Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - стягувач - подав Уманському міськрайонному суду Черкаської області скаргу на бездіяльність головного державного виконавця Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Горбатюк Н.Б. у виконавчому провадженні № 38442611 під час виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.04.2013 у справі № 2-1433/11 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу за кредитним договором. Стягувач мотивує скаргу тим, що 09.04.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвалене рішення у справі № 2-1433/11, провадження № 2/705/51/13 про дострокове солідарне стягнення з боржників [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 010/02-47/1106-08 від 01.10.2008 в сумі 2 426 826 гривень 99 копійок, у тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1 459 643 гривні 76 копійок, заборгованість за процентами - 735 023 гривні 71 копійка, пеня - 23 2159 гривень 52 копійки. На виконання вказаного рішення суду 27.05.2013 був виданий виконавчий лист. За заявою стягувача 07.06.2013 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження № 38442611 щодо стягнення боргу з боржника [PERSON] Постановою від 19.05.2014 матеріали вказаного виконавчого провадження передані до Уманського МВ ДВС та 23.05.2014 головним державним виконавцем Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Горбатюк Н.Б. винесено постанову про прийняття до виконання цього виконавчого провадження. Під час виконання виконавчого провадження проведені виконавчі дії з виявлення майна боржника [PERSON] шляхом отримання від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації. Були отримані такі відомості: відповідно до інформації з бази даних АІПС «Автомобіль» за [PERSON] обліковується VOLKWAGEN PASSAT, легковий седан-В, чорного кольору, 2007 року, д.н.з. [NUMBER]; відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2015, боржнику [PERSON] на праві приватної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS], та будівля гуртожитку, загальною площею 3 309,2 кв.м., житлова площа 1 275,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Постановою ДВС про розшук майна боржника від 18.10.2013 вказаний вище автомобіль оголошений у розшук. Представник стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою забезпечення виконання виконавчого листа № 2-1433-2011 від 27.05.2013 неодноразово звертався до Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції з заявами доручити відповідному відділу державної виконавчої служби (відділ ДВС Києво - Святошинського РУЮ Київської області) здійснити перевірку інформації щодо наявності у боржника зазначеної трикімнатної квартири та у разі виявлення державним виконавцем зазначеного майна - здійснити його опис та арешт. На їх заяви державним виконавцем було повідомлено, що в рамках виконавчого провадження відносно [PERSON] описано та арештовано майно, а саме: нежитлове приміщення першого поверху за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності та є заставним майном АТ «Райффайзен Банк Аваль» по вищевказаному кредитному договору, тому інформацію щодо наявності у боржника [PERSON] трикімнатної квартири буде перевірено після належної оцінки майна [PERSON] та у разі, якщо коштів буде недостатньо для задоволення вимог стягувача. Оскільки [PERSON] не є стороною виконавчого провадження, відповідь державного виконавця щодо невиконання заходів зі звернення стягнення на майно боржника [PERSON] є необґрунтованою та підтверджує неправомірну бездіяльність державного виконавця, оскільки державний виконавець мав діяти у спосіб, визначений главою 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виявити та звернути стягнення на кошти та інше майно боржника, в тому числі з метою перевірки інформації щодо наявності у [PERSON] трикімнатної квартири на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, винести вмотивовану постанову, якою доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби та у разі виявлення майна боржника здійснити його опис та арешт. Неправомірна бездіяльність державного виконавця також полягає у неподанні запитів до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність будівлі гуртожитку, загальною площею 3 309,2 кв.м., житлова площа 1275,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві власності боржнику [PERSON], чи не перебуває це майно під арештом, як це передбачено ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження». Після отримання документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку державний виконавець повинен накласти на нього арешт та внести відповідні відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законом порядку. Представник стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю Денщиков О.В. у судовому засіданні подану скаргу підтримав частково щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця по невиконанню заходів, передбачених ч. 4 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (пункт 1 прохальної частини скарги). Щодо решти вимог скарги, зазначених у пункті другому прохальної частини про зобов'язання державного виконавця вчинити певні дії, то повідомив, що не підтримує їх, оскільки ці дії на теперішній час вже були вчинені під час виконавчого провадження. Головний державний виконавець Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Горбатюк Н.Б. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, подавши письмові заперечення. Посилається на те, що за час перебування у неї на виконанні виконавчого провадження № 38442611 були вчинені всі необхідні і передбачені законом дії для виявлення майна боржника [PERSON] та [PERSON], як солідарних боржників за рішенням суду, шляхом отримання інформації на запити державного виконавця та накладено арешт (заборону відчуження) на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], в тому числі на квартиру [ADDRESS], будівлю гуртожитку по [ADDRESS], в межах суми боргу. За боржником [PERSON] зареєстрований автомобіль, який на вимогу державного виконавця не був наданий боржником і на цей час перебуває в розшуку. Враховуючи цю обставину підстав для звернення стягнення на нерухоме майно, належне боржнику, на цей час немає. Також було накладено арешт та вживаються передбачені законом заходи для підготовки реалізації заставленого нерухомого майна, яке належить іншому боржнику [PERSON], вартість якого перевищує загальну суму заборгованості за кредитом перед банком. Просила відмовити у задоволенні скарги повністю. Заслухавши представника стягувача, державного виконавця, дослідивши документи виконавчого провадження, завірені суддею копії яких долучені до матеріалів справи, суд встановив такі обставини. У судовому засіданні встановлено, що 09.04.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвалене рішення у цивільній справі № 2-1433/11, № 2/705/51/13 про дострокове солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 010/02-47/1106-08 від 01.10.2008 у загальній сумі 2 426 826 гривень 99 копійок. На виконання цього рішення суду 27.05.2013 позивачу був виданий виконавчий лист. За заявою стягувача 07.06.2013 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження № 38442611 (державний виконавець Осадчий В.В.) щодо боржника [PERSON] та накладено арешт на все належне їй майно. Виконавчі провадження про стягнення боргу за кредитним договором солідарно з [PERSON] та [PERSON] відкриті окремо. Під час виконання виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] проведені виконавчі дії з виявлення майна боржника [PERSON] шляхом отримання від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій відомостей. Було встановлено: відповідно до відомостей з бази даних АІПС «Автомобіль» за [PERSON] обліковується VOLKWAGEN PASSAT, легковий седан-В, чорного кольору, 2007 року, д.н.з. [NUMBER]; відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2015 року, боржнику [PERSON] на праві приватної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS], та частина будівлі гуртожитку, загальною площею 3 309,2 кв.м., житлова площа 1 275,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Постановою ДВС про розшук майна боржника від 18.10.2013 казаний вище автомобіль був оголошений у розшук. Станом на день подання скарги - 24.03.2015 - автомобіль боржника не був розшуканий. Згідно з актом державного виконавця від 12.11.2014 боржник [PERSON] на вимогу головного державного виконавця Горбатюк Н.Б. від 04.11.2014 про надання автомобіля для вчинення виконавчих дій повідомила, що їй не відомо де знаходиться цей автомобіль та особа, якій вона його продала у зв'язку із ДТП, що сталося у січні місяці 2013 року. Постановою від 19.05.2014 матеріали виконавчого провадження передані до Уманського МВ ДВС та 23.05.2014 головним державним виконавцем Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Горбатюк Н.Б. винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження. Під час відкриття виконавчого провадження в постанові від 07.06.2013 в п.4 державний виконавець наклав арешт на все майно належне боржнику. Виконання постанови підтверджено витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 13.06.2013, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.02.2015 - державна реєстрація обтяження здійснена 15.01.2014. Державний виконавець у жовтні 2015 року та повторно у листопаді 2015 року і січні 2016 року направила запити до адресно-довідкового відділу ГУ МВС України в м. Києві з метою отримання відомостей про реєстрацію боржника чи інших осіб в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також вона винесла постанову про доручення на проведення виконавчих дій від 15.10.2015, якою доручила ВДВС Києво-Святошинського РУЮ скласти акт опису та арешту вказаної квартири, що належить боржнику. На час розгляду скарги відомості та документи про виконання постанови до Уманського МВ ДВС не надійшли. Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Частиною четвертою ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», на невиконання норм якої державним виконавцем посилається стягувач, передбачено, що в разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову. Отже, на підставі встановлених судом обставин, підтверджених документами виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що зі сторони головного державного виконавця Уманського МВ ДВС Горбатюк Н.Б. відсутня бездіяльність в частині невиконання заходів, передбачених ч. 4 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження». Тому скарга у цій частині задоволенню не підлягає. Щодо вимог скарги, зазначених у пункті 2 прохальної частини, про зобов'язання державного виконавця вчинити певні дії, то в судовому засіданні було встановлено, що державний виконавець на час розгляду скарги вже виконав усі дії, про які просив стягувач. У зв'язку з цим зазначені вимоги скарги також не підлягають задоволенню. На підставі наведеного вище,

Outcome: dismissed