overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач 03 червня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя та несумісність характерів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явилася, проти позову не заперечувала. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.07.2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач, 03 червня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій посилається на те, що відповідач, згідно свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO]. Він ухиляється від обовязків щодо його виховання та розвитку, не піклується про здоровя, фізичний, духовний та моральний його розвиток та не займається виховання, багато років не бачився з ним, взагалі не надає коштів на утримання. У звязку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник органу опіки і піклування підтримав позовні вимоги позивача. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений згідно чинного законодавства, відомостей про причини неявки, або про розгляд справи в його відсутності, від нього не надходило, тому суд вважає, що в справі достатньо матеріалів для розгляду справи в його відсутності, заочно згідно з ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Поведінка відповідача є винною щодо дитини і свідчить про свідоме нехтування ним своїми обовязками. Згідно висновку, затвердженого рішенням Коломийської міської ради від 28.07.2015 року № 169, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст. 150, 164, 166 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач 03 червня 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 06 вересня 2015 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте в шлюбі- [PERSON]. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Судом було роз'ясненно відповідачу наслідки визнання позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2013 року /а.с.5/, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з 06 вересня 2015 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 551,20 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач 03 червня 2019 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015р. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, перестали бути пов`язані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнала. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 липня 2015 року, актовий запис №83. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач 04.01.19 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 28.04.15 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що останнім часом шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються. Наміру на збереження шлюбу немає. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюб з позивачем, так як сторони спільно не проживають біля року та вжиті нею заходи до збереження шлюбу виявились марними. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності позивача. Суд, заслухавши позивача та її представника - адвоката, дослідивши докази, зібрані у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно досить тривалий проміжок часу, мають одну спільну неповнолітню дитину, яка проживає з відповідачем, але не бажають збереження шлюбу і відповідач, надавши відзив на позовну заяву, фактично, не заперечила проти позову в цілому, про що підтвердила у судовому засіданні, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28.04.15 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 28.04.15 р., актовий запис № 167. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесеній позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач 04.01.2017 р. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 02.07.2010 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1331. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки і шлюбні відносини припинені з липня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя не можливе. У судове засідання позивач не з'явилась, оскільки заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов про розірвання шлюбу, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74, 77 ЦПК України. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб 02 липня 2010 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1331, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/ Свідоцтво про народження серії «[NUMBER] свідчать, що у сторін за час шлюбу народився син - [PERSON], 08.06.2012 р. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Примирення між сторонами неможливе за обставин викладених у позовній заяві. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач 04.01.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 16.10.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають вже повнолітню доньку- [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, що призводить до скандалів та сварок. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2017 року вони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Вона не має наміру відновлювати сімейні відносини, майнового спору немає. На підставі викладеного, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 02.03.2018 року о 12-00 год. за закінченням терміну зберігання (а.с. 13). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.10.1996 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області актовий запис за № 676 (а.с.3). Від цього шлюбу вони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Шлюбне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, що призводить до скандалів та сварок. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Позивач не має наміру відновлювати сімейні відносини, майнового спору немає. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач 04.01.2021 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 19.11.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, з травня 2015 року шлюбні відносини припинені. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та одразу після реєстрації шлюбу, приблизно через пів року, зрозуміли, що в кожного різні життєві цінності і інтереси. Вважає, що при таких обставинах спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Майновий спір відсутній. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 19.02.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. В прохальній частині позову позивач зазначив, про те, що розгляд справи просить проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить суд його позовні вимоги задовольнити (а.с.4). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, оскільки викладені обставини відповідають дійсності та просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, проти позову не заперечує. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (а.с.15). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 19.11.2014 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1049 (а.с.5). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, з травня 2015 року шлюбні відносини припинені. Основною причиною припинення шлюбних відносин з відповідачкою називає різні погляди на життя та одразу після реєстрації шлюбу, приблизно через пів року, сторони зрозуміли, що в кожного різні життєві цінності і інтереси. Позивач зазначає, що при таких обставинах спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам обох сторін. Майновий спір між сторонами відсутній. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач 04.01.2021 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність довіри. З відповідачем вони спільно не проживають більше року та не підтримують подружніх відносин, стали байдужими один до одного. Вважає, що їх шлюб існує формально, а перебування у такому суперечить його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та згідний на розірвання шлюбу. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 02.08.2011 року зареєстрували шлюб у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 240, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 02.08.2011 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони тривалий час спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 840,80 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач 04.02.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовував тим, що 16.10.2006р. між сторонами укладено договір б/н, що складається із заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг, згідно договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та у порядку, що встановлені договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 26.01.2014р. утворилась заборгованість у сумі 20214,58 грн., що складається з 18775,79 грн. заборгованості за кредитом та відсотками, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 938,79 грн. штрафу (процентна складова). Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 16.10.2006р. між сторонами укладено договір б/н, що складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-12), згідно договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та у порядку, що встановлені договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 26.01.2014р. утворилась заборгованість у сумі 20214,58 грн., що складається з 18775,79 грн. заборгованості за кредитом та відсотками, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 938,79 грн. штрафу (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с.5-7). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 20214,58 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved