Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

ПАТ «Кіровоградобленерго» в особі його структурного підрозділу Онуфріївського району електричних мереж звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на їх користь борг за спожиту електричну енергію в розмірі 3311, 50 гривень. В обґрунтування позову вказав, що між ПрАТ «Кіровоградобленерго» та [PERSON] 18.08.2017 року укладено договір про користування електричною енергією за № 200202155 та відкрито особовий рахунок для оплати спожитої електричної енергії. Позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт відповідачки за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка користувалася електроенергією та зобов`язана була оплачувати її вартість у відповідності з діючими тарифами. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання, але відповідачка не дотрималася умов договору та вимог чинного законодавства та допустила заборгованість. За період з серпня 2017 року по січень 2018 року відповідачка спожила електричної енергії у кількості 2307 кВт/год (попередні показники 20049, останні - 22356) на суму 3430, 38 грн., однак за спожиту у цей період електричну енергію сплатила лише 118, 50 грн. При цьому, переплата на показники 20049 складала 0, 38 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за період з серпня 2017 року по січень 2018 року становить 3311, 50 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКР № 312 від 14 березня 2018 року №312, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Судом встановлено, що між позивачем ПрАТ «Кіровоградобленерго» та [PERSON] 18.08.2017 року укладено договір про користування електричною енергією за № 200202155 та відкрито особовий рахунок для оплати спожитої електричної енергії /а.с. 4-7/. Відповідно до п. 10 вказаного договору, споживач електричної енергії зобов`язується щомісячно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт відповідача за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка користувалася електроенергією та зобов`язана була оплачувати її вартість у відповідності з діючими тарифами. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, але відповідачка не дотрималась умов договору та вимог чинного законодавства та допустила заборгованість. Так, за період з 18 серпня 2017 року по 30 січня 2018 року відповідачка спожила електричної енергії у кількості 2307 кВт/год (попередні показники 20049, останні - 22356) на суму 3430, 38 грн., однак за спожиту у цей період електричну енергію сплатила лише 118, 50 грн. При цьому, переплата на показники 20049 складала 0, 38 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості та не оспорено відповідачкою /а.с. 9/. При взаєморозрахунках зі споживачем у зазначені періоди позивач застосовував тарифи, затверджені постановою НКРЕ України від 26.02.2015 року № 220. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved