Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач 03.07.2020 р. звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . У даній квартирі значаться зареєстрованими відповідачі, які не проживають за даною адресою більше двох років. Оскільки реєстрація відповідачів за зазначеною адресою покладає на позивача додаткові витрати за житлово-комунальні послуги, просить у відповідності до ст.ст.71,72 ЖК УРСР визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач та його представник - [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомленими, останній подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі,[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, повторно не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як слідує з довідки Приватної агрофірми «НИВА» від 15.06.2020 року № 24/2 [PERSON] [INFO] виділена однокімнатна квартира [ADDRESS] кв.м. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] , значаться зареєстрованими четверо осіб, зокрема позивач - [PERSON] , [INFO] - голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] - онука. Згідно 3-х актів обстеження умов проживання, складених у період з 16.10.2019 року по 21.01.2020 р. комісією Мурованської ОТГ Пустомитівського району Львівської області, в квартирі [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , не проживають близько 2-ох років, [PERSON] не проживає за вказаною адресою протягом 15 років, їх особисті речі відсутні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Згідно із ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК УРСР, збереження за відповідачами спірного жилого приміщення судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] проте не користуються та не проживають без поважних причин у вказаній квартирі понад визначений ст.71 ЖК УРСР шестимісячний термін, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснюють, а тому їх необхідно визнати такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. В порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів в користь позивача по 280,27 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved