Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

ПАТ «Львівобленерго» звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідачів 1739,42 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є співвласниками квартири по [ADDRESS] Даний будинок перебував на балансі ДЖКП ДК «ЛОРТА» і відповідачі станом на 2014 рік заборгували підприємству 1739,42 грн. за надані житлово-комунальні послуги. Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.07.2014 року ДЖКП ДК «ЛОРТА» ліквідоване, а право вимоги до боржників ДЖКП ДК «ЛОРТА» за надані житлово-комунальні послуги, в тому числі до відповідачів, перейшло до ПАТ «Львівобленерго» згідно договору № 2 (112/141/14-342) від 18.06.2014 року. Зазначає, що оскільки ДЖКП ДК «ЛОРТА» зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржників суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, який 12.05.2014 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, зазначивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру заявлених позовних вимог та що оскільки судовий наказ про стягнення заборгованості перед ДЖКП ДК «ЛОРТА» 12.05.2014 року судом було скасовано, то заборгованості перед ПАТ «Львівобленерго» у відповідачів немає. Також зазначили, що ДЖКП ДК «ЛОРТА» обраховувало вартість наданих житлово-комунальних послуг за двоставковим тарифом, який був встановлений згідно рішення Львівської міської ради № 1189 від 20.10.2006 року, проте факт незаконності такого рішення встановлено рішеннями судів. Крім цього, ДЖКП ДК «ЛОРТА» самовільно підняло тарифи на утримання будинку і прибудинкової території всупереч рішенню Львівської міської ради №62 від 03.02.2012 року, яким було встановлено тариф за ці послуги для будинку ДЖКП ДК «ЛОРТА» по [ADDRESS] - 1,47 грн. за 1 кв.м. Саме за таким тарифом відповідачі оплачували послуги з утримання будинку і прибудинкової території, що підтверджується відповідними квитанціями. Відмітили, що послуги надавалися не в повному обсязі і були неякісні. Просять в задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини неявки не повідомили. При цьому подали до суду і підписали письмове заперечення проти позову. в якому просять з наведених вище мотивів в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/2007/14-ц, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками і зареєстровані в [ADDRESS] Також встановлено, підтверджується матеріалами даної справи і цивільної справи №462/2007/14-ц, що за вказаною адресою відповідачі отримували житлово-комунальні послуги, які до лютого 2014 року надавались ДЖКП ДК «ЛОРТА», при цьому не оплачували їх вчасно і в повному обсязі, тому станом на лютий 2014 року в них утворилась заборгованість в розмірі 1739,42 грн., в тому числі 1052,84 грн. - за утримання будинку і прибудинкової території, 650,82 грн. - за централізоване опалення і 35,76 грн. за гаряче водопостачання. Часткову оплату відповідачами житлово-комунальних послуг підтверджено квитанціями. Договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами укладено не було, однак, відповідач визнає той факт, що вони надавались, але не в повній мірі, відтак, між сторонами фактично існували договірні відносини. У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України, цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. У відповідності до п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач послуг має право на зменшення плати за них у випадку їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. У відповідності до ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», факт ненадання послуг повинен бути оформлений у встановленому законом порядку, зокрема, складанням акту-претензії. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В підтвердження своїх заперечень щодо надання послуг не в повному обсязі і неналежної якості відповідачі не надали належних доказів, зокрема, оформленого у встановленому законом порядку акту-претензії, а тому їх доводи є безпідставними. Безпідставними є також доводи відповідачів щодо неправильного нарахування плати за житлово-комунальні послуги на підставі двоставкового тарифу, оскільки постановою Галицького районного суду м.Львова від 29.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України після скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року, відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1189 «Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення, підігріву води» від 20.10.2006 року. Доводи відповідачів про те, що ДЖКП ДК «ЛОРТА» самовільно підняло тарифи на утримання будинку і прибудинкової території всупереч рішенню Львівської міської ради №62 від 03.02.2012 року також не можуть братись судом до уваги, з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи, а саме квитанцій та повідомлень, доданих до позову відповідачі оплачували за послугу з утримання житлового будинку і прибудинкової території за тарифом 1,47 грн. за кв.м. Рішенням Львівської міської ради №62 від 03.02.2012 року з 23.02.2012 року встановлено ДЖКП ДК «ЛОРТА» тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій згідно з додатком (п.1). В додатку до рішення визначено конкретні тарифи, в тому числі для будинку на [ADDRESS] однак відповідачі помилково обраховували і сплачували за утримання будинку і прибудинкової території згідно вказаного рішення за тарифами без врахування ПДВ. Крім цього, відповідачами не враховано, що при визначенні загального тарифу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території також проводиться нарахування плати за вивезення побутових відходів, споживання електроенергії у місцях загального користування, технічне обслуговування і диспетчеризацію ліфтів та електроенергію ліфтів за фактом згідно з щомісячними актами виконаних робіт і виставлених рахунків підприємствами-організаціями, які надають ці послуги. Таким чином, нарахування ДЖКП ДК «ЛОРТА» є коректними, доказів протилежного суду не представлено. В судовому засіданні встановлено, що 14.04.2014 року Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ за заявою ДЖКП ДК «Лорта» про стягнення із [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] 1739,42 грн. заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги і 121,80 грн. судового збору. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.05.2014 року вказаний судовий наказ Залізничного районного суду м.Львова від 14.04.2014 року скасовано. Разом з тим, суд не бере до уваги доводи відповідачів, що скасування судом судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги виключає подальше стягнення з нього такої заборгованості, оскільки зі змісту ч.3 ст.118 ЦПК України і п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» після скасування судового наказу заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як вбачається із матеріалів справи, 18.06.2014 року між ДЖКП ДК «ЛОРТА» та ПАТ «Львівобленерго» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор (ДЖКП ДК «ЛОРТА») передає, а новий кредитор (ПАТ «Львівобленерго») приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору за надані житлово-комунальні послуги фізичним особам і стає кредитором за цими зобов'язаннями, зокрема відбулося відступлення права вимоги до відповідачів на суму боргу 1739,42 грн. У відповідності до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1739,42 грн. грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 30,45 грн. судового збору, який був сплачений безпосередньо позивачем.

Outcome: approved