Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

ПАТ «Київенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3 % річних та інфляційної складової за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води в розмірі 4473 грн. 33 коп. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідач є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які надає ПАТ «Київенерго». Станом на 01.02.2017 у відповідача перед ПАТ «Київенерго» утворилась заборгованість в сумі 22844 грн. 35 коп. Вказана заборгованість частково була відповідачем погашена за час розгляду справи в судовому порядку, однак без урахування 3% річних та інфляційної складової боргу. Відтак, згідно заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути на його користь 4473 грн. 33 коп., що є 3 % річних та інфляційною складовою за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, з відповідача. Позивач перед початком судового засідання подав до суду заяву, в якій просив розглянути справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги згідно заяви про зменшення позовних вимог в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які надає ПАТ «Київенерго» за вказаної вище адресою. У період надання вказаних послуг з липня 2014р. по січень 2017р. у відповідача перед позивачем станом на 01.02.2017 утворилась заборгованість в розмірі 22844 грн. 35 коп., з яких 3833 грн. 15 коп. складає інфляційна складова, 640 грн. 18 коп. складає 3% річних. 20.01.2017 позивач надіслав відповідачеві вимогу щодо сплати вищевказаної заборгованості. Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, зазначений обов'язок споживача оплачувати вчасно та в повному обсязі житлово-комунальні послуги, а також брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території, проведенню ремонту, визначений нормами ЖК України, а саме ст.ст. 68, 156, 162. Так, за приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, а також те,що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, чим визнав всі фактичні обставини справи, які посилається позивач, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved