Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вимогою стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 16361,75 грн. за кредитним договором №б/н від 28.01.1015 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, підписавши Заяву №б/н від 28.01.2015 року, отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням даної заяви відповідач погодився на умови та тарифи банку, які викладені на офіційному сайті. Однак, внаслідок порушення договірних зобов'язань, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, у відповідача утворилася заборгованість по тілу кредиту, нарахованих відсотках користування кредитом, а також у вигляді пені та штрафів за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором. Позивач позов підтримав у повному обсязі, просить розгляд справи провести за відсутності представника. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 28.01.2015 року [PERSON] під писав Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, чим погодив, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (надалі Умови), а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПРИВАТБАНКУ. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПРИВАТБАНКУ. Звернувшись із анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанку відповідач засвідчив свою згоду з запропонованими банком умовами. Таким чином, відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені вказаними умовами, що спростовує доводи відповідача в цій частині, які між тим суперечать одне одному, оскільки заперечуючи в одній частині факт укладення спірного кредитного договору, в іншій частині відповідач стверджує про отримання кредитної картки. За змістом пункту 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.2.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Відповідно до п. 2.1.2.4 Умов клієнт надає згоду відносно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи встановлено, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов, відповідач користувався кредитним лімітом, отже погодився з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов. Крім цього, кредитний ліміт у 2015 році збільшено до 8 000,00 грн. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно Розрахунку заборгованості за Договором №б/н від 28.01.2015, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. сума заборгованості за даним кредитним договором станом на 12.10.2016 рік становить7 626,32 грн. - тіло кредиту; 2066,65 - нараховані відсотки; 4561,46 грн. - пеня за прострочення зобов'язання; 850,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., що в сумі становить 15106,43 грн. Незважаючи на те, що позивач надав суду належні докази, які підтверджують укладення Кредитного договору між сторонами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач користувався кредитними коштами та знімав кошти з карткового рахунку. Відсутність відповідних доказів дає підстави суду відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем не доведено факту користування відповідачем кредитними коштами.

Outcome: dismissed