Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 травня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав останньому кредит у розмірі 156000 доларів США строком до 16 травня 2017 року, а [PERSON] повинен був повертати кредит зі сплатою нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 13,50% річних протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 2505,00 дол.США відповідно до графіку платежів. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання було укладено договір поруки з відповідачкою [PERSON], яка взяла на себе солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань. Оскільки відповідачі свої обов'язки за укладеними договорами належним чином не виконали, то станом на 19 листопада 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 230993,52 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку заборгованості еквівалентно 1846331,19 грн., які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь разом із сплаченим судовим збором. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.66). Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Відповідач [PERSON] в м.Одесі та Одеській області не зареєстрована, тому відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України він повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик у газеті «Одеські вісті» та «Урядовий кур'єр».Про час і місце слухання справи відповідачі повідомлялись, причини неявки суду не повідомляли, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Оскільки у справі достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 16 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке у подальшому змінило своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11346886000 (а.с.20-24), відповідно до якого банк надає відповідачу грошові кошти у сумі 156000 доларів США зі сплатою 13,5% річних, на інвестування в будівництво жилої квартири, строком по 16 травня 2017 року, а останній зобов'язаний був щомісячно повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2505 доларів США відповідно до графіку платежів(п.1.2 договору). Згідно п. 2.1 кредитного договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань позичальник передає в заставу, а банк приймає нерухоме майно, а саме - земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та є власністю [PERSON] та [PERSON]. 16 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 204371 (а.с.30). Згідно п.1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій передбачені основним договором. Згідно п.1.4. договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши [PERSON]. вказану суму кредиту. У свою чергу відповідач прийняв позику, використавши її за цільовим призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту не виконує. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. (п. 8.1 кредитного договору). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань станом на 19 листопада 2013 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 230993,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 19.11.2013 р. еквівалентно 1846331,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 143423,19 дол.США (1146381,56 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом - 72572,27 дол.США (580070,15 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 7010,95 дол.США (56038,51 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 7987,11 дол.США (63840,97 грн.)(а.с.6-19). Відповідно до договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачкою [PERSON], з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, остання взяла на себе зобов'язання солідарно у повному обсязі відповідати перед позивачем за зобов'язаннями [PERSON] Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 230993,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 19.11.2013 р. еквівалентно 1846331,19 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів також підлягає стягненню в рівних частинах на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 3654 грн. (а.с.1).

Outcome: approved