Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

ПАТ «Піреус банк МКБ» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], МПП «Ребоб», де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №КЛ/08-2 від 04.02.2008 року в сумі 372\~885,39 доларів США, з яких 272\~994,49 доларів США нарахованих та несплачених процентів, 5048,11 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів та 94842,79 доларів США пені за несвоєчасну сплату основного боргу. Також просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності МПП «Ребоб», а саме, нежитлову будівлю будку вартового загальною площею 9 кв.м. - за адресою: м. Кременчук, вул.. Салаганна, б.14-б. За рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому законодавством порядку предмету іпотеки, просить задовольнити вимоги позивача до [PERSON] у розмірі заборгованості за кредитним договором від 04.02.2008 року, яка станом на 26.01.2015 року складає 814380,35 доларів США, в тому числі 441494,96 доларів США сума основного боргу по кредиту, 272994,49 доларів США сума нарахованих і несплачених процентів, 5048,11 доларів США сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 94842,79 доларів США сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу. Крім цього, позивач просить визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та стягнути з відповідачів на користь банку суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.02.2008 року між ВАТ «МКБ», правонаступником якого є ПАТ «Піреус банк МКБ», та МПП «Ребоб» на забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором №КЛ/08-2 від 04.02.2008 року, було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано в тому числі нежитлову будівлю будку вартового загальною площею 9 кв.м. - за адресою: м. Кременчук, вул.. Салаганна, б.14-б, належну іпотекодавцю на праві власності. У зв»язку з порушенням [PERSON] своїх зобов»язань за договором кредиту банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Судовим рішенням з відповідача [PERSON] стягнуто борг за кредитом в сумі 540466,41 доларів США та штрафні санкції в сумі 75000 гривен, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належав на праві власності МПП «Ребоб», а саме, нежитлові будівлі за адресою: м. Кременчук, вул.. Салаганна, б.14-б (склад, склад комплектуючих, механізований склад), за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задоволені вимоги банку до [PERSON] 24.04.2013 року, внаслідок примусової реалізації заставного майна, що належало МПП «Ребоб», були повністю погашені проценти в сумі 71803,90 доларів США та частково основний борг у сумі 17805,04 доларів США. При цьому рішенням суду не здійснювалося звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю будку вартового загальною площею 9 кв.м., розташовану за адресою: м. Кременчук, вул.. Салаганна, б.14-б. Станом на 26.01.2015 року борг [PERSON] перед ПАТ «Піреус банк МКБ» по кредитному договору складає 814380,35 доларів США, в тому числі 441494,96 доларів США сума основного боргу по кредиту, 272994,49 доларів США сума нарахованих і несплачених процентів, 5048,11 доларів США сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 94842,79 доларів США сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу. Оскільки зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Піреус банк МКБ» [PERSON] позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав. Представники відповідача МПП «Ребоб» [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали. Не оспорюючи суму боргу, представники відповідача клопотали про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності щодо всіх вимог. Вказали, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору та/або іпотекодавцем умов цього договору. Як вбачається із змісту рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.04.2012 року, право на звернення стягнення на предмет іпотеки з»явилося у позивача ще в грудні 2009 року, через місяць після звернення до боржника та іпотекодавця з вимогою від 02.11.2009 року № 109 про усунення порушень. При цьому позивач до квітня 2015 року не звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - будку вартового загальною площею 9 кв.м. за адресою: м. Кременчук, вул.. Салаганна, б.14-б. Отже, вважають. що позивачем пропущено строк позовної давності. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор)\~\~ зобов'язується\~\~ надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.02.2008 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» (далі ВАТ «МКБ»), правонаступником якого відповідно до статуту є ПАТ «Піреус банк МКБ», та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір №КЛ/08-2, відповідно до якого позивач надав відповідачу відкличну відновлювальну кредитну лінію в сумі 485000 доларів США строком з 04.02.2008 року по 03.02.2012 року зі сплатою 12 відсотків річних. Також договором передбачено в тому числі виплата 40% пені у випадку прострочення заборгованості за кредитом понад 60 днів та інших платежів, передбачених діючими тарифами банку на «Надання та управління кредитами», затвердженими Тарифним комітетом банку. Пунктом 6.2 договору також передбачено обов»язок винної сторони сплати пені за кожен день затримки перерахування коштів, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день виникнення заборгованості, сплата якої не впливає на сплату інших комісій та штрафів. Додатковою угодою №1 від 24.11.2008 року, укладеною сторонами, врегульовано строки сплати відсотків за договором кредиту. Також 04.02.2008 року між ВАТ «МКБ» та МПП «Ребоб», що діяло в якості майнового поручителя по зобов»язаннях [PERSON], укладено договір іпотеки, предметом якого були : 1) нежитлова нерухомість, а саме нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Салганна, будинок 14-Б: склад комплектуючих, літ.З, літ.зі, літ.Зг, загальною площею 656,4 кв.м.; механізований склад, літ.Ш, загальною площею 200,0 кв.м.; склад, діт.Л, літ.Лп, загальною площею 371,4 кв.м.; 2) нежитлова нерухомість, а саме будівлі, які знаходяться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Салганна, будинок 14-Б: цех по переробці повторних полімерів з прохідною, літ.А, літ.а, літ.аг, літ.агі, літ.аг2, загальною площею 1327,7 кв.м.; склад, літ.Б, загальною площею 206,7 кв.м.; сушарка,літ.С, загальною площею 29,2 кв.м.; 3) нежитлова нерухомість, а саме будка вартового, загальною площею 9 кв.м., за адресою: м. Кременчук, вул.. Салаганна, б.14-б. Зміст та умови\~\~договорів, укладених між ВАТ «МКБ» та [PERSON], між ВАТ «МКБ» і МПП «Ребоб», не суперечать вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідають загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.04.2012 року позовні вимоги ПАТ «Піреус банк МКБ» до фізичної особи\~[PERSON], МПП «Ребоб» про стягнення заборгованості за кредитним договором\~№ КЛ/08-2 від 04.02.2008 року\~задоволені частково, стягнуто\~з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором\~в розмірі 540466, 41 доларів США та штраф в сумі 75000 грн. 00 коп.; звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності МПП «Ребоб», а саме: нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Салганна, буд. 14- Б та які складаються з: складу комплектуючих, літ.3, літ. з1, літ. 3Г, загальною площею 656,4 кв. м; механізованого складу, літ. Ш, загальною площею 200,0 кв. м.; складу, літ. Л, літ. Лп, загальною площею 371,4 кв. м. Рішенням суду також за рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому законодавством порядку предмету іпотеки, задоволено вимоги ПАТ «Піреус банк МКБ» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № КЛ/08-2 від 04.02.2008 року, що складає 540466, 41 доларів США та 75000 грн. штрафу; визначено\~спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом продажу на\~прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження та вирішено питання про судові витрати. Рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання. Згідно письмового повідомлення відділу примусового виконання рішень управління ДВС в Полтавській області від 04.06.2015 року стягнення з [PERSON] боргу на користь позивача станом на 04.06.2015 року не здійснювалося. Письмовими доказами підтверджено, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.04.2012 року є виконаним в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на\~прилюдних торгах, при цьому внаслідок примусової реалізації майна, що належало МПП «Ребоб», погашена заборгованість [PERSON] із сплати процентів у сумі 71803,90 доларів США та частково основний борг в сумі 17805,04 доларів США (копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.04.2013 року, інформація про виконавче провадження від 05.06.2015 року, копії платіжного доручення, копія меморіальних ордерів). З тексту вказаного судового рішення від 13.04.2012 року вбачається, що заборгованість [PERSON] стягнута судом станом на 12.02.2010 року. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, правильність якого не оспорювалася представниками відповідача МПП «Ребоб», станом на 26.01.2015 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору складає 814380,35 доларів США, в тому числі 441494,96 доларів США основного боргу (стягнутого рішенням суду від 13.04.2012 року), 272994,49 доларів США відсотків за період з 13.02.2010 року по 26.01.2015 року, 5048,11 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів та 94842,79 доларів США пені за несвоєчасну сплату основного боргу, розраховані за період з 26.01.2014 року по 25.01.2015 року включно. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо\~\~у\~\~зобов'язанні\~\~встановлений\~\~строк\~\~(термін)\~\~його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. В силу ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ст..599 ЦК зобов»язання припиняється виконаням, проведеним належним чином. На підставі викладеного, враховуючи, що сума основного боргу [PERSON] сплачена не в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення з [PERSON] 272994,49 доларів США відсотків за період з 13.02.2010 року по 26.01.2015 року, 5048,11 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів та 94842,79 доларів США пені за несвоєчасну сплату основного боргу, розраховані за період з 26.01.2014 року по 25.01.2015 року включно. Згідно ч.1,2 ст..589 ЦК у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст.1 Закону «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною1 ст.33 Закону «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 5 цієї статті визначено, що якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Статтею 591 ч.1, 2 ЦК встановлено. що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. З цих підстав суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах та задоволення вимог кредитора за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності, виходячи з наступного. Згідно ч.5 ст.3, ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст..599 ЦК зобов»язання припиняється виконаням, проведеним належним чином. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 22.10.2014 року в справі № 6-153цс14) сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно ч.2 ст..590 ЦК заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитний договір 04.02.2008 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» (далі ВАТ «МКБ»), правонаступником якого відповідно до статуту є ПАТ «Піреус банк МКБ», та фізичною особою [PERSON] укладено строком з 04.02.2008 року по 03.02.2012 року та є невиконаним на даний час. При цьому з даним позовом позивач звернувся до суду 03.02.2015 року, що підтверджується поштовим штампом. Виходячи з викладеного суд вважає, що позивачем не пропущено строку позовної давності. Згідно п.9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право \~вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4\~ ЦПК). Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Outcome: approved