overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

ПАТ «Чернігівобленерго» звернулося до суду з позовом і просить стягнути з [PERSON] компенсацію понесених збитків в сумі 7124,35 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн.. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач мешкає за адресою: м. Чернігів, вул. Віхніна, 19/2 та є споживачем електричної енергії. При перевірці приладів обліку за адресою відповідача виявлено порушення п. 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме: спрацював індикатор дії впливу магнітного поля № М8736480. За даним фактом складено Акт про порушення № 000122 від 27.04.2017 року. Вартість електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення ПКЕЕН становить 7124,35 грн. та на даний час не сплачена відповідачем, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася у відповідності до ст. 128 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

ПАТ «Чернігівобленерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON]вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 13785,65 грн, а також понесених судових витрат у розмірі 1378,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.03.2016 року при проведенні рейдової роботи представниками Прилуцького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» в м.Прилуках по вул.Залізничній в будинку №37-А було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника відкритим типом прокладання, про що був складений акт про порушення №149361. 19.04.2016 року відбулося засідання комісії Прилуцького РЕМ по розгляду зазначеного вище акту, де

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

ПАТ «Юніон [PERSON]» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № 530/07-13 від 11.07.2013 року, укладеним між ПАТ «Юніон [PERSON]», який є правонаступником ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» та [PERSON], банк відкрив відповідачу невідновлювальну відкличну кредитну лінію у розмірі 333\~000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних, строком користування до 10 квітня 2016 року. Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 530/07-13 від 11.07.2013 року в сумі 612\~952 гривень 83 копійки. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 530/07-13 від 11.07.2013 року, укладеним між ПАТ «Юніон [PERSON]», який є правонаступником ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» та [PERSON], банк відкрив відповідачу невідновлювальну відкличну кредитну лінію у розмірі 333\~000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних, строком користування до 10 квітня 2016 року. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач встановлені договором терміни повернення наданого їй кредиту не дотримується, станом на 01.08.2017 року заборгованість складає: 289 639,57 гривень заборгованість за кредитом; 166\~422,65 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 112 373,83 гривень заборгованість за пенею нарахованою за несвоєчасну виплату кредиту; 44 516,78 гривень заборгованість за пенею нарахованою за несвоєчасну виплату процентів за користування кредитом; а всього 612\~952 гривень 83 копійки. Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 530/07-13 від 11.07.2013 року в сумі 612\~952 гривень 83 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

ПВКП «Гранд-К» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 9882 грн. 16 коп., яка виникла в результаті невиконання відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] в м. Хмельницькому, укладеного між ними 1 липня 2017 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечує, посилаючись на сплату орендних платежів в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 759 ч. 1 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до вимог ст. 760 ч. 1 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до вимог ст. 762 ч. 1 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до вимог ст. 763 ч. 1 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Судом встановлено, що між ПВКП «Гранд-К» та [PERSON] 1 липня 2017 року укладено договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] в м. Хмельницькому, строком на один рік зі сплатою відповідачем 1500 грн. за користування приміщенням за один місяць. Станом на 21 травня 2018 року заборгованість за договором оренди становила в сумі 9882 грн. 16 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Первинна профспілкова організація співробітників головного офісу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в м. Дніпро (назву змінено на Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк») звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: голова правління Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Петр Крумханзл про визнання протиправною бездіяльності Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», що полягає у ненаданні відповідей на звернення, про зобов`язання надати відповідь на звернення та зобов`язати винести наказ. Позов був обґрунтований тим, що Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Первинно [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, однак в ході попереднього розгляду справи подала уточнюючу заяву, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЖТ №169401 від 02.09.2004 року на ім'я [PERSON] дійсно належав її чоловіку - [PERSON], який помер [INFO] в с.Дівочки, Черняхівського району. В обґрунтування заяви вказала, що при видачі державного акту була допущена помилка і прізвище її чоловіка помилково вказане «[PERSON]», а не «[PERSON]», як було у паспорті, а потім і у свідоцтві про смерть. Даний факт просила встановити для оформлення спадщини. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити та винести рішення з попереднього розгляду справи. Представник заінтересованої особи - Високівської сільської ради в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Згідно ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, які ніким не оспорюються. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне заявниці для оформлення права на спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] Без цього таке оформлення неможливе тому, що під час видачі державного акту на земельну ділянку була допущена помилка і прізвище чоловіка вказане «[PERSON]» замість «[PERSON]». Оскільки, згідно свідоцтва про одруження та свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця вказане як «[PERSON]», даний факт підтверджується матеріалами справи, ніким не оспорюється, суд прийшов до висновку про доведеність того, що під час видачі державного акту була допущена описка і прізвище спадкодавця помилково вказане «[PERSON]» (а.с.5,6). Довідка Дівочківської сільської ради Черняхівського району №592 від 25.11.2013 року свідчить про те, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] до смерті чоловіка та протягом 6 місяців після його смерті проживала в даному будинку. (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. У відповідності із п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи, що не встановлення факту належності правовстановлюючого документу потягне за собою порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Первісний позивач ПАТ «Дельта Банк» в вересні 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просив вилети їх з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 травня 2020 року клопотання [PERSON] щодо заміни сторони позивача, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк» (01018, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38) до [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Одеської міської ради (65017, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2Д) про примусове виселення та зняття з реєстрації - задовольнити. Замінено позивача, в саме Публічне акціонерне товариство Дельта Банк» (01018, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38) на позивача фізичну особу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11050421000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 71480,00 дол. США з розрахунку 10,30 % річних на строк з 03.10.2006 року по 03.10.2027 рік. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Первомайська багатопрофільна міська лікарня звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно вироку Первомайського міського суду від 04.07.2013 р. [PERSON] скоїв злочин, заподіявши тілесні ушкодження потерпілому [PERSON], внаслідок чого останній лікувався в ПБМЛ з 14.03.2013 р. по 25.03.2013 р., 11-ліжко-днів та на його лікування витрачено 2 196,92 грн., у зв'язку з чим [PERSON] своїми злочинними діями заподіяв ПБМЛ матеріальну шкоду. Вироком Первомайського міського суду від 04.07.2013 р. відповідач визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, йому призначено покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи засудженого на строк один рік з відрахуванням в дохід держави десяти відсотків. Вирок набрав законної сили. Просить стягнути з [PERSON] витрати на лікування потерпілого в сумі 2 196,92 грн. В судове засідання представник Первомайської багатопрофільної міської лікарні не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Вироком Первомайського міського суду від 04.07.2013 р. [PERSON] визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст.. 128 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, йому призначено покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи засудженого на строк один рік з відрахуванням в дохід держави десяти відсотків. Вирок набрав законної сили / а.с. 7-9/. Згідно розрахунку-реєстру ПБМЛ [PERSON] знаходився на лікування у травматологічному відділенні ПБМЛ з 14.03.2013 р. по 25.03.2013 р., 11-ліжко-днів та на його лікування витрачено 2 196,72 грн. / а.с. 3/. У відповідності до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілих від цього злочину. Враховуючи, що [PERSON] добровільно не сплатив витрати на лікування потерпілого [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з нього 2 196,92 грн. на користь Первомайської багатопрофільної міської лікарні. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Первомайська місцева прокуратура Миколаївської області звернулася до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою. Під час судового засідання прокурор заяву підтримав, зазначив, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина яка складається із двох земельних ділянок. спадкоємців після його смерті немає. Представник Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. За життя [PERSON] був власником земельних ділянок: кадастровий номер 4821480802:02:004:0102, площею 0,25 га, та кадастровий номер 4821480802:02:004:0103, площею 0,0455 га, що знаходяться за адресою вул. Садова, 53 в с. Антонівка Братського району Миколаївської області. 29 липня 2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. яка складається із вищезазначених земельних ділянок. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Згідно відповіді державного нотаріуса Братської державної нотаріальної контори від 11.06.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] ніким не була прийнята, то існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після його смерті, відумерлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Первомайська міська рада Миколаївської області звернулася до суду з наданою заявою, мотивуючи тим, що 11.05.1975 року помер [PERSON]. В день його смерті відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: м. Первомайськ, вул. Урицького, 159. Право власності або користування на земельну ділянку не зареєстровано. Майно належало померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 17.05.1962 року, реєстр № 7533. Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], не успадковане протягом встановленого законом строку жодною особою, донька останього [PERSON], [INFO] яка була зареєстрована та фактично проживала в будинку, померла 06.12.2009 року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] повністю підтримала заяву, просила визнати спадщину відумерлою та передати її у власність територіальної громади. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши надані письмові докази, приходить до висновку про те, що викладені у заяві обставини, якими обґрунтовуються \~вимоги, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. Судом встановлено, що 11 травня 1975 року в м. Первомайськ Миколаївської області помер [PERSON]. 06.12.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-фп №111707, виданого Відділом РАЦС по м. Певромайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 08.12.2008 року. Тобто, на день смерті [PERSON], відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221 ЦК України відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище будинку. Первомайська міська рада Миколаївської області звернулася до суду із даною заявою 04.06.2015 року, тобто більше ніж через один рік після відкриття спадщини, що відповідає вимогам ст. 1277 ЦК України. Згідно довідки Другої Первомайської державної нотконтори Миколаївської області № 1155/01-16 від 08.06.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 11.05.1957 року та [PERSON], яка помела 06.12.2009 року, держнотконторою не заводилась. Як вбачається з заяви Квартального комітету №16 м. Первомайськ від 25.09.2014 року, будинок занедбаний і покинутий більше 6 років. Таким чином встановлено, що після смерті 11.05.1975 року [PERSON] відсутні його спадкоємці за заповітом і за законом, спадщина ніким не прийнята, що згідно ст. 1277 ЦК України є підставою для визнання спадщини, яка відкрилася після смерті останнього - відумерлою. Крім того, на підставі ст. 1277 ЦК України та відповідно до ст. 278 ЦПК України, зазначену відумерлу спадщину слід передати у власність територіальній громаді за місцем відкриття спадщини в особі Первомайської міської ради Миколаївської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Первомайським міськрайонним судом було розглянуто позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та моральної шкоди. Рішенням суду від 18.11.2014 року було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 323725 грн. безпідставно набутих коштів, солідарно; стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по 250 грн. відшкодування моральної шкоди, з кожного та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по 373,70 грн. понесених останнім витрат по сплаті судового збору, з кожного. При цьому суд не вирішив питання про розподіл всіх судових витрат відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, в зв'язку з чим згідно вимог ст. 220 ЦПК України [PERSON] і надав заяву в якій вказав, що під час розгляду справи було доплачено декілька разів судовий збір і загальна сума сплаченого судового збору склала 3459, 05 грн. Суд вирішив питання відносно 747,40 грн. судових витрат, а тому залишилось не вирішене питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору в сумі 2711,65 грн. В судове засідання сторони та їх представники не з'явились. [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд заяви в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2014 року було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 323725 грн. безпідставно набутих коштів, солідарно; стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по 250 грн. відшкодування моральної шкоди, з кожного та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по 373,70 грн. понесених останнім витрат по сплаті судового збору, з кожного. Ст. 215 ЦПК України передбачає, що рішення суду складається в тому числі і з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Так як [PERSON] в ході судового розгляду було сплачено судовий збір: 300 грн., 121,80 грн., 2489,86 грн., 121,80 грн., 100 грн., 325,60 грн. (а.с.1, 4, 91, 92, 115, 122), а всього 3459,06 грн., а при винесенні рішення судом питання про судові витрати було вирішено лише відносно 747,40 грн. судових витрат, то необхідно вирішити питання про інші судові витрати шляхом винесення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved