Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач 11.01.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири розташованої за адресою [ADDRESS]. Над його квартирою розміщена квартира [ADDRESS], в якій проживає [PERSON]. 08.09.2011 року відповідач залив квартиру позивача холодною водою, у зв'язку з чим 14.09.2011 року комісія КП РЕО-7 склали акт про залиття відповідно до якого 08.09.2011 року через пошкодження питного фільтра ХВП у квартирі [ADDRESS] сталося залиття квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS]. Затопленням було спричинено шкоду приміщенню, а саме: залито електропроводку в коридорі, у маленькій кімнаті не працює розетка, у ванній кімнаті не горить світло, вхідні двері у квартиру, двері у маленьку кімнату та двері у ванну кімнату набрякли від води та погано зачиняються, залито паркет у коридорі та частково у великій кімнаті, також залиті стеля та стіни квартири. В акті комісією встановлено, що залиття мало місце з вини мешканців [ADDRESS]. Суб'єктом оціночної діяльності - малого приватного підприємства «П.А.Н.» на підставі укладеного договору про проведення незалежної оціночної вартості майна від 08.10.2012 року визначено вартість понесеного матеріального збитку у розмірі 93444,00 грн. без ПДВ. Відповідно до зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва на ремонтно-оздоблювальні роботи по відновленню неодноразового залитої квартири [ADDRESS] вартість ремонтно-оздоблювальних робіт складає 112133,00 грн. Окрім цього, позивачем сплачено 1800,00 грн. за проведення експертизи. Також позивач, просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. яку він зазнав у зв'язку з залиттям квартири, зазначивши, що відповідач уже не вперше заливає позивача, таке місце мало 07.11.2003 року про що є відповідний акт. Також просив стягнути 500,00 грн. за оплату правової допомоги. У судовому засіданні 09.07.2014 року позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовні заяві. Відповідач позов частково визнав. А саме визнав, що мало місце залиття квартири позивача з його вини, однак не визнав, що матеріальний збиток завданий позивачу становить 112133,00 грн. Просив суд, призначити судову будівельно-технічну експертизу для визначення вартості понесеного матеріального збитку позивачу. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до акту від 14.09.2011 року затвердженого в.о. директора КП РЕО-7 зафіксовано факт залиття квартири [ADDRESS]. Причиною залиття є пошкодження питного фільтра ХВП у квартирі [ADDRESS], що призвело до залиття (а.с. 9). Згідно звіту про незалежну оцінку визначення вартості проведення відновлювального ремонту залитих приміщень квартири [ADDRESS] вартість понесеного матеріального збитку становила 93444,00 грн. (а.с. 14-28). Згідно зведеного кошторису від 01.09.2012 року на ремонтно-оздоблювальні роботи по відновленню неодноразового залиття квартири [ADDRESS] затвердженого директором ПП «П.А.Н.», вартість відновлювальних робіт по залиттю квартири склала дає 112133,00 грн. (а.с. 31). Згідно локального кошторису №2-1-1/1 від 14.09.2011 року, який ніким не затверджено, вартість відновлювальних робіт по залиттю квартири [ADDRESS] складає 86564,00 грн. (а.с. 32-35). У судовому засіданні 23.05.2013 року було задоволено клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи по справі. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 96-97). 12.06.2014 року ухвалою суду відновлено провадження у справі у зв'язку з тим, що відпали підстави, що зумовили зупинення провадження по справі, а саме: на адресу суду надійшов висновок з експертної установи (а.с. 101, 115). Згідно висновку експерта, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №6285/13-43 від 04.06.2014 року, розмір матеріальної шкоди спричиненої власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття рідиною конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири, згідно результатів проведеного обстеження та даних матеріалів справи на момент дослідження становить 15678,00 грн. Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень конструктивних елементів та опоряджувальних покриттів в приміщенні квартири [ADDRESS], що виникли внаслідок залиття рідиною в приміщеннях квартири з вище розташованих приміщень будинку, згідно результатів проведеного обстеження та даних матеріалів справи, на момент дослідження складає 16278,00 грн. (а.с. 103-110). За проведення експертизи оплачено 3855,60 грн. (а.с. 102). Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, і не оспорюється відповідачем, що станом на час залиття квартири [ADDRESS] з вини мешканців квартири [ADDRESS] в квартирі [ADDRESS] мешкав відповідач [PERSON] з вини якої було затоплено квартиру [ADDRESS]. (а.с. 9, 10, 11). За правилами ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Статтею 60 цього Кодексу визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, а статтею 131 цього ж Кодексу визначено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку судового розгляду справи по суті. За заявленими позовними вимогами, встановленню та доказуванню підлягають обставини щодо пошкодження майна та розміру завданого збитку, особа винна в заподіянні шкоди. Із наданих суду позивачем доказів видно, що житлове приміщення позивача було залито з вище розташованої квартири, в якій проживав відповідач [PERSON], що і не оспорюється відповідачем. При визначені розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, суд бере за основу висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 6285/13-43 від 04.06.2014 року, складеного експертами КНДІСЕ, оскільки дана експертиза була проведена за ухвалою суду. Обстеження проводилось за участю сторін по справі. Також позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 50000,00 грн., посилаючись на те, що у зв'язку з залиттями квартири в квартирі була висока вологість, через яку згодом появився грибок, що є дуже шкідливим для здоров'я. За місяць до залиття у позивача народилась дитина, яку він змушений був відвезти разом із дружиною на проживання до батьків. Залиття квартири спричинило моральні страждання, було знищено ремонт, який позивач робив своїми руками, а також змушений був проживати окремо від дитини та дружини, поведінка відповідача була не пристойна після залиття квартира, вона навіть не спромоглась вибачитись за залиття. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В порушення вимог чинного законодавства, позивачем не надано належних доказів в обґрунтування моральної шкоди, а саме, не зазначено наявність моральної шкоди, які саме страждання зазнав позивач, не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та моральною шкодою, з яких обставин виходив позивач, визначаючи розмір компенсації, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Окрім, того позивач просить стягнути з відповідача 500,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. В підтвердження про оплату таких послуг надає угоду № 01/12-1 про надання правової допомоги (а.с. 44). Відповідно до п. 4 якої, сума адвокатського гонорару складає 500,00 грн. Однак доказів суду, проте, що така сума оплачена позивачем не надано. В зв'язку з чим вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно квитанції від 11.01.2013 року, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1644,33 грн. (а.с.1) тобто 1% від суми, оскільки позовні вимоги задовольняються частково, а саме в розмірі 16278,00 грн. то відповідно судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн., у відповідності до Закону України «Про судовий збір». Також не підлягають вимоги, щодо стягнення оплат за проведення експертизи в сумі 1800,00 грн., оскільки суд в основу відшкодування матеріальних витрат завданих залиттям квартири покладає висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №6285/13-43 від 04.06.2014 року. Та за проведення якої кошти сплачував відповідач в сумі 3855,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial