Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 73\~559,13грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3\~200,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № DZXRRX01680290 від 13.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7\~392,43 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 13.09.2010 року, проте в порушення умов договорів свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ «Акцент Банк» № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим він є солідарним відповідачем за предявленим до стягнення боргом. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «А-Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду надав письмові заперечення, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог застосувавши строк позовної давності, оскільки позивачем не надано доказів поважності пропуску терміну звернення до суду і позивач не просив поновити строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № DZXRRX01680290 від 13.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7\~392,43 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 13.09.2010 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 15.08.2013 року склала 83\~559,13 грн., яка складається з: -заборгованість за кредитом 2\~382,44 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом 857,18 грн.; -заборгованість по комісії за користуванням кредитом 2\~661,30 грн.; -пеня за несвоєчасність викоанння зобвязань за договором 73\~203,01 грн.; -штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -штраф (процентна складова) 3\~955,20 грн. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання договору поруки з відповідачем ПАТ «Акцент Банк» № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~до\~\~вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовні давність строком один рік. Відповідно до ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України позовні давність застосовується\~\~за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено\~\~стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України\~\~з розгляду цивільних і кримінальних справ\~\~від 30.03.2012 року\~\~№ 5 «Про практику\~\~застосування судами\~\~законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних\~\~правовідносин», враховуючи положення п. 7 частини 13\~статті 11\~\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~суди мають виходити\~\~з того, що у спорах щодо\~\~споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту , строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовні давність за позовом\~\~про повернення\~\~споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна\~\~давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладання стягнення на\~\~заставне майно, тощо), положення п. 7 ч. 13\~ст. 11 Закону України\~\~«Про захист прав споживачів»\~застосовуються й до додаткових вимог банку. Відповідно до кредитного договору наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» кінцевим терміном його повернення визначено 13.09.2010 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише 11.10.2013 року. У відповідності зі\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені\~\~позивачем вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed