Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія АСКО Донбас Північний» звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 29 серпня 2013 року ПрАТ «СК АСКО ДС» з одного боку і [PERSON] з іншого боку уклали Договір добровільного страхування автотранспортних засобів № 056443, згідно з яким майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією автомобіля [NUMBER], були застраховані в ПрАТ «СК АСКО ДС» строком з 29.08.2013 року по 28.08.14 року. 16 квітня 2014 року в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно Довідці, виданої ВДАІ № 9375106, дії [PERSON] є такими, що призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення ним п.п. 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху України. Згідно Постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страховим актом № 339/14 від 28.05.2014 року дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 16 квітня 2014 року, визнана страховим випадком. Згідно з умовами Договору страхування автотранспортних засобів № 056443 від 29.08.2014 року на р/р СТО ПП [PERSON], де був відремонтований автомобіль, було виплачено страхове відшкодування у розмірі 31430,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2288 від 30.05.2014 року. На підставі висновку № 2178 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру завданих збитків власнику транспортного засобу CHEVROLET AVEO, д/н [NUMBER], від 13.05.2014 року, вартість збитку становить 31430,10 грн.; 23800,00 грн. - вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу; франшиза невідшкодована частина збитку за Договором страхування № 056443 від 29.08.2014 року становить 0,00 грн. Сума страхового відшкодування становить 31430,10 грн. Згідно Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/8850347, цивільно-правова відповідальність осіб, які експлуатують транспортний засіб ВАЗ 2107, д/н [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК« АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», у зв'язку з чим відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких осіб несе ПрАТ «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», обов'язок відшкодувати ПрАТ« СК АСКО ДС» виплачене страхове відшкодування за Договором АС/8850347 покладається на ПрАТ «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Франшиза за полісом АС/8850347 дорівнює 1000,00 грн. Таким чином сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 31430,10 грн. - 22800,20 грн. = 8629,90 грн., з якої 1000,00 грн. - франшиза; 7629,90 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в порядку регресу у розмірі 8629,90 гривень та понесені судові витрати по справі у розмірі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 серпня 2013 року ПрАТ «СК АСКО ДС» та [PERSON] уклали Договір добровільного страхування автотранспортних засобів № 056443, згідно з яким майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією автомобіля [NUMBER], були застраховані в ПрАТ «СК АСКО ДС» строком з 29.08.2013 року по 28.08.14 року, що підтверджується договором страхування № 056443 (а.с. 5). Актом огляду автотранспортного засобу до договору страхування № В056443 від 29.08.2013 року, реєстраційний № ТС АР 8644 ВН, встановлено, що на момент огляду транспортного засобу видимих пошкоджень не виявлено. Згідно Довідки, виданої ВДАІ № 9375106, дії [PERSON] є такими, що призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення ним п.п. 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху України. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно до якого, останній не витримав безпечну швидкість руху та скоїв наїзд на автомобіль CHEVROLET AVEO, водій [PERSON] Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі пошкоджено. Страховим актом № 339/14 від 28.05.2014 року дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 16 квітня 2014 року, визнана страховим випадком. Згідно з умовами Договору страхування автотранспортних засобів № 056443 від 29.08.2014 року на р/р СТО ПП [PERSON], де був відремонтований автомобіль, було виплачено страхове відшкодування у розмірі 31430,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2288 від 30.05.2014 року. На підставі висновку № 2178 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру завданих збитків власнику транспортного засобу CHEVROLET AVEO, д/н [NUMBER], від 13.05.2014 року, вартість збитку становить 31430,10 грн.; 23800,00 грн. - вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу; франшиза невідшкодована частина збитку за Договором страхування № 056443 від 29.08.2014 року становить 0,00 грн. Сума страхового відшкодування становить 31430,10 грн. Згідно Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/8850347, цивільно-правова відповідальність осіб, які експлуатують транспортний засіб ВАЗ 2107, д/н [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК« АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», у зв'язку з чим відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких осіб несе ПрАТ «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», обов'язок відшкодувати ПрАТ« СК АСКО ДС» виплачене страхове відшкодування за Договором АС/8850347 покладається на ПрАТ «СК«АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Франшиза за полісом АС/8850347 дорівнює 1000,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 19722 від 01.09.2014 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахував страхове відшкодування в порядку регресу [PERSON] суму у розмірі 22800,20 гривень ПрАТ «СК АСКО ДС». У пункті 8 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року міститься застереження, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України\~\~та п. 38.2.1\~\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, до Моторного (транспортного) страхового бюро України, відповідно до\~\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~\~ст. 1191 ЦК України,\~\~після сплати ПрАТ «СК АСКО ДС» страхового відшкодування перейшло право вимоги до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тобто до винної особи [PERSON] на відшкодування шкоди у порядку регресу у межах фактичних витрат. Відповідно до\~\~ст. 61 ЦПК України\~\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати та документально підтверджені витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 гривень. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved