Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

ПАТ «Комерційний Банк «Надра»» звернулося до Уманського міськрайонного суду з позовом до Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, треті особи: [PERSON], [PERSON] про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що 18.10.2007 року між ВАТ «КБ «Надра»» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 158/МК13/2007-840, за яким останньому відкрито кредитну лінію в сумі 45000,00 доларів США, з терміном до 20.10.2014 року, зі сплатою 14,4 % річних. 18.10.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір майнової поруки, за умовами якого майновий поручитель зобов'язується виступити майновим поручителем позичальника перед банком та виконати за рахунок заставного майна обов'язки позичальника по поверненню кредиту на умовах цього договору і договору іпотеки, укладеного між майновим поручителем та банком. Цього ж дня між банком та майновим поручителем укладено договір іпотеки, за яким квартиру [ADDRESS] передано в іпотеку. Оскільки позичальником взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплаті нарахованих відсотків належним чином не виконувалися банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, а 25.02.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області постановлено заочне рішення, яким позов банку задоволено. 17.03.2012 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Тицькун С.В. за виконавчим листом № 2-205 виданим 25.05.2011 року Уманським міськрайонним судом відносно боржника [PERSON] відкрито виконавче провадження. 13.06.2012 року у виконавчому провадженні № 31622139 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON], у тому числі і на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки. 28.11.2013 року у виконавчому провадженні № 31622139 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, за якою виконавчий лист виданий 25.05.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області відносно боржника [PERSON] повернуто до банку, однак накладений арешт на майно боржника та заборона на його відчуження зняті не були. Таким чином, арешт та заборона відчуження, накладені відповідачем на все майно майнового поручителя, порушують передбачене ст.. 3 ЗУ «Про іпотеку» право позивача на одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами, право позивача на вибір підстав, умов та порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд зняти арешт та скасувати заборону на відчуження, накладені Уманським міським відділом ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] та передана в іпотеку ПАТ «КБ «Надра»». Представник Уманського МВ ДВС - Тицькун С.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову та пояснила, що 6 березня 2012 року згідно заяви ПАТ «КБ «Надра»» до Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції на примусове виконання пред'явлено виконавчий лист, виданий Уманським міськрайонним судом 25.05.2011 року, про стягнення з [PERSON] солідарно на користь ВАТ «КБ «Надра»», заборгованості по кредитному договору у розмірі 479321, 20 грн. 7 березня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до відому та виконання. 12.03.2012 року з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем зроблено відповідні запити в ЧОБТІ, ВДАІ, Держкомзем, Держтехнагляд. 15.03.2012 року в зв'язку з несплатою боржником заборгованості протягом семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження згідно ст.. 28 та ст.. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 47 932, 12 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 40,00 грн. 20.03.2012 року, надійшла відповідь на запит з Держтехнагляду, про те, що техніка за [PERSON] не зареєстрована. 18.04.2012 року надійшла відповідь на запит з Уманського відділку ЧООБТІ, про те, що за [PERSON] в м. Умань зареєстровано [ADDRESS]. 13.06.2012 року державним виконавцем для забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на нерухоме майно боржника. В зв'язку з тим, що інше майно на яке можна було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу у боржника відсутнє, була необхідність звернути стягнення на майно яке є предметом договору іпотеки від 18.10.2007 року. Так як разом з боржником по адресі [ADDRESS] проживало двоє дітей [INFO] та [INFO] то відповідно до п. 4.5.9. «Інструкції з організації примусового виконання рішень» 3 вересня 2013 року державним виконавцем було направлено до Уманського міськрайонного суду заяву про зміну способу та порядку виконання, а саме надання дозволу на реалізацію [ADDRESS], яка є предметом договору іпотеки. 16.09.2013 року Уманським міськрайонним судом винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви Уманського МВ ДВС про зміну способу та порядку виконання, а саме надання дозволу на реалізацію [ADDRESS]. 28.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа було завершено згідно п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження » в ході проведення виконавчих дій по якому боржником не було сплачено борг на користь стягувача, а також не сплачено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вказали, що не заперечують щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2011 року винесено заочне рішення, яким позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 07.03.2012 року головним державним виконавцем Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Тицькун С.В. за виконавчим листом № 2-205 виданим 25.05.2011 року Уманським міськрайонним судом відносно боржника [PERSON] відкрито виконавче провадження. 13.06.2012 року у виконавчому провадженні № 31622139, в зв'язку з несплатою добровільно боржником боргу в строк визначений в постанові про відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON], у тому числі і на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] 28.11.2013 року у виконавчому провадженні № 31622139 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, за якою виконавчий лист виданий 25.05.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області відносно боржника [PERSON] повернуто до банку, в зв'язку з тим, що в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у вказаній квартирі зареєстрована малолітня дитина. Як зазначено в постанові про повернення виконавчого документа, на вимогу п. 4.5.9 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», державним виконавцем було зроблено запит в орган опіки та піклування та подано заяву до Уманського міськрайонного суду про надання дозволу на реалізацію майна, що є предметом договору іпотеки. 19.09.2013 року надійшла відповідь з органу опіки та піклування про відмову у наданні дозволу на реалізацію майна, що є предметом іпотеки. 16.09.2013 року ухвалою Уманського міськрайонного суду відмовлено у задоволенні заяви Уманського МВ ДВС про надання дозволу на реалізацію майна, що є предметом іпотеки. При цьому, як зазначили представник банку та [PERSON], [PERSON] на момент укладення договору іпотеки діти за адресою [ADDRESS] зареєстровані не були. Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року, будь - які дії, вчиненні без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки, зокрема і реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки не є підставою для визначення такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Як зазначив представник позивача, арешт та заборона відчуження, накладені відповідачем на все майно майнового поручителя, порушують передбачене ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» право позивача на одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами, право позивача на вибір підстав, умов та порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт накладений на майно боржника, знімається та скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документу до суду або іншого органу, який його видав. Оскільки боржниками [PERSON], [PERSON] не сплачено борг на користь ПАТ КБ «Надра», а також не сплачено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, виконавче провадження по примусовому виконанні рішення не закінчено, а повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», тому суд вважає, що підстав для задоволення позову про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця, не має. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed