Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач 03.11.2016 року звернулась до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, що розташована в [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці та мисливську рушницю. На момент смерті спадкодавця [PERSON] було три спадкоємця: позивач та діти - [PERSON] та [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів сину [PERSON], який прийняв спадщину. 09.12.1997 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину мисливської рушниці ТОЗ-34, та того ж дня позивач отримала свідоцтво про право власності на іншу 1/2 частину мисливської рушниці як на майно, нажите під час шлюбу. Отримати свідоцтво [PERSON] про право на спадщину на заповітом на 1/2 частину жилого будинку з надвірними будовами не вдалося можливим, оскільки всі правовстановлюючі документи знаходились у брата покійного [PERSON], у зв'язку з чим їх було неможливо надати нотаріусу. [INFO] син позивача [PERSON] трагічно загинув та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будовами, які він успадкував після смерті батька. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті сина, оскільки інших спадкоємців у нього немає, та фактично спадщину прийняла, оскільки на момент його смерті постійно проживала з ним та була зареєстрована за однією адресою. Приватний нотаріус своєю постановою від 31.10.2016 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, мотивуючи це тим, що позивач надала договір дарування, посвідчений державним від 25.04.1989 року, за яким [PERSON] подарував [PERSON] 1/4 частину житлового будинку з надвірними господарчими будовами, який не був належним чином зареєстрований в міжміському бюро технічної інвентаризації. Реєстраційна служба ці документи не приймає до реєстрації в зв'язку з тим, що співвласники будинку померли. У зв'язку з тим, що в інший спосіб позивач не має можливості захистити своє право та посилаючись на указані обставини, [PERSON] просить суд: визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого під [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO], та при житті успадкував за заповітом ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася надала заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову (а.с.62). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.61). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 26.01.1974 року уклали шлюб в Тростянецькому відділі ЗАГС Сумської області, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.12). Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.112,13). Судом установлено, що чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.15), син позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.14), [PERSON] помер [INFO] (а.с.16), та [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). Після смерті [PERSON] державним нотаріусом 09.12.1997 року [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на 1/2 частину мисливської рушниці ТОЗ-34 двохствольної, калібр 12, [NUMBER], що належить померлому на підставі дозволу [NUMBER] та мисливсько-рибальського квитка [NUMBER], виданого 20.03.1997 року президією районної ради (а.с.18). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. після смерті [PERSON] на підстави заяви про прийняття спадщини, поданої від імені [PERSON], 31.10.2016 року заведена спадкова справа за №131/2016, що також підтверджено інформаційною довідкою за Спадкового реєстру (а.с.63,64). [PERSON] за життя заповіт не залишив, інших спадкоємців першої черги за законом після смерті останнього, крім його матері - позивача у цій справі судом не установлено. Приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіником О.Д. 31.10.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на житловий будинок за указаною адресою, через те, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на 1/4 частину житлового будинку, зареєстровані в установленому законом порядку, яка належала померлому [INFO] батькові спадкодавця [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку №1062 від 25.04.1989 року (а.с.11). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу про визнання права власності позивача на 1/2 частину спірного житлового будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON], суд виходить з такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO], на час розгляду справи і вирішення судом спору про спадкування строк, визначений частиною 1 статті 1298 ЦК України закінчився. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (статті 1217,1267 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як передбачено частинами 1, 2 статті 243 ЦК УРСР (що діяв на час укладення померлим чоловіком позивача договорів дарування) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Положеннями частин 1, 3 статті 244 ЦК УРСР установлено, що до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу, яка передбачала, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до договору від 05.10.1976 року [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар в рівних частинах половину жилого цегляного будинку з відповідною долею надвірних будівель жилою площею 74,90 кв.м. в [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом Мельник Г.К. Тростянецької державної нотаріальної контори 05.10.1976 року за реєстром № 1251, договір зареєстровано в Охтирському МБТІ у книзі № 30 за № 22 (а.с.22-23). На підставі договору дарування від 25.04.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Гребіник З.Д., зареєстрованим в реєстрі за № 1062 [PERSON] подарував [PERSON] одну четверту частину жилого будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.25). Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи договори дарування частин спірного домоволодіння від 01 жовтня 1988 року та від 25 квітня 1989 року був вчинений його сторонами з дотриманням вимог чинного на той час законодавства, зокрема, статей 227, 243, 244 ЦК УРСР. Згідно з довідкою, виданою Тростянецькою міською радою на ім'я [PERSON], земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS] у приватну власність не передавалася (а.с.20). Отже, [PERSON] на момент смерті на підставі указаних договорів дарування належала одна друга частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] За довідкою-характеристикою згідно з даними інвентаризації станом на 04.12.2015 року за адресою: [ADDRESS] розташовані наступні будівлі та споруди: А-1ж - житловий будинок, а - веранда, а1 - ганок, а2 - прибудова, Б - сарай-літня кухня, пг - погріб, В - сарай, пг1 - погріб, в- гараж-сарай, №1,2 - ворота, хвіртка, №3 - огорожа, №4 - огорожа, №5 - огорожа. Житловий будинок одноповерховий, з восьми житлових кімнат, загальною площею 147,1 кв.м. Рік будівництва - 1975, відсоток зносу - 40%. Сарай-гараж лі. «в» побудований згідно рішення виконкому №347 від 20.10.1993 року, побудовано співвласником, житлова площа будинку збільшилась на 16,7 кв.м. у зв'язку з переобладнанням кухонь обох співвласників під житлові кімнати - рішення виконкому Тростянецької міської ради №79 від 15.03.1989 року, загальна площа будинку збільшилась на 0,5 кв.м. у зв'язку з демонтуванням тамбура І - дозволу не потребує. За матеріалами інвентаризаційної справи право власності на вищевказане майно зареєстровано Охтирським МБТІ у книзі №30 за №22 за: [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений Тростянецькою державною нотаріальною конторою 24.09.1971 року, реєстр №1324; за [PERSON] та за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Тростянецькою державною нотаріальною конторою 05.10.1976 року, реєстр №1251 (а.с.33). За життя [PERSON] не зареєстрував в Охтирському МБТІ подаровану йому 25.04.1989 року [PERSON] 1/4 частку вказаного домоволодіння. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначена Інструкція передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України 2004 року та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, оскільки 1/2 частину спірного домоволодіння набуто померлим чоловіком позивача на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування, то враховуючи вимоги чинного на той час цивільного законодавства ця частина домоволодіння належала [PERSON] на праві власності в силу статей 100, 101 ЦК УРСР, і таке право визнавалось за ним за його життя державою. [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом, який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна після смерті батька [INFO] (а.с.48) відповідно до статей 527, 548, 549 ЦК УРСР також успадкував належну його батьку [PERSON] - ? частину жилого будинку з надвірними господарчими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], але не отримав свідоцтво про право на спадщину, строк отримання якого законом мне обмежено. Після смерті [PERSON] [INFO] позивач, яка єдиним спадкоємцем за законом першої черги, і яка, ураховуючи, що на момент смерті проживала із позивачем, протягом шести місяців з дня смерті не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, в силу статей 1218, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270 ЦК України набула у порядку спадкування за законом право власності на набуте її сином у передбаченому чинним на той час законодавством порядку нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак за відсутності реєстрації житлового будинку №1062 від 25.04.1989 року в органі БТІ, який укладено було померлим спадкодавцем -[PERSON], позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право власності слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved