Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач 04 березня 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому згідно уточнень зазначив, що відповідач, згідно кредитного договору № Z01.175.72620 від 24.06.2014 року укладеного з ПАТ «Ідея Банк», отримав кредит у розмірі 35 958 грн. із погашенням заборгованості за кредитом та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на строк, встановлених Кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобовязання та надав кредитні кошти, однак відповідач взяті на себе зобовязання не виконує та станом на 11.02.2016 року по договору виникла заборгованість на загальну 45\~879,15 грн., з яких 35303,21 грн. - заборгованість за кредитом, 10575,94 грн. - заборгованість за відсотками та комісіями. 30.09.2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно з яким клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу), а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Надалі, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (новий кредитор), відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № Z01.175.72620 від 24.06.2014 року, за яким відповідач являється\~боржником. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 45\~879,15 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 24.06.2014року між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON]укладено кредитний договір № Z01.175.72620. Відповідно до п.1.1 вказаного договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 35958,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), в обмін на зобов»язання останнього одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами Договору. За змістом п. п. 1.2, 1.3, 1.4 зазначеного вище кредитного договору банк надає кредит у день підписання договору строком на 41 місяць. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 10 % річних від суми кредиту. Пунктами 2.1, 2.3 кредитного договору визначено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 41 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Згідно з п. п. 4.2.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов»язаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобов»язання у випадках, в тому числі за порушення термінів сплати поточних місячних платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць або невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якої іншої умови цього договору. Факт виконання банком зобовязань по кредитному договору в частині надання [PERSON]кредитних коштів підтверджується ордером-розпорядженням № 1 (а. с.16). З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов»язання за кредитним договором № Z01.175.72620від 24.06.2014року, внаслідок чого, станом на 11.02.2016 року у нього утворилася заборгованість у загальній сумі 45\~879,15 грн., з яких 35303,21 грн. - заборгованість за кредитом, 10575,94 грн. - заборгованість за відсотками та комісіями(а.с.27). У судовому засіданні доведено, що у добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів, процентів та комісії, тобто, не виконує свої зобовязання за договором. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. \~\~\~\~ Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» 30 вересня 2015 року укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно з яким клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу), а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.17-22). Встановлено, що 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (новий кредитор), відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № Z01.175.72620 від 24.06.2014року, за яким відповідач являється боржником (а.с.55-58 ). Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» набув права вимоги до [PERSON]за кредитним договором № Z01.175.72620 від 24.06.2014року згідно з договором факторингу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» у повному обсязі і стягнення з відповідача на користь позивача 45879,15 грн. заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved