Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - позивач, банк, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], (далі - відповідачі), в якому просив стягнути з [PERSON], на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 223367717 від 13.08.2008 р., у сумі 97 218,99 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 777071,39 грн. Також банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 223367717, укладеним між [PERSON], та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» від 13.08.2008 р., яка складає 97 218,99 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 777071,39 грн., звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах: житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON]; земельної ділянки (кадастровий номер - 3222784801:00:017:0223) площею 0,2500 га , що знаходиться по вулиці Жовтнева в селі Мотижин, Макарівського району, Київської обл., передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, госп. будівель і споруд, що належить [PERSON], визначивши початкову ціну відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Також просив стягнути з відповідачів судові витрати. Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 03.07.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 223367717 від 13.08.2008 р. у сумі 97218,99 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 777071,39 грн. Також у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 223367717, укладеним між [PERSON], та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 13.08.2008 р., яка складає 97218,99 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 777071,39 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах: житлового будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння) та земельної ділянки (кадастровий номер - 3222784801:00:017:0223) площею 0,2500, що знаходяться по [ADDRESS], що налажить [PERSON] Ухвалою суду від 11.08.2014 року вказане заочне рішення було скасовано, а справа призначена до розгляду в судовому засіданні в загальному порядку з метою забезпечення процесуальних прав відповідачів у даній справі. Ухвалою суду від 01.10.2014 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки: житлового будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння) та земельної ділянки кадастровий номер - 3222784801:00:017:0223, що знаходяться по [ADDRESS], у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 223367717, укладеним між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 13.08.2008 р., яка складає 97218,99 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 777071,39 грн., - залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. При подальшому розгляді справи позивач збільшив позовні вимоги, згідно яких просив суд стягнути з [PERSON], на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 223367717 від 13.08.2008 р. у сумі 133043,10 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1744742,11 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 69151,73 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 906863,53 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом 1136,08 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14898,68 грн.; заборгованості за відсотками - 15628,68 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 204956,26 грн.; пені за прострочення погашення кредиту та відсотків 48262,69 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 632922,32 грн. В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що відповідач є поручителем [PERSON], який порушує умови кредитного договору № 223367717, укладеного з Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» від 13.08.2008 р., внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі у сумі 133043,10 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1744742,11 грн. 25.07.2013 р., поручителю було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих. № 114-17-2-00/796 та вих. № 114-17-2- 00/795, якими було зобов'язано достроково повернути всю суму заборгованості у встановлений відповідними договорами строк. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити із підстав, викладений у заяві. Представник відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили у повному обсязі, просили у його задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх заперечень проти позову вказали, що банк не надав належних та допустимих доказів отримання відповідачем готівкових коштів, якими є або заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер або документ на отримання переказу в готівковій формі, установленими відповідною платіжною системою. Також розрахунок заборгованості за кредитним договором складено з численними помилками та порушеннями. Оскільки позивачем не було надано до суду належного та допустимого доказу видачі готівкових коштів, взагалі не уявляється можливим перевірити наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором. Представники також вказували на те, що чинним законодавством України не передбачено нарахування пені за порушення грошового зобовязання у іншій ніж гривня валюті. У порушення цього позивач просто перевів суму нарахованої пені у доларах США в гривню по курсу НБУ станом на день складання розрахунку та подання позову, а не шляхом щоденного перерахунку курсу іноземної валюти по відношенню до гривні. Крім цього представники вказували на те, що наданий представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» розрахунки містять розрахунок суми пені, які проведено за період з 16.06.2011 р. по 17.01.2014 р., тобто понад встановлений ст. 258 ЦК України строку спеціальної позовної давності в один рік. В якості заперечень проти позову представники відповідача та третьої особи також вказували на те, що передбачена договором пеня у розмірі 1% суперечить ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такій умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із статуту, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 223367717 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 60900,00 дол. США строком на 240 місяців по 13.08.2028 р. (включно) із сплатою 13,85% відсотків річних, що підтверджується копією договору, випискою по особовому рахунку позичальника. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору (п. 9.1 кредитного договору). Зокрема кредитор має право пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців (п. 9.2. Кредитного договору). Позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право пред'явити вимогу поручителю або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника, які не суперечать чинному законодавству України (п. 9.3. кредитного договору). Відповідно до п. 16.2 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов'язків згідно кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов'язань. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання має бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно (п. 16.3 кредитного договору). Відповідно до п. 16.7 кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 24 січня 2008 р., між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 7390 (далі - «договір іпотеки»). Відповідно до умов Договору іпотеки іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку таке нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходяться по [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13 серпня 2008 року за реєстром 7381 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13 серпня 2008 року за №3077936; земельну ділянку (кадастровий номер - 3222784801:00:017:0223) площею 0,2500 га , що знаходиться по [ADDRESS], передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, госп. будівель і споруд, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13 серпня 2008 року за реєстром 7381 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13 серпня 2008 року за №3077910. Іпотека забезпечує повне виконання грошових зобов'язань іпотекодавця, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору, а також з будь-яких змін до нього (п. 2.1 договору іпотеки). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник 01 вересня 2009 року уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. На підставі цієї додаткової угоди з 01 вересня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту була збільшена на суму заборгованості за процентами. Тимчасово на період з 13 вересня 2009 року по 13 серпня 2010 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором. 11 листопада 2010 року кредитор та позичальник уклали додаткову угоду № 2 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту, відповідно до умов якої строк кредиту був збільшений на 53 календарних місяців, у зв'язку з чим, датою остаточного погашення кредиту є 13 січня 2033 р. Тимчасово на період з 13 листопада 2010 року по 12 листопада 2011 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором. На 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму залишкової заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення позичальником цієї заборгованості. На підставі цієї додаткової угоди з 11 листопада 2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту була збільшена на суму заборгованості за процентами. Додатково за для забезпечення вимог кредитора 13 серпня 2008 р., до кредитного договору було укладено договір поруки № 223367717 між банком та [PERSON]. Відповідно до умов договору поруки поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань (п. 1.2 договору поруки). Відповідно до пункту 2.1 договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, комісійної винагороди, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Сторони договору поруки встановили, що якщо до поручителя надійде вимога банку про погашення суми заборгованості по кредитному договору, але поручитель її не виконає, то банк має право звернути стягнення на все майно поручителя відповідно до норм чинного законодавства (п. 2.2 Договору поруки). У випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі (п.2.4. Договору поруки). Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому у письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати направлення відповідної письмової вимоги банку (п. 2.5 договору поруки). Позичальник з червня 2011 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Сума боргу є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. 25.07.2013 р., боржнику та поручителю було надіслано вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих. № 114-17-2-00/796 та вих. № 114-17-2- 00/795, якими було зобов'язано достроково повернути всю суму заборгованості у встановлений відповідними договорами строк. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 223367717 від 13.08.2008 р., станом на 01.09.2014 року складає 133043,10 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1744742,11 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 69151,73 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 906863,53 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1136,08 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14898,68 грн., заборгованість за відсотками - 15628,68 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 204956,26 грн., пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків 48262,69 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 632922,32 грн. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде ксу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. ст. 257, 258, 259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи викладене, позовні вимоги банку про стягнення з поручителя суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача та третьої особи на те, що банк не надав належних та допустимих доказів отримання відповідачем готівкових коштів спростовується випискою по особовому рахунку позичальника, кредитним договором, додатковими угодами, укладеними до кредитного договору, договором поруки та іпотеки. Разом із тим, відповідно до п. 6.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Відповідач та третя особа не надали доказів на підтвердження того, що кредит надавався відповідачу у іншій сумі. Посилання представника відповідача та третьої особи на те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором складено з численними помилками та порушеннями судом не приймається до уваги, оскільки відповідачем та третьою особою не надано доказів на підтвердження цього. Також у встановленому порядку не заявлялось клопотань про проведення відповідної експертизи для перевірки правильності обрахування заборгованості відповідача. Наданий позивачем розрахунок заборгованості у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства. Посилання відповідача та тертої особи на те, що пеня позивачем неправомірно нараховувалась у доларах США спростовується п. 7.10 кредитного договору, відповідно до умов якого пеня нараховується у валюті кредиту. Посилання відповідача на те, що розрахунок суми пені проведено банком понад встановлений ст. 258 ЦК України строк спеціальної позовної давності в один рік спростовується тим, що згідно п. 16.7 кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з виконанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю у три роки, що відповідає вимогам ст. 259 ЦК України. Посилання у якості заперечень проти позову представників відповідача та третьої особи на те, що передбачена договором пеня у розмірі 1% суперечить ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі умови договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача спростовується п. 15.4 кредитного договору, відповідно до умов якого позичальник усвідомлює та гарантує, що умови цього договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3654 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved