі сільськогосподарського призначення; за земельними угіддями - під господарськими будівлями і дворами; кадастровий номер - 5324084600:00:011:0031. У витязі також міститься й інша інформація. 05.08.2016 року позивач, [PERSON], звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу в оренду земельної ділянки. Але, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавської області на його адресу надіслано лист-відповідь від 29.08.2016 року № 6629/6-16, в якому зазначено, що земельна ділянка площею 0,6300 га. ( кадастровий номер 5324084600:00:011:0031 ), відповідно до Проекту розташування земельних часток ( паїв ) ПП «Зоря» на території Рунівщинської та Черкасівської сільських рад Полтавського району Полтавської області та державного акту на право колективної власності на землю серії І-ПЛ № 000022, зареєстрованого 04.01.1996 року за № 37, відноситься до земель колективної власності, а Головне управління, згідно зі ст. 15-1 та 122 Земельного кодексу України, не має повноважень щодо розпорядження землями колективної власності. З метою повного з»ясування даної обставини, ним був поданий відповідний запит на публічну інформації до ГУ Держгеокадастру у Полтавської області. Від Головного управління на мою адресу надійшов лист-відповідь від 30.06.2017 року № 8942/6-17, до якого додано копію державного акту на право колективної власності на землю серії І-ПЛ № 000022, зареєстрованого 04.01.1996 року за № 37. А в листі зазначено, що даний державний акт не визнаний недійсним, чи таким, що втратив чинність. З державного акту на право колективної власності на землю серії І - ПЛ № 000022 від 04 січня 1996 року, зареєстрованого в книзі записів державний актів за № 37 ( копія якого надано Головним управлінням ), видно, що він був виданий Агрооб»єднанню «Зоря» Рунівщинською сільською радою народних депутатів Полтавського району Полтавської області, на землі площею 27538 га. для ведення колективного сільського господарства, що знаходяться на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно змін до Статуту Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрооб»єднання «Зоря», зареєстрованими розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації № 278 від 05.06.2000 року, це підприємство стало правонаступником всіх майнових прав і обов»язків Агрооб»єднання «Зоря». А відповідно до інформації з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманої через он-лайн сервіс Мінюсту України ( яка є офіційною інформацією ), Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрооб»єднання «Зоря» ( ПСП «АО «Зоря» ), ідентифікаційний код 30296460, припинено ( без правонаступництва ), про що зроблено запис 21.12.2004 року за № 15771300000000067. Отже, Агрооб»єднання «Зоря», якому належала спірна земельна ділянка на підставі вищезгаданого державного акту, повністю припинило своє існування. Тому, воно не може бути відповідачем чи іншим учасником судового процесу. Позивач, [PERSON], та [PERSON], як представник позивача, погоджуються з ГУ Держгеокадастру у Полтавської області та визнають той факт, що спірна земельна ділянка площею 0,6300 га. ( кадастровий номер 5324084600:00:011:0031 ), яка знаходиться за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, є не державною і належала до колективної власності Агрооб»єднання «Зоря», оскільки цей факт підтверджується документально - вказаними вище державним актом та листами ГУ Держгеокадастру у Полтавської області. Просто так сталося, що під час створення та формування Державного земельного кадастру ця інформація не була внесена до нього у зв»язку з припиненням колишнього власника землі. Оскільки держава не є власником спірної земельної ділянки, жоден з органів державної влади не може бути відповідачем чи іншим учасником судового процесу по даній справі. При цьому, необхідно зазначити, що ч.1 ст. 377 ЦК ( в редакції, яка діяла до 01 січня 2010 року ) передбачалося, що до особи, яка придбавала житловий будинок, будівлю або споруду, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не був визначений, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка була зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка була необхідною для їх обслуговування. Аналогічна норма містилася у ч. 1 ст. 120 ЗК України ( в редакції, яка теж діяла до 01 січня 2010 року ). Отже, до відповідача, [PERSON], з набуттям 01.10.2009 права власності на сарай за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Улянівка, вул. Аграрна, буд. 1-А, та з набуттям 02.10.2009 права власності на нежитлову будівлю ( сарай ) за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Улянівка, вул. Аграрна, буд. 1, перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята цими будівлями та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Але, не зважаючи