Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.06.2011 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 235-15/1-2011. Згідно договору ПАТ «Укрсоцбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 123000,00 грн. зі строком повернення до 01.06.2012 року, зі сплатою 18,3 % річних. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Також, 03.06.2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 235-15/4-2011, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується перед ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбаченому договором кредиту № 235-15/1-2011 від 03.06.2011 року. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, не пізніше 03 числа кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом та відсотками, а також у разі потреби (нарахування пені, комісій, тощо) інші витрати згідно кредитного договору. У зв'язку із невиконанням зобов'язань, заборгованість відповідачів станом на 25.03.2016 року у загальній сумі складає 191096,93 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати в сумі 2870,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення. Також, суду було надано розрахунок заборгованості, відповідно до ухвали суду про витребування доказів. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв або заперечень на позов не надали. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03.06.2011 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 235-15/1-2011. Згідно договору ПАТ «Укрсоцбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 123000,00 грн. зі строком повернення до 01.06.2012 року, зі сплатою 18,3 % річних, а відповідач зобов'язався своєчасно повернути кредит та сплатити за його користування відсотки, та інші платежі, які, передбачені кредитним договором. Також, 03.06.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 235-15/4-2011, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується перед ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбаченому договором кредиту № 235-15/1-2011 від 03.06.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦПК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.1,2 ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отримавши кредит, відповідачі свої зобов'язання по поверненню кредиту та процентів за графіком та відповідно до Кредитного договору не виконують, чим порушили вимоги Кредитного договору та договору Поруки. На підставі умов Кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення тіла кредиту, процентів, а також штрафних санкцій, визначених цим договором. У зв'язку з тим, що до позовної заяви позивачем було долучено так названий «Розрахунок», який по своїй суті був лише довідкою про загальні суми заборгованості, ухвалами суду від 15.08.2016 року та від 05.10.2016 року було витребувано від позивача належний розрахунок, з якого вбачається, що заборгованість відповідачів станом на 25.03.2016 року складає: заборгованість за кредитом в сумі 99571,36 грн., заборгованість за відсотками в сумі 87242,39 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 26632,25 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 18983,34 грн., інфляційні витрати за кредитом в сумі 15023,38 грн., інфляційні витрати за відсотками в сумі 21291,21 грн., а всього 268743,93 грн. 14.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Краматорськ Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачів [PERSON] та [PERSON] і звільняють їх від обов'язку по оплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків на користь ПАТ «Укрсоцбанк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, у позовних вимогах про стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 26632,25 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 18983,34 грн., що утворилася після 14.04.2014 року, слід відмовити. Що стосується виникнення інфляційних витрат за кредитом в сумі 15023,38 грн., та інфляційних витрат за відсотками в сумі 21291,21 грн., які приведені в розрахунку заборгованості, але не були заявлені в межах позовних вимог, суд залишає їх без уваги, оскільки, відповідно до п. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 235-15/1-2011 від 03.06.2011 року в розмірі 186813,75 грн., що складається з: заборгованість за кредитом в сумі 99571,36 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 87242,39 грн. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідачів позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2870,00 грн., які були понесені позивачем при звернені з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial