Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.04.2008 року між фізичною особою [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» (08.07.2009 р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк») було укладено Кредитний договір №CL28830, згідно якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 13 000,00 гривень під 36,00 % річних строком до 10.03.2013 року. [PERSON] зобовязалася погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку визначених Кредитним договором, Додатком 1 та Додатком 2 до Кредитного договору. У строк, зазначений у Додатку 2 до Кредитного договору, позичальник кредиту, процентів та комісії не повернув. В результаті порушення умов Кредитного договору станом на 22.04.2015 року загальна заборгованість [PERSON] становить 75039,32 грн., які позивач просить стягнути разом з судовими витратами. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ст..74 ЦПК України належним чином своєчасно (а.с.101, 106), в судове засідання з невідомих суду причин повторно не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Загальними засадами дизпозитивності цивільного судочинства встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 02.04.2008 року між фізичною особою [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» (08.07.2009 р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк») було укладено Кредитний договір №CL28830, згідно якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 13 000,00 гривень під 36,00 % річних строком до 10.03.2013 року. У відповідності до п.1.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених Кредитним договором, Додатком 1 та Додатком 2 до Кредитного договору. У відповідності до п.2.4. Кредитного договору, за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена процентна ставка, що вказана в додатку 1 до Кредитного договору. У відповідності до п.5.3 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується щомісячно, в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування включно до такої дати відповідної суми коштів на поточний рахунок Позичальника. У відповідності до п.6.6. Кредитного договору, Кредитор має право вимагати від Позичальника достроково погасити кредит до настання остаточного строку/ терміну погашення, а Позичальник зобов'язується на письмову вимогу Кредитора достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі й нарахування за Кредитним договором, що підлягають сплаті Позичальником на користь Кредитора, але не пізніше 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги Кредитора. У строк, зазначений у Додатку 2 до Кредитного договору, позичальник кредиту, процентів та комісії не повернув, чим порушив умови Кредитного договору та норми статей 526, 530 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору Відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передачі кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.. Згідно наявного у справі розрахунку заборгованості за кредитним договором №CL28830 від 02.04.2008 р. станом на 22.04.2015 р. загальна сума заборгованості [PERSON] становить 75039,32 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 12229,54 грн., відсотки 12661,11 грн., підвищені відсотки 50148,67 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з того, що згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки вимоги позову задоволено повністю, з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 750,39 грн.

Outcome: approved