Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач 04 січня 2017 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, та розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування зазначила, що з 24 квітня 1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Від спільного життя мають дітей: сина [PERSON], який народився 09.09.1999 року, доньку [PERSON], яка народилась 05.10.2012 року. Відповідач в добровільному порядку не приймає постійної участі у вихованні дітей, не дбає про їх матеріальне утримання. Спір про місце проживання дітей між сторонами відсутній. Сім'я фактично розпалась через втрату почуття любові, та взаємної поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться, з вересня 2016 року. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, оскільки відповідач у добровільному порядку надавати таку допомогу регулярно відмовляється. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вказала, що з 15 березня 2017 року вона проживає окремо з донькою, а син залишився проживати з батьком. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, актовий запис 158. Судом встановлено, що сімейні стосунки між подружжям припинені, подружжя живуть окремо, ведуть окреме господарство, не мають наміру на подальше збереження сімї. Майновий спір на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвища: позивачу залишити „Гапонова. Сторони є батьками дітей: [PERSON], який народився 09 вересня 1999 року, та [PERSON] [PERSON], яка народилась 05 жовтня 2012 року, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги від 11.05.2017 р. №1373/33 виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та їй призначено з 01.10.2016 р. по 01.04.2017 року допомогу малозабезпеченим сімям. З довідки про доходи від 06.02.2017 р. №315, виданої Управлінням освіти Херсонської міської ради вбачається, що [PERSON] працює в нвк №51 Управління освіти ХМР на посаді вчителя, заробітна плата з січня 2016 року по грудень 2016 року складає 39365,95 грн. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за ч.2 вищезазначеної статті за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. В абз. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~вказано, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Частиною першої статті другої вказаного вище закону визначено, що розмір аліментів в твердій грошові сумі є обєктом індексації. На підставі п.1ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 04 січня 2017 р. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору в розмірі 551,20 грн. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн. За вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] проживає разом з відповідачем, що визнається сторонами, а тому суд не знаходить підстав для стягнення аліментів на його утримання на користь позивачки. Щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [PERSON], суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в цій частині, а саме - стягнути аліменти у розмірі 800 грн. на користь позивачки з урахуванням того, що з відповідачем залишився проживати син, відповідач має мінливий дохід, а тому це буде відповідати віковим потребам, розвитку дитини. На підставі ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial