Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

ПАТ «Одесагаз» (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] та Тарутинської селищної ради Одеської області про відшкодування матеріальної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що 16 червня 2015 року відповідачем [PERSON] за допомогою трактору, державний номер [NUMBER], який належить на праві власності відповідачу [PERSON], за дорученням Тарутинської селищної ради, проводились екскаваторні роботи за адресою: смт Тарутине Одеської області, вул. Леніна, 206. Під час виконання зазначених робіт трактором пошкоджено газопровід наземний стальний низького тиску, який перебуває у користуванні та обслуговується ПАТ «Одесагаз» для надання населенню послуг з газопостачання. Для відновлення пошкодженої ділянки газопроводу позивачем ПАТ «Одесагаз» витрачено матеріалів та виконано робіт на загальну суму 6444, 76 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заподіяну шкоду. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині стягнення шкоди з власника трактору, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не перебував з її клієнтом в трудових відносинах, мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий йому власником [PERSON], а тому відповідальність за заподіяну шкоду повинен нести саме [PERSON] Відповідач [PERSON] неодноразово в судові засідання не зявлявся, повідомлявся належним чином, будь-яких заяв від нього не надходило. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Одеської області [PERSON] також заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення з Тарутинської селищної ради заподіяної матеріальної шкоди, посилаючись на те, що водій трактору [PERSON] в трудових відносинах з ними не перебував, виконував роботу за усним дорученням по розчищенню вулиці Леніна смт Тарутине від бруду після опадів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] пояснив, що трактором під керуванням [PERSON] пошкоджено газопровід на ділянці біля його будинку, проте він будь-яких договорів підряду з приводу розчищення вулиці не укладав, а лише декілька днів до цього звернувся до Тарутинського селищного голови [PERSON] з проханням організувати розчищення вулиці. Викладене також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що [PERSON] виконував екскаваторні роботи на підставі доручення Тарутинської селищної ради, а не за будь-яким договором підряду з третьою особою [PERSON] Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Так, пошкоджений газопровід наземний стальний низького тиску по вул. Леніна, 206, смт Тарутине Одеської області належить до комунальної власності селища на підставі рішення Тарутинської селищної ради Одеської області від 31 січня 2014 року № 539-VI та перебуває в користуванні та на обслуговуванні у ПАТ «Одесагаз» на підставі Договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України від 05 лютого 2014 року (а.с. 17-18, 14-16). Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. 16 червня 2015 року під час проведення [PERSON] екскаваторних робіт трактором, державний номер [NUMBER], який належить на праві власності відповідачу [PERSON], пошкоджено 3 метри газопроводу низького тиску на ділянці по вул. Леніна, 206-208 смт Тарутине Одеської області (а.с. 20-22). Для відновлення пошкодженої ділянки газопроводу позивачем ПАТ «Одесагаз» витрачено матеріалів та виконано робіт на загальну суму 6444, 76 грн. (а.с. 24-27). Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку, що шкоду заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, а отже обовязок по її відшкодуванню в силу положень ч. 2 ст. 1187 ЦК повинна нести особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (із змінами) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). П.п. 6, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 встановлено, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). За вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення в повному обсязі заподіяної матеріальної шкоди з відповідача [PERSON], який на законних підставах використовував трактор, діяльністю якого заподіяно матеріальну шкоду. Враховуючи викладене,

Outcome: partial