Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CSR0GA0000000138 від 18.04.2008 року в розмірі 113008 грн. 69 коп. та судові витрати в розмірі 1130 грн. 09 коп.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак у попередніх судових засіданнях визнавала позов лише у частині стягнення заборгованості на користь позивача за договором кредиту, однак щодо складеної додаткової угоди заперечувала, оскільки на час підписання вказаної угоди перебувала у не врівноваженому емоційному стані, так як мала хвилювання з приводу того, що банк, у рахунок стягнення заборгованості за кредитом, забере її будинок. На даний час, за станом здоровя, вона не працює та не може сплачувати заборгованість, не заперечує щодо необхідності виконання взятих на себе зобовязань, однак не в такому розмірі, як просить банк. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог, вказавши, що у неї є сумнів щодо правильності проведеного обрахунку банком заборгованості за договором кредиту та додатковою угодою. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа, зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як підтверджено матеріалами справи, 18.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CSR0GA0000000138, за яким, банк надав останній кредитні кошти, шляхом видачі готівки, через касу банку, на строк з 18.04.2008 року до 18.04.2018 року, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 36475 грн. 00 коп. на споживчі цілі, зі сплатою: винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту у розмірі 1050 грн. 00 коп., страхування майна у розмірі 250 грн. 00 коп., особистого страхування у розмірі 175 грн. 00 коп. та на сплату страхових платежів у розмірі 4250 грн. 00 коп.. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, відповідач зобовязалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 1,42 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент його надання, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, відповідно до п. 7.2 кредитного договору. Погашення заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом щомісячної сплати банку позичальником, в період з 21 до 28 числа, грошових коштів у розмірі 663 грн. 11 коп., згідно графіка погашення кредиту, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди та комісії. Відповідно до п. 6.4 договору, при порушенні строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. У забезпечення виконання зобовязань, відповідно до п. 8.3 кредитного договору, [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок, загальною площею 57,50 кв. м., що розташований по перев. Мічуріна, 18, у с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши [PERSON] грошові кошти на цілі та у розмірі, що передбачені умовами договору. 10.01.2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду до кредитного договору № CSR0GA0000000138 від 18.04.2008 року, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди, що сума заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшується на 11819 грн. 49 коп.. Відповідно до умов додаткової угоди, п. 8.1 кредитного договору викладено в наступній редакції: «Банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти, шляхом видачі готівки, через касу банку, на строк з 18.04.2008 року до 18.04.2018 року, включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 57229 грн. 55 коп. на наступні цілі: у розмірі 36475 грн. 00 коп. на споживчі цілі, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1050 грн. 00 коп., а також у розмірі 20754 грн. 55 коп. на сплату страхових платежів у випадку та порядку передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків, починаючи з 03.01.2012 року у розмірі 1,92 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, відповідно до п. 7.2 кредитного договору. Порядок погашення заборгованості відповідно до додаткової угоди за договором кредиту з 03.01.2012 року, здійснюється шляхом надання щомісячного платежу банку позичальником, в період з 21 до 28 числа, грошових коштів у розмірі 1352 грн. 94 коп., що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди та комісії. Відповідно до п. 6 додаткової угоди до договору кредиту, при порушенні позичальником строків по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, зазначених в договорі, сторони узгодили, що плата за кредитом нараховується банком у розмірі фактично сплаченої позичальником, при цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобовязання по сплаті плати за кредитом, сплачує банку неустойку, у розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом та у розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором. 04.03.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 2 до кредитного договору № CSR0GA0000000138 від 18.04.2008 року, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди, що сума заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшується на 21402 грн. 90 коп., що складається з нарахованої пені. Відповідно до умов додаткової угоди № 2, п. 8.1 кредитного договору викладено в наступній редакції: «Банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти, шляхом видачі готівки, через касу банку, на строк з 18.04.2008 року до 18.04.2018 року, включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії, у розмірі 77093 грн. 00 коп. на наступні цілі: у розмірі 36475 грн. 00 коп. на споживчі цілі, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1050 грн. 00 коп., а також у розмірі 40618 грн. 00 коп. на сплату страхових платежів у випадку та порядку передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків, починаючи з 03.01.2012 року у розмірі 1,92 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, відповідно до п. 7.2 кредитного договору. Порядок погашення заборгованості відповідно до додаткової угоди № 2 за договором кредиту, з 04.03.2014 року, здійснюється шляхом надання щомісячного платежу банку позичальником, в період з 21 до 28 числа, грошових коштів у розмірі 2218 грн. 92 коп., що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди та комісії. Однак, відповідач, не виконала взятих на себе зобовязань за кредитними договором, додатковою угодою та додатковою угодою № 2, у звязку з чим, станом на 26.06.2015 року, заборгованість за кредитним договором становить 113008 грн. 69 коп., з яких: 66322 грн. 91 коп. заборгованість за кредитом, 14438 грн. 39 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 593 грн. 78 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 26034 грн. 15 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Суд також враховує, що за клопотанням відповідача та його представника, в справі було призначено судово-економічну експертизу, однак, на виконання вимог ухвали суду про надання [PERSON] додаткових документів для проведення вказаної експертизи, остання зазначені документи не надала, крім того, оплата вартості проведення призначеної експертизи, покладеної на [PERSON], залишилася без виконання, наслідком чого слугувало повернення матеріалів справи у звязку з неможливістю надання експертного висновку. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 146 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач не зацікавлена в отриманні висновку спеціаліста в галузі економіки. Власних розрахунків суми заборгованості за кредитом відповідачем надано не було, у звязку з чим, її доводи про невірність такого розрахунку банком, в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України є недоведеними. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved