Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач 08.10.2014р. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 38 898 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 09.06.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг 3 000 доларів США, за умови повернення грошей в строк до 09.10.2011р.. Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань та не повернув кошти, позивач з метою захисту своїх законних прав та інтересів змушений був звернутися до суду з відповідним позовом. Станом на час звернення до суду сума боргу у розмірі 3000 дол. США по курсу НБУ становить 38898 грн.(100 долл США -1296,6295 грн.). У судовому засіданні позивач не з'явився, проте надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання сповіщений належним чином, причини неявки суд не сповістив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України слухати справу у відсутності відповідача та за згодою представника позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у борг 3 000 доларів США. Згідно умов вказаного договору [PERSON] зобов'язувалась повернути борг [PERSON] через 4 місяців 09.06.2011р.. (а.с.4). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 передбачено, що підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином з урахуванням того, що відповідачка не виконала умови договору позики та не повернула, до 09.06.2011р. 3000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 38898 грн.(100 дол. США -1296,6295 грн.) станом 07.10.2014р., суд доходить висновку про обґрунтованість вимог в цій частині. Будь-яких доказів виконання відповідачкою своїх зобов'язань, згідно умов договору, та які передбачені ст.545 ЦК України, матеріали справи не містять. Відповідачкою до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. За такими обставинами, суд дійшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню..

Outcome: approved