Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач 07 серпня 2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання поважною причини пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (батьку позивача) та [PERSON] (рідному брату позивача) в рівних частках кожному. Позивач з 1985 року мешкає в м. Санкт-Петербурзі Російської Федерації, з батьком та братом спілкувалась лише телефоном. 13 липня 2007 року помер рідний брат позивача [PERSON] Лише в теперішній час позивачу стало відомо, що після смерті її брата [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], оскільки йому і батьку квартира належала в рівних частках, тобто по 1/2 частині. Батько позивача [PERSON] після смерті свого сина [PERSON] в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався і свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Як позивачу стало відомо в теперішній час, [PERSON] на момент своєї смерті не був зареєстрований разом з батьком [PERSON] у спірній квартирі, хоча там і мешкав. Тобто, батько позивача [PERSON] спадщину не прийняв, тому позивач як рідна сестра [PERSON] є єдиним спадкоємцем другої черги за законом. 20 грудня 2016 року помер батько позивача [PERSON], який залишив заповіт, посвідчений 14 травня 2010 року, в якому спірну квартиру заповів позивачу, яка спадщину прийняла шляхом подачі заяви в нотаріальну контору. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. У шестимісячний термін з дня відкриття спадщини позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як не знала, що після смерті брата [PERSON] відкрилась спадщина. В липні 2017 року представник позивача за дорученням [PERSON] прийшов до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом і зясував, що позивач має право на спадщину після смерті брата [PERSON] в порядку спадкування за законом. В звязку з тим, що позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 05 липня 2017 року позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру в цілому. За таких обставин позивач вважає, що вона своєчасно не прийняла спадщину з поважної причини, так як мешкає в іншій державі. Позивач просила суд визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 13 липня 2007 року; визначити позивачу додатковий строк рівний двом місяцям після набрання чинності рішенням суду, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлого 13 липня 2007 року. У заяві від 04 вересня 2017 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв не надходило. Приватний нотаріус ДМНО [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист його особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 липня 1994 року виконкомом міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження № 6/1640-94 від 07 липня 1994 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстрову книгу № 94п за реєстровим № 41 (а.с. 8, 17). 13 липня 2007 року помер рідний брат позивача [PERSON] (а.с. 13). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини вищезазначеної квартири. 20 грудня 2016 року помер батько позивача [PERSON] (а.с. 14), який залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої ДДНК [PERSON] 14 травня 2010 року, в якому спірну квартиру заповів позивачу (а.с. 15). 05 липня 2017 року представник позивача [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого 20 грудня 2016 року [PERSON], а саме: на квартиру в цілому у звязку з тим, що спадкоємцем не надано доказів прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 18). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідного брата [PERSON], померлого13 липня 2007 року (а.с. 10-12). Позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після смерті брата [PERSON], померлого 13 липня 2007 року, з поважної причини, оскільки не знала про те, що померлому належала ? частина спірної квартири. Крім того, позивач з 1985 року проживає в м. Санкт-Петербурзі Російської Федерації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки позивач не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], померлого 13 липня 2007 року, з поважної причини. На підставі викладеного та

Outcome: approved