Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 6118465 від 14.02.2008 в розмірі 143829,86 грн., відшкодувати судові витрати. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «ПУМБ» підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що в нього існує заборгованість перед банком, він згоден погашати заборгованість за кредитним договором, при цьому зазначив, що заявлена сума боргу надто завищена. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.02.2008 між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 6118465, за умовами якого банк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти в розмірі 156550,00 грн., а останній зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплачувати проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частина в розмірах, а порядку та у строки, визначені договором. В разі порушення [PERSON] строків виконання зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом банку нараховує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення, а також штраф в розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. В порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, грошові кошти не повернуто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Станом на 21.03.2014 [PERSON] має заборгованість перед банком в розмірі 143829,86 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 129063,93 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 8046,35 грн. пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 5154,08 грн.; штраф 1565,50 грн. Суд критично оцінює позицію відповідача [PERSON] щодо незгоди із заявленим розміром заборгованості за кредитним договором, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позицію суду не надано. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved