Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач 07.10.2013 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 01.11.2010 р. у сумі 2158 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час користування грошима у сумі 17 807 грн. 93 коп., судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 917 грн. 60 коп., пославшись на те, що 01.11.2010 р. відповідач взяв у нього в борг 200 євро з умовою повернення до 31.12.2010 р., на підтвердження чого була складена відповідна розписка. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув. На сьогоднішній день курс євро до гривні складає 1079,69 грн. за 100 євро (за курсом НБУ на 24.09.2013 р.), отже борг складає 2158,00 грн. = 200 євро *10,79 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України відповідач також має сплатити йому 3% річних (3% / 365 днів у році) * 1004 дні прострочки платежу * 2158 грн. = 17 807 грн. 93 коп. Крім того, ним на підставі договору про надання правової допомоги від 30.09.2013 р. були понесені витрати, пов'язані з юридичною консультацією, оформленням позовної заяви в розмірі, 917,60 грн., що підтверджено актом виконаних робіт №1 до Договору. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, тому суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів без відповідача. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дістає наступних висновків: Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі <…>, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з відповідної розписки [PERSON] 01.11.2010 р. взяв в борг у [PERSON] грошову суму в розмірі 200 євро, яку зобов'язався повернути в строк до 31.12.2010 р. Дотепер грошова сума за договором позики відповідачем не повернута, на чому наполягає сторона позивача і що не спростовано стороною відповідача. При вирішенні питання щодо розміру стягнення, суд виходить з того, що курс гривні до євро за курсом НБУ на час ухвалення судового рішення складає 12,41 грн. за 1 євро. Тож сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок боргу складає 2482 грн. = 200 євро * 12,41 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Розмір трьох відсотків річних від простроченої суми складає 235,21 грн. = 2482 грн. (сума боргу) * 1153 днів прострочення платежу * 3%. При цьому суд вважає невірним розрахунок 3% річних, проведений позивачем, як такий, що виконаний з порушенням арифметичних правил, а саме без множення на відсоток. Тож в цій частині позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 229,40 грн., а також на правову допомогу в розмірі 917,60 грн., який відповідає ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підставі ст.1050 ЦК України,

Outcome: partial