Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач 04.01.2018 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 30.07.2011 року. Від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 17.12.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину. [PERSON] з 2014 року відвідує дитячий садок № 282 в м. Дніпрі, на ремонт, фонди, канцтовари та ін. витрачено на суму 2560 грн. Дитина з 2016 року навчається у приватній школі «Академия дошкольников Big Ben», на теперішній за навчання сплачено 11354,06 грн. Ціна одного заняття без ПДВ складає 99,38 грн., заняття проводяться до 30.06.2018 року кожну суботу та неділю, тобто передбачуваними витратами на підставі договору є сума 4173, 96 грн. (42 заняття х 99,38 грн.). На день подання позову фактично позивачем на дитину витрачені додаткові витрати 23814,06 грн. та передбачувані витрати 4173,96 грн. Разом 27988,02 грн. Син сторін [PERSON] перебуває на обліку у лікарів гастроентеролога, алерголога, сімейного лікаря; хворобливий, схильний до частих застудних хвороб, потребує постійного лікування, покращеного харчування, систематичного оздоровлення та ін. Сума згідно квитанцій на купівлю ліків становить 2726,08 грн. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на сина [PERSON] у розмірі 20000 грн. Позивач письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач письмово просив розглядати справу без його участі на підставі наявних у справі заперечень. В обґрунтування заперечень посилався на те, що він своєчасно сплачує аліменти та добровільно додатково бере участь у додаткових витратах на дитину. Укладення договору про навчання у приватній школі «Академия дошкольников Big Ben» позивач проводила особисто без узгодження з відповідачем. Позивачем не надано доказів щодо тяжкої хвороби дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між позовом [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 30.07.2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.12). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 17.12.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. [PERSON] відвідує старшу дошкільну групу КЗО «ДНЗ (ясла-садок) № 282 комбінованого типу» Дніпровської міської ради з 26.08.2014 року та по теперішній час (а.с. 14). Як вбачається з матеріалів справи, дитина має хворобливий стан здоров'я, перебуває на обліку у лікаря алерголога, гастроентеролога та отоларинголога (а.с.11). Також, відповідно до довідки Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.01.2018р., позивач отримувала аліменти з відповідача: у січні 2017р. 1217,66 грн.; у лютому 2017р. 1151,48 грн.; у березні 2017р. 1161,20 грн.; у квітні 2017р. 1260,86 грн.; у травні 2017р. 1108,18 грн.; у червні 2017р. 2511,11 грн.; у липні 2017р. 3943,48 грн.; у серпні 2017р. 2341,04 грн.; у вересні 2017р. 2028,90 грн.; у жовтні 2017р. 3521,02 грн.; у листопаді 2017 р. 1843,18 грн.; у грудні 2017р. 3923,66 грн. (а.с. 86). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала до суду чеки, пов'язані з витратами на ліки. В той же, час вказані витрати не можна вважати додатковими в розумінні ст. 185 СК України, оскільки вони не повязані саме з тяжкою хворобою дитини. Тобто позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо. У свою чергу, відвідування дитиною на даний час приватної школи «Академия дошкольников Big Ben» не свідчить про її подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов'язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач самостійно, на власний розсуд, обрала заклад, у якому син навчається без погодження з батьком дитини. Витрати, повязані з відвідуванням дитиною КЗО «ДНЗ (ясла-садок) № 282» ДМР (фонди, ремонт, канцтовари та ін.) на суму 2560 грн. не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність особливих обставин, які потребують додаткових витрат на дитину, що є її процесуальним обов'язком (частина перша статті 81 ЦПК України), у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed