Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31521,14 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2008 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR2150048. Згідно договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 63439,30 грн. на термін до 05.03.2015 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 10.12.2013 р. за ним числиться заборгованість у розмірі 31521,14 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 25123,43 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 4608,91 грн., а також штрафів, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 250 грн. (фіксована частина), та в сумі 1489,10 грн. (процентна складова). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки з [PERSON] На підставі наведеного, просили стягнути солідарно з відповідачей заборгованість у розмірі 31521,14 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 315,21 грн. Представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, надавши суду заяву, в якій просить у разі неявки у судове засідання відповідача розглядати справу у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення слухання справи суду не надали. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 06.03.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR2150048 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 63439,30, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 05.03.2015 року (а.с. 11-19). Згідно з розрахунком банку, заборгованість за договором кредиту позичальника [PERSON], станом на 10.12.2013 року, становить 31521,14 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 25123,43 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 4608,91 грн., а також штрафів, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 250 грн. (фіксована частина), та в сумі 1489,10 грн. (процентна складова) (а.с. 6-8). Додатково з метою забезпечення зобов'язань, що виникають із зазначеного договору, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № DN81AR2150048/1 від 06.03.2008 року, відповідно до якого Поручитель поручився перед Кредитором (банком) за виконання Позичальником зобов'язань по вищевказаному кредитному договору (а.с. 21). Відповідно до вимог ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах договору. Таким чином, у відповідності зі ст. 526 ЦК України, з боку відповідача, стосовно позивача, виникло зобов'язання, згідно якого відповідач зобов'язаний повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплачувати відсотки за користування кредитом в терміни, встановлені договором. Однак відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 525-527 ЦК України - зобов'язання не виконане належним чином у встановлений термін і є в наявності одностороння відмова від виконання зобов'язань. Згідно з положеннями ст. 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Крім того, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник. Згідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 629 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений у зобов'язанні строк ( термін). За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на яких ґрунтується позов, з урахуванням приписів ст.1 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню та з відповідачей підлягає стягненню солідарно сума заборгованості у розмірі 31521,14 грн. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачей на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 157,61 грн., з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved