Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач 09.09.2014 року звернувся до суду з вищеназваним позовом і просить суд розірвати їхній з відповідачкою шлюб, який було зареєстровано 13 жовтня 2006 року у виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 13. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом із відповідачкою та на утримання якого він сплачує аліменти. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними стали виникати сварки, які привели до того, що він втратив почуття поваги і любові до відповідачки та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї, а тому на протязі останніх півтора року шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо та мають кожен з них іншу сім'ю. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, з причинами розірвання шлюбу погодилася і проти розірвання шлюбу не заперечує, вказавши в заяві, що ними остаточно припинено сімейно-шлюбні стосунки з грудня 2012 року. На примирення не згідна, оскільки має іншу сім'ю. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2006 року у виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 13. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає із відповідачкою та на утримання якого відповідач сплачує аліменти Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними стали виникати сварки, які привели до того, що позивач втратив почуття поваги і любові до відповідачки та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з грудня 2012 року тому і разом не проживають, на примирення не згідні, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки мають інші сім'ї. Відповідачка просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню, сплачені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. Враховуючи наведене,

Outcome: approved