Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір № б/н про надання у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав своїх грошових зобовязань і станом на 02.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 31\~238,835 гривень, з яких: 2 859 гривень заборгованість за кредитом, 17\~176,08 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 9 240 гривень заборгованість за пенею та комісією, та нараховані відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи: 500 гривень штраф (фіксована частина), 1\~463,75 гривень штраф (процентна складова), які просив стягнути з відповідача. Представник позивача подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач позову не визнав, просив відмовити у задоволенні заявлених вимог, застосувавши строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що 06.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення по грудень 2011 року, що відповідає строку дії картки. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 02.08.2015 року за відповідачем виникла заборгованість у розмірі розмірі 31\~238,835 гривень, з яких: 2 859 гривень заборгованість за кредитом, 17\~176,08 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 9 240 гривень заборгованість за пенею та комісією, та нараховані відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи: 500 гривень штраф (фіксована частина), 1\~463,75 гривень штраф (процентна складова). Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці. Останній платіж здійснено 04.04.2008 року, дія картки закінчилась у лютому 2009 року, з позовом до суду банк звернувся 21.10.2015 року. Судом встановлено, що останній платіж за умовами договору відповідач здійснив 04.04.2008 року, після чого грошові зобов'язання за договором ним не виконувались. В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2011 року, від 3 липня 2013 року суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що звернення банку до суду після закінчення строку дії кредитного договору та терміну дії картки з пропуском строку позовної давності, за умови, що питання про його поновлення судом не обговорювалось, є підставою для відмови у позові. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобовязань за договором від 06.02.2008 року не виконав. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-167цс14. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14. Відповідно до положень ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.\~ За наведених та встановлених судом обставин, у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, ст.ст. 253, 261, 266, 267, 509, 526, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed