Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26066,41 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.03.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язанть, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідачем зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість в сумі 26066,41 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2120,00 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 18828,96 грн.; заборгованість за пенею в сумі 3400,00 грн. та штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 1217,45 грн. - процентна складова. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути в відсутність представника позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поштового повідомлення останній за місцем реєстрації не проживає. Згідно ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Враховуючи те, що судова повістка була направлена за останнім відомим місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS], де [PERSON] відповідно до довідки № 608/02-27 від 16.08.2016 року, виданої Виноградівською сільською радою, зареєстрований (а.с.51), тому відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України він вважається повідомленим належним чином і суд розглядає справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 01.03.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом на суму 2100,00 гривень зі сплатою 30,00% річних в обмін на зобов'янання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту. Шляхом підписання кредитного договору відповідач надав свою згоду на зміну позивачем в будь-який момент кредитного ліміту (зменшення або збільшення) (а.с.26). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг) (а.с.29). Взяті на себе зобов?язання відповідач порушив і станом на 31.05.2016 року відповідно до розрахунку позивача створив заборгованість за кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості зазначено в сумі 26066,41 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2120,00 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 18828,96 грн.; заборгованість за пенею в сумі 3400,00 грн. та штрафу в сумі 500,00 грн. - фіксована частина і 1217,45 грн. - процентна складова. Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено довідкою про умови кредитування та Умовами та правилами надання банківських послуг, наданим позивачем (а.с. 9-33). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором, який не повертає. Однак при нарахуванні неустойки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 500,00 грн - фіксована частина та 1217,45 грн. - процентна складова за одне й те ж порушення, тобто здійснено подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тому, суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі фіксованої частини в сумі 500,00 грн. з підстав того, що договір і розрахунок штрафних санкцій в цій частині суперечить положенню ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тому суд вважає, що відповідач в цій частині має нести відповідальність за порушення зобов'язання, сплативши штраф 1217,45 гривень(процентна складова). Виходячи з встановленого, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом 2120,00 гривень, за процентами в сумі 18828,96 грн., пеню в сумі 3400,00 грн. та неустойку у виді штрафу в сумі 1217,45 грн. (процентна складова), а всього суму заборгованості, яка становить 25566,41 гривень. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, документами на підтвердження договірних відносин по отриманню кредиту (копією заяви позичальника, умовами надання споживчого кредиту, розрахунком заборгованості). Таким чином, з відповідача, належить стягнути суму заборгованості в розмірі 25566,41 гривень у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором та понесеними витратами позивача у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial