Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до суду про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № SAMDN03000006681805 від 10.04.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 800,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевий термін повернення співпадає з строком дії картки. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 30.05.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 39\~607,48 дол. США. Вимоги до відповідача, що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. З урахування викладеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 38\~355,92 дол. США, витрати на юридичну допомогу в розмірі 3200,00 грн. та судові витрати; стягнути з відповідачів ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] солідарно 10\~000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник ПАТ «Акцент Банк» у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № SAMDN03000006681805 від 10.04.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 800,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевий термін повернення співпадає з строком дії картки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 30.05.2013 року склала 39\~607,48 дол. США, яка складається з: -заборгованість за кредитом 15\~960,03 дол. США; -заборгованість по процентам за користування кредитом 21\~133,91 дол. США; -заборгованість по комісії за користуванням кредитом 567,89 дол. США; -штраф (фіксована частина) 62,55 дол. США; -штраф (процентна складова) 1\~883,09 дол. США. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем договору поруки ПАТ «Акцент Банк» № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд звертає увагу, на те що позивачем не надано жодних уточнень до позовної заяви, з урахуванням сум, що були сплачені позивачем в рахунок погашення заборгованості, що позбавляє суд можливості обєктивного та неупередженого розгляду справи. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] Позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] на користь позивача заборгованості у розмірі 10\~000,00 грн. підлягають закриттю з наступних підстав. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Пунктом 15 даної постанови визначено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року по справі №6-745ц15. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що провадження в цій частині слід закрити на підставі ст. ст. 205,310 ЦПК України, оскільки розгляд позовних вимог в цій частині до юридичної особи віднесено до юрисдикції господарських судів. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів не підлягають стягненню судові витрати сплачені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed