Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Туря» звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Позов обґрунтовує тим, що 20.06.2006 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі виконавчого директора [PERSON], та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 537/1, згідно з яким [PERSON] отримано кредит у розмірі 5600,00 грн., зі сплатою 45 % річних за користування кредитом. Зазначає, що відповідач [PERSON] порушив свої зобовязання (п. п. 2.1, 3.1, 4.2, 4.3 договору кредиту) та станом на 15.11.2016 року заборгованість позичальника за договором складає 11296,42 грн., з яких: за кредитом 2460,36 грн.; за відсотками за користування кредитом 8836,06 грн. Вказує, що перед відповідачем у телефонному режимі, а також письмово, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, отриманих 05.08.2006 року, 11.11.2006 року, 16.06.2007 року, 17.08.2011 року, 26.09.2011 року, 26.10.2011 року, ставились вимоги про виконання зобовязань за договором, однак останній своїх зобовязань не виконав. З посиланням на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 11296,42 грн. Представник позивача у дане судове засідання не зявилася, при цьому подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Частиною 4\~ст. 169 ЦПК України\~передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2006 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі директора [PERSON], та [PERSON] було укладено договір позики № 537/1, згідно з умовами якого позичальник [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 5600,00 грн., строком до 19.06.2008 року, зі сплатою 45 % річних. У порушення умов договору позики № 537/1 від 20.06.2006 року взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані проценти [PERSON] належним чином не виконав, у звязку з чим згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості (карточки платежів) станом на 15.11.2016 року сума його заборгованості становить 11296,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2460,36 грн.; заборгованість за відсотками 8836,06 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України регламентовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON], як позичальник за договором, належним чином не виконував свої зобовязання відповідно до умов договору позики, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті кредиту та інших платежів згідно з договором, суд вважає, що позов є підставним та з відповідача [PERSON] на користь Перечинської районної кредитної спілки «Туря» слід стягнути 11296,42 грн. заборгованості за договором позики № 537/1 від 20.06.2006 року. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2017 року у даній справі постановлено відстрочити Перечинській районній кредитній спілці «Туря» сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Як розяснено в абз. 2 п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було,\~\~а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. З огляду на викладене та в силу приписів ст. ст.\~79,\~88 ЦПК України, оскільки до ухвалення рішення у справі судовий збір сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved