Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору від 10.12.2009 року відповідач отримала кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За час користування платіжною карткою відповідач не належним чином виконував свої зобовязання за договором, станом на 31.10.2016 року утворилась заборгованість в сумі 24108,46 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином згідно п.3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 10 грудня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»\~\~\~\~\~\~ та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 500,00 грн\~зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно\~до\~чч. 1, 2\~ст. 207 ЦК\~України\~правочин вважається таким,\~що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований\~в одному\~або кількох документах, у листах,\~телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у\~письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком кредитний договір, про що свідчить його підпис у вказаній заяві позичальника . Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. У заяві-анкеті клієнта зазначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт. Пунктом 3.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що дії в частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюються банком самостійно без попереднього повідомлення клієнта. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 12.07.2009 року відбулось збільшення кредитного ліміту до 2500 грн., 30.09.2010 року до 3000 грн., 23.10.2010 року до 6700 грн., 26.11.2010 року до 8700 грн., 25.06.2012 відбулося зниження кредитного ліміту до 7860 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до ст. 1048, 1056-1 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідач належним чином не виконував умови діючого кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 31.10.2016 року утворилась заборгованість в сумі 24108 грн. 46\~коп., яка складається із: заборгованість за кредитом в сумі 7800 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 13084 грн. 25 коп.; заборгованість за пенею та комісією 1600,00 грн., а також штрафи 500 грн. фіксована сума, 1124,21 грн. процентна складова, що підтверджується випискою з рахунку відкритого на ім'я [PERSON] З урахуванням того, що у відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд приходить до висновку про про її стягнення з відповідача. Між тим, суд вважає, що у позовних вимогах ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення штрафів слід відмовити з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Оскільки зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.. 599 ЦК України), відповідач зобовязання по договору не виконав, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 22\~484,25 грн в тому числі заборгованості за кредитом в сумі 7800 грн. 00 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 13084 грн. 25 коп.; заборгованості за пенею та комісією 1600,00 грн слід задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову пропорційно до стягнутих сум (93,26%) в сумі 1285,12 грн.

Outcome: approved