на те, що право власності на землю у [PERSON] виникло безпосередньо на підставі Закону, воно не було оформлено відповідно до діючих на той час його вимог ( відповідачем не було замовлено технічну документацію і, відповідно, не отримано державний акт про право власності на землю ). Тому не була визначена точна площа земельної ділянки, що перейшла у власність відповідачки [PERSON] Що стосується категорії земель, цільового призначення та угідь - вони, відповідно до вимог Закону, не змінилися. Оскільки [PERSON] стала власником спірної земельної ділянки після Агрооб»єднання «Зоря», на їх думку вона має бути відповідачам у даній справі. Рунівщинська сільська рада, на їх думку, має бути третьою особою в силу ст. 335 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України ( в редакції, яка діє з 01 січня 2010 року ) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об»єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Тобто, при виникненні в іншої особи права власності на будівлю право попереднього власника припиняється автоматично, в силу Закону, без оформлення припинення права будь- якими актами та документами. Крім того, в усіх випадках переходу права власності на будівлю, право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об»єкти теж автоматично, в силу Закону. Що говорить про імперативний характер норми вищевказаної статті, а значить вона є обовязковою для всіх і відступ від неї не допускається. Отже, з набуттям 27.09.2014 року позивачем [PERSON] права власності на сарай за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Улянівка, вул. Аграрна, буд. 1-А, та на нежитлову будівлю ( сарай ) за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Улянівка, вул. Аграрна, буд. 1, у відповідача [PERSON] припинилося ( автоматично, в силу Закону ) право власності на спірну земельну ділянку. Одночасно таке право власності виникло у позивача [PERSON]. Що стосується категорії земель, до якої належить спірна земельна ділянка, та угідь - вони з черговим переходом права власності не змінилися - землі сільськогосподарського призначення, під господарськими будівлями і дворами. З приводу площі земельної ділянки - 0,6300 га. - її розмір визначений згідно з Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який погоджений органами виконавчої влади відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України, та обґрунтований листом КП «Планування і забудови територій Полтавського району та здійснення архбудконтролю» від 22.07.2016 року № 158, що включений у проект. Відносно цільового призначення земельної ділянки, потрібно звернути увагу на таке. «Новим» ЗК України ( набрав чинності з 01.01.2002 року ) та діючою Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 р. за № 1011/18306 ( зі змінами ), не передбачено такого цільового призначення земель як «для ведення колективного сільського господарства». Воно існувало раніше за часів «старої» редакції ЗК України, що діяв до 01.01.2002 року. Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про який згадувалося вище, передбачено відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0,6300 га. для ведення особистого селянського господарства ( КВЦПЗ 01.03 ). Таке цільове призначення земельної ділянки передбачене як Кодексом, так і Класифікацією. При цьому, слід наголосити, що спірна земельна ділянка під нежитловими об»єктами, що належать [PERSON], площею 0,6300 га., кадастровий номер 5324084600:00:011:0031, сільськогосподарського призначення ( під господарськими будівлями і дворами ), що знаходиться на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до вимог статті 79-1 ЗК України є сформованою, тобто є об»ктом цивільних прав. Отримавши право на земельну ділянку [PERSON] не може його реалізувати, тому змушений звернутися до суду за його захистом, як це передбачає ст. 16 ЦК України, і просити суд визнати за ним право власності на неї. Прохав визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324084600:00:011:0031, площею 0,6300 га. для ведення особистого селянського господарства ( КВЦПЗ 01.03 ), що знаходиться за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, представник позивача [PERSON] ( а. с. 41 ) позов підтримав та прохав задовольнити ( а. с. 51 ). Відповідачка [PERSON] та представник третьої особи - Рунівщинвської сільської ради Полтавського району не висловили заперечень щодо позову ( а. с. 50, 51, 53 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які послалася в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 7 40. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 16, 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, так як у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об»єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Outcome: approved