Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

ПАТ «Укртелеком» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши у позові, що 26.10.2015 року між сторонами було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та прибудинкової території № 15-65 Є 000/455, відповідно до умов якого позивач надає послуги з утримання прибудинкової території, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався сплачувати грошові кошти за надані послуги не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися грошові кошти за надані послуги. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань відповідач має заборгованість, яка утворилася за період 21.01.2019 року по 31.03.2020 року в сумі 14876,30 грн., яка складається із основної заборгованості в сумі 10975,30 гривень, пені в сумі 3464,73 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 335,84 грн. та інфляційних втрат в сумі 100,43 грн.. Просять стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачем [PERSON] до суду подано заяву, в якій він позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що 26.10.2015 року між ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та прибудинкової території № 15-65 Є 000/455. Відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувалися грошові кошти за надані послуги, у зв`язку із чим утворилався заборгованість, яка станом на 31.03.2020 року становить 14876,30 грн. та складається із основної заборгованості в сумі 10975,30 гривень, пені в сумі 3464,73 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 335,84 грн. та інфляційних втрат в сумі 100,43 грн.. Відповідно до ч.1. ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р., визначено перелік житлово-комунальних послуг, до яких належить: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у строк, встановлений для його виконання. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймає розрахунки заборгованості, надані позивачем, оскільки вони складені з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум помісячно протягом спірного періоду, суми заборгованості наростаючим підсумком. Суд вважає вказаний розрахунок належним та допустимим доказом, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 1051,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту - стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved