Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач 08.07.21 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом. Позовна заява надійшла до суду 13.07.21 р.. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 4 822 грн, 55 коп. боргу за розподіл природного газу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», що нині йменується як АТ ««Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз»», та відповідачем склались та існують правовідносини щодо розподілу природного газу газорозподільними системами комерційного, приладового обліку природного газу у такій системі і визначення його об`ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи відповідно до Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 р. № 2 494. Покликаючись на розд. 6 Кодексу ГРМ, ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», зазначає, що договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та укладається з врахуванням ст. ст. 63, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу (далі - Типовий договір). Покликаючись на п. 7 Гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, зазначає, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу газу (його акцептування) є вчинення споживачем будь - яких дій, що засвідчують його бажання укласти такий договір, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Заявою - приєднання від 20.10.16 р. відповідач приєднався до умов Типового договору за вказаною вище його адресою. Покликаючись на п. 2.1 Типового договору, Гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ, зазначає, що оплата побутовим споживачем, яким є відповідач, за послуги з розподілу газу здійснюється до 20 числа (включно) місяця, у якому надаються такі послуги, на підставі рахунка оператора ГРМ. Покликаючись на п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», пп. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», п. п. 6.1, 6.2 Типового договору, постанову НКРЕКП від 24.12.19 р. № 3 015 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»», зазначає, що він стабільно надає послуги з розподілу природного газу відповідачеві за вказаною вище адресою, однак, відповідач як споживач не розрахувався у повному обсязі за надані послуги та у зв`язку з цим за станом на 08.07.21 р. виникла заборгованість в сумі 4 822 грн, 54 коп.. Покликаючись на ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, ст. 164 ЦПК України, просить позов задовольнити та вирішити питання судових витрат з врахуванням того, що ним попередньо подавалась заява про видачу судового наказу про стягнення боргу з відповідача у розглядуваній справі, та при цьому було сплачено 227 грн судового збору у справі № 159/2 058/21. Ковельським міськрайсудом Волинської області 13.05.21 р. було видано судовий наказ. Однак 21.05.21 р. за ухвалою суду цей наказ було скасовано. За ухвалою суду від 09.08.21 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (письмового). Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 26.08.21 р.. За станом на 28.09.21 р. до суду не надійшло відзиву відповідача на позовну заяву, хоча до суду 27.08.21 р. надійшла заява відповідача про незгоду з ухвалою суду про відкриття провадження у справі та з повідомленням про наявність у нього інвалідності 2 гр.. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між сторонами виникли та існують правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобов`язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач наданими позивачем послугами у спірному періоді користувався, проте, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо проведення повної оплати за послугу з розподілу спожитого природного газу. Згідно з копією заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 20.10.16 р., відповідач є споживачем природного газу та підключений до газорозподільної системи позивача як оператора ГРМ; здійснює споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Послугу з розподілу природного газу відповідачеві надає позивач. Відповідно до довідки про розрахунок боргу відповідача за надані позивачем послуги з розподілу природного газу з врахуванням оплат, за станом на 08.07.21 р. борг складає 4 822 грн, 54 коп. за період з січня 2020 р.. Відповідно до копії картки споживача на ім`я відповідача, останній є споживачем послуг позивача, має особовий рахунок № [NUMBER] . Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2 494 від 30.09.15 р., зареєстрованим в МЮ України 06.11.15 р. за № 1 379/2 782; Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2 496 від 30.09.15 р., Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2 493 від 30.09.15 р. (далі - Кодекс ГТС), та іншими нормативно - правовими актами України. П. п. 1, 2 Гл. 1 Загальні умови» Розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у т. ч. споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у т. ч. побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.15 р. № 2 498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. У ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», що визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, зокрема, зазначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно - правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до п. п. 1, 3, 7 Гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ із усіма споживачами, у т. ч. - із побутовими споживачами, обю`єкти яких в установленному порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у т.ч. - побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу із ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками, зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленному законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з врахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджений Постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.15 р. № 2 498, що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за № 1 384/27 829. За змістом п. 2.1 Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Відповідно до Гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються рівномірними частками протягом календарного року. За змістом п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - це послуги з постачання та розподілу природного газу, зокрема. Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», регулятором є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. За змістом п. п. 6.1, 6.2 Типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як різниця за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРС. Тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. Як встановлено з постанови НКРЕКП від 24.12.19 р. № 3 015 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»,: на період від 01.01.20 р. до 30.06.20 р. включно тариф становить 0, 91 грн за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ); на період від 01.07.20 р. до 31.12.20 р. тариф становить 1 грн, 10 коп. за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ). Як встановлено з постанови НКРЕКП від 30.12.20 р. № 2 766 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»,: на період від 01.01.21 р. тариф становить 1 грн, 57 коп. за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ). Дані про розрахунок щомісячної плати відповідача як споживача послуги позивача за розподіл спожитого природного газу у спірному періоді зауважень у суду не викликають. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідач згідно з вказаними вище нормами ЦК України, Законом України «Про житлово - комунальні послуги», Кодексу ГРМ як споживач та сторона договору розподілу природного газу у спірному періоді був зобов`язаний вчасно та повно вносити плату за надану позивачем як оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу, однак, цього належного не зробив, що призвело до виникнення спірної заборгованості, то сума боргу підлягає стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. Оскільки із відповідача, за загальним правилом, слід було б стягнути на користь позивача судові витрати останнього у справі у загальній сумі 2 270 грн з врахуванням того, що за ухвалою судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 21.05.21 р. у справі № 159/2 058/21 провадження № 2 - с/159/12/21 за заявою [PERSON] про скасування судового наказу, виданого за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи Волиньгаз»» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, що подавалась до суду позивачем із сплатою судового збору, було скасовано відповідний судовий наказ, виданий 13.05.21 р. у справі № 159/2 058/21 провадження № 2 - н/159/237/21, однак, відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 15.08.18 р., відповідач є особою з інвалідністю 2 гр. довічно, підстав для стягнення з нього судових витрат, понесених позивачем, немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved