Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

ПАТ «Марфін Банк»/ правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк»/ звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просив суд стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00014/RP6 від 04 липня 2008 року, яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 30276,87 дол.США, заборгованості по відсотках в сумі 3209,57 дол.США, пені в сумі 55245,10 грн. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04.07.2008 між [PERSON] та ВАТ «Морський транспортний банк» був укладений кредитний договір №00014/RP6, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у виді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 47000 дол.США із терміном погашення до 03.07.2023 включно зі сплатою 11,9% річних за фактичний період користування кредитними коштами. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 00014/RP6 від 04.07.2008 між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №00019rP6. За умовами кредитного договору в разі порушення позичальником термінів повернення кредиту, сплати відсотків та комісій, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,3 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не менше 20 грн за кожний прострочений платіж за кожним окремим зобов'язанням. Відповідач, [PERSON], зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, її заборгованість за кредитом становить 30276,87 дол.США, заборгованості по відсотках - 3209,57 дол.США, пеня - 55245,10 грн. ІІ.ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Вважала, що позивачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів виникнення та наявності заборгованості по Кредитному договору, розрахунки банку ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ЦПК України. Звертала увагу суду на те, що твердження позивача про видачу кредитних коштів в сумі 42000 дол.США 25.07.2008 та в сумі 5000 дол.США 27.08.2008 з позичкового рахунку банку на поточний рахунок позичальника є непідтвердженим у зв'язку із відсутністю оригіналів відповідних меморіальних валютних ордерів з усіма обовязковими реквізитами. Також вважала, що позивач порушив умови кредитного договору щодо збереження коштів та договірного списання, не відкрив належний рахунок для зарахування кредитних коштів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки не містить посилань на первинні документи бухгалтерського обліку. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, не надав суду відзиву на позов. ІІ.КЛОПОТАННЯ Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, [PERSON] СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН Згідно Статуту ПАТ «Марфін Банк», затвердженого рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів(протокол №45 від 11.06.2013), погодженого Національним Банком України 13.09.2013, рішенням Загальних зборів акціонерів назву та тип ВАТ «Морський транспортний банк» змінено на ПАТ «Марфін Банк», який є правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Морський транспортний банк». Рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів(протокол №56 від 28.12.2017) назву ПАТ «Марфін Банк» змінено на ПАТ «МТБ Банк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ПАТ «Марфін Банк». Судом встановлено, що 04 липня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00014/RP6, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний/картковий рахунок позичальника №26208720402840 особовий рахунок 0001102US у Банку з 04.07.2008 і терміном погашення до 03.07.2023 у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у сумі 60102 дол.США на наступні цілі: споживчі потреби в сумі 50000 дол.США, на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 11,9% річних за фактичний період користування Кредитом на суму залишку заборгованості за Кредитом та зі сплатою: комісії за надання Кредиту 1,0% від суми кредиту буз урахування страхових платежів, що сплачується у момент надання Кредиту у гривні за курсом НБУ на дату нарахування, незалежно від валюти Кредиту. Видача коштів за Кредитом відбувається на підставі письмових повідомлень(заявок), отриманих від Позичальника, що є невідємними частинами даного Договору, за винятком випадку, зазначеного у п.2.1.3 Договору. Позичальник зобовязується на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в Договорі, повернути Банку Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом, а також сплатити комісії, пені та штрафи, що передбачені умовами Договору, а також здійснювати погашення заборгованості за Договором. Відповідно до п.1.2 Банк відкриває для погашення заборгованості Позичальником за Договором: рахунок 29096720430151840 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості; рахунок 29096720430151 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості(відкривається у випадку, якщо кредит надається у валюті, відмінній від гривні,- у гривні для обліку та сплати щомісячної комісії, пені, штрафів). В п. 1.2.1, 1.2.2. Договору визначено, що Банк відкриває для надання та обслуговування кредиту позичальника: позичковий рахунок №22037720430151840; рахунок по відсотках №22082720430151840. Банк відкриває позичальнику поточний/картковий рахунок №26208720402840 особовий рахунок 0001102US. Згідно п.1.3 Кредитного договору Забезпеченням виконання Позичальником зобов'язань за кредитним Договором виступає договір іпотеки за №00018 rP6 від 04.07.2008, договір поруки №00019 rP6 від 04.07.2008, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки тощо, надані Банку з метою забезпечення зобов'язань за даним Договором. 04.07.2008 між ВАТ «Морський транспортний банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №00019 rP6, предметом якого було надання поруки перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 04.07.2008 №00014/RP6, згідно якого боржник зобов'язаний повернути кредит, наданий з позичкового рахунку на поточний/картковий рахунок боржника у кредитора, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 60102 дол.США з 04.07.2008 і терміном погашення по 03.07.2023. В п.1.2, 1.4 Договору поруки від 04.07.2008 визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. IV. [PERSON] Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.ст.549, ч.3\~ст.551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки(ст.ст.553, 554 ЦК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення..\~Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання(статті 77-80 ЦПК України) В ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V.ОЦІНКА СУДУ В теорії цивільного права під зобов'язанням розуміють правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Кредитний договір за своєю суттю є двостороннім зобов'язанням, що означає виникнення для банку обов'язку надати кошти та права вимагати їх повернення, а для позичальника права отримати кошти і обов'язку повернути кошти та сплатити проценти. Звертаючись до суду із позовом ПАТ «МТБ Банк» вказує на те, що відповідач [PERSON] отримала кошти в сумі 47000 дол.США. Заперечуючи проти вказаних тверджень банку, [PERSON] повідомила суду про те, що нею було отримано лише 5000 дол.США. З метою встановлення фактичних обставин судом було призначено 3 судово-економічні експертизи. Так, згідно висновку №7 судово-економічної експертизи, проведеної судовим експертом [PERSON], проведеними експертними дослідженням документально не підтверджується видача кредитних коштів ПАТ «Марфін банк» в сумі 47000 дол.США відповідно до кредитного договору №00014/RP6 від 04.07.2008, а надані позивачем дані обліку щодо виданого кредиту місять суперечливі дані. Отримання [PERSON] з поточного рахунку №26208720402840, особовий рахунок 0001102US готівкових коштів в сумі 47000 дол.США не підтверджується проведеним експертним дослідженням(в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені первинні документи)(т.3, а.с.9). У висновку №1420/1421 повторної судової економічної експертизи по цивільній справі №524/4318/15-ц від 20.04.2017 визначено, що на підставі наданих первинних документів видачу коштів ПАТ «Марфін банк» в сумі 47000 дол.США підтвердити чи спростувати не представляється можливим, оскільки в матеріалах справи відсутні оригінали та належним чином завірені копії оригіналів меморіальних валютних ордерів та первинних документів, що підтверджують видачу кредитних коштів [PERSON] згідно кредитного договору №00014/RP6 від 04.07.2008(т.3, а.с.108, 111). Відповідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи №3885/17-24 від 19.02.2018 в межах наданих на дослідження документів документально підтвердити або спростувати видачу кредитних коштів ПАТ «Марфін банк» в сумі 47000 дол.США за кредитним договором №00014/RP6 від 04.07.2008 та отримання [PERSON] з поточного рахунку 26208720402840, особовий рахунок 0001102US, відкритого на підставі кредитного договору №00014/RP6 від 04.07.2008 та договору 051Ф-02/08 від 03.07.2008 банківського рахунку фізичної особи готівкових коштів в сумі 47000 дол.США не видається можливими, у зв'язку із не наданням додаткових документів, відсутністю меморіального ордеру на видачу кредиту і наданням документів, які за формою не відповідають вимогам законодавства. З довідки\~по особовому\~рахунку №22032720430151840\~за період\~з 04.07.2008\~по 15.11.2011,\~по дебету\~банком відображено\~видача кредиту\~в розмірі\~47000\~дол.США,\~по кредиту\~погашено заборгованості\~в розмірі\~7296,01\~дол.США,\~перенос заборгованості\~на рахунок\~22071720430151840\~в розмірі\~538,21\~дол.США,\~переказ коштів\~філіалу м.Полтава\~на баланс\~ГБ ЦО\~згідно наказу\~№713\~від 08.11.2011\~на рахунок\~3900101681840\~в розмірі\~39165,78\~дол.США (т.4, а.с.190, 191, 195). Отже, на підставі викладеного суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами було підтверджено факт повернення відповідачем банку коштів в сумі 7296,01 дол.США. На переконання суду, вищезазначені висновки експертів свідчать про те, що надані позивачем документи в своїй сукупності не можуть підтвердити або спростувати факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 47000 дол.США. Зазначені обставини, на думку суду свідчать про те, що наявні в матеріалах справи докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог не є достатніми в розумінні статті 80 ЦПК України. В ч.6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На думку суду вказане твердження також стосується судового рішення. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] кредитних коштів, які б відповідали ознаці достатності. Повертаючись до визначення поняття зобов'язання, суд наголошує на тому, що недоведеність позивачем факту виконання свого обов'язку з видачі коштів в сумі 47000 дол.США, дає підстави вважати, що у відповідача не виникло обов'язку повернути вказані кошти та сплатити проценти, що в свою чергу свідчить про відсутність зобов'язань між сторонами в обсязі, заявленому позивачем. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ «МТБ банк» є недоведеним і у зв'язку із цим задоволенню не підлягає. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на вказане суд вважає за можливе не вирішувати заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, які складаються витрат на проведення судової експертизи в сумі 11142 грн(т.4, а.с.7). Судові витрати, понесені ПАТ «МТБ Банк» суд покладає на позивача.

Outcome: approved