Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач 05 січня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNXRRX10620114, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2 442,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,0% річних від суми залишку заборгованості, строком користування до 22.03.2008 року. В порушення умов кредитного договору відповідач несвоєчасно і не у повному розмірі здійснює повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у зв'язку із чим, у період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року утворилась заборгованість по сплаті відсотків в сумі 21 796,52 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість по відсоткам за період з 09.12.2009 року по 09.12.2004 року за кредитним договором № DNXRRX10620114 від 22.03.2007 року в сумі 21 796,52 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача діючий за довіреністю - Сеннов О.А., у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.37). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду повернувся рекомендований лист з відміткою поштового відділення «по закінченню строку зберігання», яким відповідачу направлялась ухвала про відкриття та копія позову з додатками (а.с.24-35). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Судом встановлено, що 22 березня 2007 року на підставі заяви позичальника між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNXRRX10620114, відповідно до умов якого банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 2 442,00 грн., на строк 12 місяців: з 22.03.2007 року по 22.03.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором, та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 59,83 грн., в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені у договорі строки (а.с.6,7-10). Згідно п.1.4. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрока») (Стандарт), кредитно-заставний договір - це договір укладений між банком та позичальником шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими ПриватБанком умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитно-заставний договір. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви позичальника. У свою чергу [PERSON] порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення відсотків за користування кредитом, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, за період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року має заборгованість в сумі 21 796,52 грн. (а.с.5). Відповідно до п.4.1. кредитного договору, за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період спалти, сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в договорі. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по відсоткам за період з 09.12.2009 року по 09.12.2004 року за кредитним договором № DNXRRX10620114 від 22.03.2007 року в сумі 21 796,52 грн. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved