Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 30.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою було укладено договір № DNH4КР27500280 від 30.09.2006 року. Згідно умов договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 5315,68 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення договору, про що свідчить підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками ,комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених умов договору відповідачка свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23.05.2013 року має заборгованість -69924,55 грн, яка складається з: 4197,27 грн.- заборгованість за кредитом; 22052,45 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 29868,90 грн.- пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина); 3305,93 грн.- штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 69924,55 грн. за договором № DNH4КР27500280 від 30.09.2006 року, а також судові витрати у розмірі 699,25 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з цим позовом поза межами позовної давності, посилаючись на ст. 256 ЦК України, згідно якої позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Крім того, у ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року вказано, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Просив у позові відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено наступні обставини. 30.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою було укладено договір № DNH4КР27500280 від 30.09.2006 року. Згідно умов договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 5315,68 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення договору, про що свідчить підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками ,комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених умов договору відповідачка свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23.05.2013 року має заборгованість -69924,55 грн, яка складається з: 4197,27 грн.- заборгованість за кредитом; 22052,45 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 29868,90 грн.- пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина); 3305,93 грн.- штраф (процентна складова) Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Однак в порушення умов договору відповідач зобовязання передбачені договором належним чином не виконав. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 4197,27 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом- 22052,45 грн. знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафів відповідно до п. 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 3305,93 грн. штраф (процентна складова), то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як видно із розрахунку заборгованості за договором, останній щомісячний платіж був у вересні 2010 року, а позивач звернувся до суду з позовом 19 липня 2013 року, тобто пропустивши позовну давність в один рік, встановлену до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Представник відповідача у своїх запереченнях посилається на ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, згідно якого на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначенх у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Але зазначеним законом забороняється нарахування пені або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, а позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка склалася станом на 23.05.2013 року, тобто до набрання законом законної сили. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідаяки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом- 4197,27 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом- 22052,45 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає також необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 699,25 грн. На підставі статей 526, 530, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial