Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.02.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит на загальну суму 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% з кінцевим терміном повернення 13.02.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] року було укладено договір іпотеки, згідно якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 18,50 кв.м., яка належала відповідачу на підставі договору дарування. Оскільки [PERSON] не виконував належним чином свої зобов»язання, то банк звернувся до суду за захистом своїх прав, і рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.08.2013 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед банком було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на вищезгадану квартиру. В процесі виконання рішення суду позивачу стало відомо, що Державною виконавчою службою на спірну квартиру накладено арешт. На підставі наведеного просить виключити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 18,50 кв.м., на яку було накладено арешт на підставі: 1) постанови головного державного виконавця ДВС Ковельського МУЮ [PERSON] про відкриття виконавчого провадження з накладенням арету на майно боржника по виконавчому провадженні № 16790480 від 22.01.2010 року, обтяження за реєстраційним номером 9479595; 2) постанови головного державного виконавця ДВС Ковельського МУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні № 41936488 від 06.02..2014 року, обтяження за реєстраційним номером 4640638. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з»явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спрору покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~\~законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, 13.02.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № VOKVGА00001240, відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит на загальну суму 20000 доларів США . З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору від 13.02.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.08.2013 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № VOKVGА00001240 від 13.02.2007 року було звернено стягнення на предмет іпотеки за договором, а саме на квартиру [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили 07.10.2013 року. Однак банк не може реалізувати вищеназвану квартиру, оскільки як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців на квартиру [ADDRESS] накладені арешти на підставі: 1) постанови головного державного виконавця ДВС Ковельського МУЮ [PERSON] від 03.02.2010 року про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника по виконавчому провадженні № 16790480 від 22.01.2010 року, обтяження за реєстраційним номером 9479595; 2) постанови головного державного виконавця ДВС Ковельського МУЮ [PERSON] від 06.02.100014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні № 41936488 від 06.02..2014 року, обтяження за реєстраційним номером 4640638. Згідно\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з- під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] загальною площею 36,50 кв.м., житловою площею 18,50 кв.м., на яку було накладено арешт на підставі: 1) постанови головного державного виконавця ДВС Ковельського МУЮ [PERSON] про відкриття виконавчого провадження з накладенням арету на майно боржника по виконавчому провадженні № 16790480 від 22.01.2010 року, обтяження за реєстраційним номером 9479595; 2) постанови головного державного виконавця ДВС Ковельського МУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні № 41936488 від 06.02..2014 року, обтяження за реєстраційним номером 4640638.

Outcome: approved