Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

ПАТ „Укрсоцбанк (далі Банк) у квітні 2016 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 23.02.2007 року між Банком та відповідачем було укладено договір кредиту №895/06-034-78 на підставі якого [PERSON] отримав кредит в сумі 40000 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитом та кінцевим терміном погашення заборгованості, - не пізніше 10.02.2022 року. Додатковою угодою №1 від 10.06.2010 року Банк та [PERSON] підтвердили розмір заборгованості за кредитом в сумі 35763 доларів США та процентами в сумі 6743,87 доларів США, змінили графік погашення заборгованості, а також збільшили процентну ставку до 15,42% річних. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши кошти відповідачу, але [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконує, своєчасно щомісячні виплати для погашення кредиту та процентів не вносить. Внаслідок таких дій [PERSON] станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість в сумі 72485,73 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 35098,42 доларів США, за процентами в сумі 24215,75 доларів США, пені в сумі 6273,40 доларів США за несвоєчасне повернення кредиту та пені в сумі 6898,16 доларів США за несвоєчасне поверненні процентів. Вказану суму заборгованості позивач просив суд стягнути на свою користь із [PERSON]. У судове засідання представник позивача [PERSON] надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Додатково зазначив, що станом на 14.09.2016 року розмір заборгованості [PERSON] за договором від 23.02.2007 року не зменшився. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання належним чином, при цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідача, та згідно ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази надані позивачем, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 23.02.2007 року укладено Договір кредиту №895/06-034-78 (а.с. 5-7), відповідно до умов якого Банк надає [PERSON] кредит в сумі 40000 доларів США, зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами та погашенням заборгованості згідно графіку, який є частиною Договору кредиту, щомісячно рівними частинами до 10 числа кожного місяця, з кінцевим терміном погашення до 10.02.2022 року (п.1.1., п.1.1.2. Договору). Погашення кредиту та сплата процентів здійснюються у валюті кредиту (п. 1.1.1., п.2.4.1. Договору). За прострочення повернення кредиту чи сплати процентів позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п.4.2. Договору). Факт отримання [PERSON] грошових коштів за Договором кредиту №895/06-034-78 підтверджується Заявою на видачу готівки №008-1 від 23.02.2007 року (а.с. 9). 10.06.2010 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору кредиту №895/06-034-78 (а.с. 8), згідно з якою сторони підтверджують, що станом на 10.06.2010 року залишок заборгованості за кредитом становить 35763 доларів США, залишок заборгованості за процентами 6743,87 доларів США. Крім того змінена процентна ставка з 13% до 15,42% річних. Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 10-11), проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень, станом на 29.02.2016 року [PERSON] має наступну заборгованість за договором кредиту від 23.02.2007 року: заборгованість за кредитом 35098,42 доларів США, заборгованість за процентами 24215,75 доларів США, пеня в сумі 6273,4 доларів США за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.03.2015 року по 28.02.2016 року, пеня в сумі 6898,16 доларів США за несвоєчасне погашення процентів за період з 01.03.2015 року по 28.02.2016 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між сторонами 23.02.2007 року укладено кредитний договір, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом та процентами позичальником [PERSON] належним чином не виконані, а тому заборгованість за кредитом в сумі 35098,42 доларів США та заборгованість за процентами 24215,75 доларів США підлягають стягненню з відповідача на користь Банку. Пеня за порушення термінів повернення кредиту та процентів розрахована позивачем за один рік з 01.03.2015 року по 28.02.2016 року на підставі п. 4.2. Договору кредиту, яким розмір такої пені встановлено в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. При цьому згідно даних офіційного Інтернет - представництва Національного Банку України (http://www.bank.gov.ua), облікова ставка у період з 01.03.2015 року становила 30%, з 28.08.2015 року 27%, з 25.09.2015 року по 28.02.2016 року 22% річних. В той же час суд вважає, що позивач помилково обчислив пеню в доларах США та позовні вимоги Банку в цій частині підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»). Отже, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 року у справі №3-29гс15. Таким чином розмір пені, яка підлягає стягненню із [PERSON] на користь Банку за період з 01.03.2015 року по 28.02.2016 року повинен становити 348071,44 гривень із розрахунку: - за несвоєчасне погашення кредиту: 6273,40 дол. США х 26,425985 грн. = 165780, 77 гривень; - за несвоєчасне погашення процентів: 6898,16 дол. США х 26,425985 грн. = 182290,67 гривень, де 26,425985 курс офіційний курс гривні до долару США, встановлений НБУ станом на 14.09.2016 року. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення і спростовували докази Банку, відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»,

Outcome: partial