Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач 09.09.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 12.10.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом 11 років у їх спільному життя були часті сварки, відповідач у стані алкогольного сп`яніння застосовував до неї фізичне насилля. На даний час шлюбні відносини припинені. Вважає, що спільне життя та примирення між ними неможливе, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 22.12.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 18). Відповідач також надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Додатково зазначив, що заперечує проти доводів позивача щодо причин розірвання шлюбу, вважає їх неправдивими, оскільки її доводи нічим не підтверджені. Причиною розірвання шлюбу вважає різний характер та погляди на життя, у зв`язку з чим їх подальше життя та збереження шлюбу є неможливим (а.с. 22). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 12.10.2009 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 24 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Подальше сімейне життя та збереження даного шлюбу неможливе, що зазначено позивачем та не заперечувалося відповідачем при викладенні ним додаткових пояснень у заяві від 05.02.2021 року. Судом встановлено, що сторони у даній справі посилалися на різні причини припинення шлюбних відносин, але кожен з них наполяв на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини та те, що сторони не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, ані позивач, ані відповідач не заперечують проти самого розірвання шлюбу та уточнювали лише підстави припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу, який на даний час існує лише формально, суперечить інтересам обох сторін. Взаємовідносини, що склалися між сторонами виключають подальше спільне життя. Виходячи з викладеного суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір`ю. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved