Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 17.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № НМS0AN02004684, згідно якого відповідачці був виданий кредит в сумі 11513.48 дол. США на термін до 16.03.2015 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов»язався погашати кредит щомісячними платежами до повного погашення заборгованості, а також сплачувати відсотки, комісію. Однак, [PERSON] неналежно виконує договірні зобов»язання і станом на 20.02.2015 року за нею рахується заборгованість в сумі 44083.05 дол. США Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 44083.05 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1227713 грн.та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і , уточнивши позовні вимоги, просить стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 15708.66 дол. США, що еквівалентно 437486. 18 грн. та 753650.51 грн. пені та штрафів. Відповідачка [PERSON], у судове засідання не з»явилась. Будучи присутньою у судовому засіданні 18.05.2015 року позову не визнала. Вона та її представник [PERSON] , не визнаючи позову, дали пояснення про те, що Славутським міськрайонним судом 11.07.2011 року винесено рішення про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за цим же кредитним договором на предмет застави належний відповідачці автомобіль. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 1.09.2011 року при перегляді вищевказаного рішення місцевого суду було визначено розмір заборгованості за кредитно-заставним договором і у зв»язку з наявністю судового рішення про звернення стягнення на предмет застави зобов»язання позичальника припинились. Крім того, вказують на те, що нарахована позивачем сума заборгованості не стверджується належними доказами, наданий ним розрахунок є незрозумілим. Ставили питання про наявність підстав для закриття провадження в справі у зв»язку з наявністю рішення суду від 11.07.2011 року, а в подальшому просять в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 17.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № НМS0AN02004684, згідно якого відповідачці був виданий кредит на придбання, страхування і реєстрацію автомобіля в сумі 11513.48 дол. США на термін до 16.03.2015 року, а нею передано в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель MATIZ 2007 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, банк відкрив позичальнику кредитну лінію в розмірі 3837 доларів 85 центів США для виконання зобов»язання із сплати чергових страхових платежів. За користування кредитним коштами була встановлена плата 10.56% річних. Крім того, сторони домовились, що [PERSON] сплачує банку винагороду за резервування ресурсів в розмірі 2.04% річних від їх суми, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачує банку пеню в розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення.(а.с. 8-13). Відповідно до умов договору позичальник зобов»язався погашати кредит щомісячними платежами до повного погашення заборгованості, а також сплачувати відсотки, комісію. Однак, [PERSON] неналежно виконує договірні зобов»язання і станом на 20.02.2015 року згідно розрахунку позивача за нею рахується заборгованість в сумі 44083.05 дол. США, з яких 11712.10 дол. США заборгованість за тілом кредиту, 3358.32 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом, 638.24 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 26266.65 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 8.98 дол. США штраф(фіксована частина та 2098.77 дол. США штраф(процентна складова).(а.с.4-6). Відповідно до п. 14.10 кредитно заставного договору, якщо кредит надається в іноземній валюті, неустойка сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день сплати. Відповідно до заяви позивача про уточнення позовних вимог розмір пені та штрафів нарахований в гривнях, виходячи з курсу НБУ станом на 20.02.2015 року, становить 753650 грн. 51 коп.(офіційний курс гривні до долара США на цю дату 2785.8494)(а.с. 61). З цієї суми 731526.20 грн. заборгованість з пені, 250 грн. фіксована частина штрафу, 21874 .31 грн. штраф(процентна складова). За порушення позичальником строків виконання грошового зобов»язання банком одночасно нараховано пеню та штрафи. Однак, пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. , а , отже ,банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов»язання , що суперечить положенням ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж правопорушення, а зобов»язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Це визначено у рішенні апеляційного суду Хмельницької області від 1.09.2011 року, що набрало законної сили(а.с.74-76).З цих підстав суд приходить до висновку, про можливість стягнення з відповідачки на користь банку неустойки лише у вигляді пені . Як вбачається з пояснень сторін, борг до цього часу не сплачений. Отже, сума неустойки повинна нараховуватись по офіційному курсу НБУ на день розгляду справи. Курс гривні до долара США станом на 3.06.2015 року становить 21.07., отже, сума пені у гривнях складає 553438 грн.32 коп. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідачки. Загальна сума неповернутого кредиту, процентів та комісії складає 15708.66 дол. США, і за курсом гривні до долара станом на 20. 02. 2015 року становила 437486.18 грн., а за офіційним курсом на 3.06.2015 року становить 330981 грн. 47 коп. Отже, стягненню з відповідачки підлягає 15708.66 дол.США, заборгованості по тілу кредиту, процентах та комісії, що еквівалентно 330981 грн. 47 коп. та 553438 грн.32 коп. пені. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 11.07.2011 року [PERSON] відмовлено в зустрічному позові до ПАТ КБ»Приватбанк» про визнання недійсним кредитно-заставного договору від 17.03.2008 року і рішення в цій частині апеляційним судом Хмельницької області залишено без змін.(а.с.31 ).Тобто кредитно-заставний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства. Доводи відповідачки та її представника про наявність підстав для закриття провадження в справі чи відмови в позові є безпідставними. Розрахунок заборгованості зроблений відповідно до умов договору . Відповідачці та її представнику було запропоновано зробити з банком взаємозвірку та надати свій розрахунок заборгованості, однак, вони такого не надали. Відповідачка визнала, що вона повністю не погасила кредит, але суми боргу,яку вона вважає фактичною існуючою , суду не вказала. Посилання відповідачки та її представника на те, що фактичною сумою боргу за тілом кредиту на день розгляду справи повинна визнаватись сума, визначена апеляційним судом в рішенні від 1.09.2011 року, а саме 10833.51 дол. США,а не 11712.10 дол. США, спростовуються поясненнями представника позивача та наданими нею додатковими доказами. Представник позивача [PERSON] пояснила суду, що до суми заборгованості по тілу кредиту включені сплачені банком у 2011-2013 роках і не відшкодовані банку відповідачкою чергові страхові платежі згідно укладених з [PERSON] Л.В.17.03.2008 року договорів страхування наземного транспорту і особистого страхування та відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.2 кредитно-заставного договору і з врахуванням положень п.9 договору страхування наземного транспорту та п. 11 договору особистого страхування. Такі договори страхування передані [PERSON] банку при укладенні кредитно-заставного договору, про що зазначається у п. 3.1.3 цього договору. Згідно договору у разі несплати позичальником заборгованості протягом 30 календарних днів вона вважається простроченою і враховується як заборгованість по тілу кредиту. Сплата банком страхових внесків за укладеними [PERSON] договорами страхування стверджується меморіальними ордерами від 16.03.2011 року, 16.03.2012 року, 15.03.2013 року.(а.с.65-73). Зазначені в цих ордерах страхові суми, що були сплачені банком, але не відшкодовані відповідачкою, додані до визначеної апеляційним судом у 2011 році суми заборгованості за тілом кредиту і визначена таким чином сума заборгованості за тілом кредиту станом на 20.02.2015 року становить 11712.10 дол. США. Також не може бути підставою для відмови в позові наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет застави,оскільки це рішення не виконане. Предмет застави автомобіль до цього часу знаходиться у відповідачки, банку для реалізації не був переданий, що визнала остання. Виконавчий лист позивачем для примусового виконання рішення суду не пред»являвся і строк пред»явлення його до виконання минув. Це ствердили обидві сторони. Як пояснила представник позивача, відповідачка чинила перешкоди у виконанні рішення суду, автомобіль в заклад банку не передала, приховуючи його. Вдруге банк звернувся в суд з іншим предметом позову. Витрати про сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто 72.04 % від сплаченої суми, що складає 2632 грн. 34 коп.

Outcome: approved