Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15351,49 грн. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що 22.03.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та боржником [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 13975,76 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. За умовами зазначеного договору відповідач зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення заборгованості за кредитом, проте, взяті на себе зобов'язання не виконує. Станом на 09.02.2014 року заборгованість за вказаним вище договором становить 15351,49 грн. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з'явились. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю, проти винесення заочного рішення останній не заперечує. Відповідач [PERSON] правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Згідно з поясненнями відповідача наданими в судових засіданнях від 02.06.2014 року та 08.10.2014 року, останній позов не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що не укладав з банком генеральної угоди. Зазначив, що підписи на угоді, а також в анкеті-заяві про приєднання до умов. За клопотання відповідача ухвалою суду від 08 жовтня 2014 року по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу щодо вирішення питання належності відповідачу підписів на генеральній угоді. Обов'язок здійснення оплати згаданої експертизи покладено судом на відповідача [PERSON] (а.с.92). 29 грудня 2014 року відповідач отримав рахунок для оплати вартості експертного дослідження, але у встановлений судом строк (до 19 січня 2015 року) з невідомих суду причин оплату не провів (а.с.101,103). У зв'язку із не оплатою вартості експертизи, ухвалою суду від 23 березня 2015 року скасовано ухвалу про призначення судово-почеркознавчої експертизи (а.с.128). З огляду на викладене та виходячи із змісту ст.10 та 60 ЦПК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, тому суд не приймає їх до уваги. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що 22.03.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладена генеральна угода про реструктуризацію боргу та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою відповідачу було надано строковий кредит в розмірі 13975,76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% на місяць строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення - 31.03.2015 року (а.с.107). На виконання умов зазначеного вище кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався щомісячно з 01 по 25 число надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 699,35 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотків та інших витрат відповідно до умов. Згідно з наданим розрахунком заборгованості (а.с.4) у зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, станом на 09.02.2014 року борг за кредитним договором становить 15351,49 грн., та складається із заборгованості за кредитом - 11810,01 грн.; боргу по процентах за користування кредитом - 974,78 грн., штрафів - 500 грн. (фіксована частина), 707,21 грн. (процентна складова), та 1359,49 грн. (штраф згідно з п.2.2 генеральної угоди). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За нормами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити повністю. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на дане, на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved