Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач 04.12.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на предмет іпотеки. В обгрунтування позову зазначив, що між ним та [PERSON], 07.06.2012 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є забезпечення договору позики нерухомого майна, а саме: приміщення майстерні №1-4, 1-5, 1-6, літ «В», загальною площею 110,1 кв.м., щзо знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1752 кв.м. Того ж дня між ними було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким право власності на предмет іпотеки перейшло до нього. Проте ознайомившись з предметом іпотеки, ним виявлено, що на момент укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя до предмету іпотеки відповідачем зроблено поліпшення шляхом прибудов. А саме: до майстерні «В» прибудовано приміщення площею 29,5 кв.м. та приміщення площею 7,8 кв.м., загальною площею 37,3 кв.м.чим збільшено площу майстерні до 147,4 кв.м. Крім того відповідачем добудовано приміщення вартового площею 13,2 кв.м. та розпочато будівництво нежитлового приміщення площею 72,3 кв.м. відсотком готовності 11%. Просить визнати за ним право власності на предмет іпотеки: приміщення майстерні площею 147,4 кв.м., приміщення вартового площею 13,2 кв.м. та об»єкт незавршеного будівництва нежитлового приміщення площею 72,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 07.06.2012 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є забезпечення договору позики нерухомого майна, а саме: приміщення майстерні №1-4, 1-5, 1-6, літ «В», загальною площею 110,1 кв.м., щзо знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1752 кв.м. Того ж дня між ними було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким право власності на предмет іпотеки перейшло до [PERSON] Проте ознайомившись з предметом іпотеки, він виявив, що на момент укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя до предмету іпотеки [PERSON] зроблено поліпшення шляхом прибудов. А саме: до майстерні «В» прибудовано приміщення площею 29,5 кв.м. та приміщення площею 7,8 кв.м., загальною площею 37,3 кв.м.чим збільшено площу майстерні до 147,4 кв.м. Крім того [PERSON] добудовано приміщення вартового площею 13,2 кв.м. та розпочато будівництво нежитлового приміщення площею 72,3 кв.м. відсотком готовності 11%. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч.3 ст.36 цього Закону договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Статтею 37 закону про іпотеку врегульовано передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, згідно якої іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved