Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5555 гривень 25 копійок, що складається з: - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 4814 гривень 52 копійки, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 240 гривень 73 копійки. Представник позивача позов підтримав про що надав суду відповідну заяву. Погодився на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за заявою відповідача [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 11 листопада 2007 року видало відповідачу кредитну картку та встановило на ній кредитний ліміт в розмірі 7300 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 30% річних, а відповідач зобовязувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання (а.с. 8-11). В заяві відповідач вказав, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 12-17). Вищевказані документи свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 8-9) відповідач скористався наданими йому кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобовязання за кредитним договором не виконував. Станом на 07 червня 2015 року його заборгованість становить 31084 гривні 49 копійок, що складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 6161 гривня 81 копійка, - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 24181 гривня 95 копійок, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 240 гривень 73 копійки. Однак рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2013 року з відповідача стягнута заборгованість по кредиту в розмірі 6161 гривня 81 копійка та відсотки за користування кредитом станом на 16 липня 2013 року в розмірі 17675 гривень 56 копійок (а.с. 6-7). Таким чином вищевказаний розмір заборгованості належить зменшити на розмір стягнутої заборгованості по кредиту та розмір стягнутих відсотків. Отже розмір заборгованості відповідача становить 5555 гривень 25 копійок, що складається з: - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 4814 гривень 52 копійки, - фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень, - процентної частини штрафу в розмірі 240 гривень 73 копійки. У звязку з цим суд позов задовольняє і стягує з відповідача вищевказану заборгованість. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved