Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 13098,36 доларів США, що за курсом НБ України відповідно до службового розпорядження НБ України від 18.02.2015 року становить 350905,03 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 08.05.2008 року з [PERSON], банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 16841,77 грн. на строк до 10.05.2013 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у вказаному розмірі. Однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконав і станом на 18.02.2015 року в нього утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 13098,36 доларів США, що за курсом НБ України відповідно до службового розпорядження НБ України від 18.02.2015 року становить 350905,03 грн., з яких 978,66 доларів США - заборгованість за кредитом, 0,12 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11486,96 доларів США - заборгованість з пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 9,33 доларів США - штраф (фіксована частина) та 623,29 доларів США - штраф (процентна частина). Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, що відповідно до укладеного кредитного договору №LVH9А8000088539 від 08.05.2008 року з [PERSON], банк зобов'язався надати позичальнику кредит кошти у сумі 16841,77 доларів США на строк до 10.05.2013 року (а.с.7-14). Пунктом 4.1 договору передбачено, що за наданим кредитом з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти за ставкою, визначеною у ст.16.1.6 договору, а саме 16,92% річних. У відповідності до п.4.3 даного договору, позичальник сплачує банку винагороди в розмірах й строки, що зазначені в статті 16.1.7 даного договору. Згідно п.4.5 кредитного договору, з метою виконання зобов'язань щодо погашення заборгованості, позичальник доручає банку списувати із всіх своїх поточних рахунків у будь-якій валюті, за наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). Пунктами 13.2, 13.3 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати винагород та процентів передбаченого статтями 5.2.2-5.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. У відповідності до п.13.9. даних умов, при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання за договором понад 30 днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. та 5% від суми невиконаного зобов'язання. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч.3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-6), що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 18.02.2015 року в нього утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 13098,36 доларів США, що за курсом НБ України відповідно до службового розпорядження НБ України від 18.02.2015 року становить 350905,03 грн., з яких 978,66 доларів США - заборгованість за кредитом, 0,12 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11486,96 доларів США - заборгованість з пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 9,33 доларів США - штраф (фіксована частина) та 623,29 доларів США - штраф (процентна частина). Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 08.05.2008 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 08.05.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 3509,05 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.20).

Outcome: approved