Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

ПАТ «Про Кредит Банк» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві Шабанова Віталія Валерійовича, в якій посилається на те, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавчий лист №2-2153/11, виданий 19.04.2015 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Про Кредит Банк» боргу у сумі 4 177 073,01 грн. Виконавчі дії в даному провадженні вчиняються державним виконавцем Шабановим В.В. Заявник вважає, що державним виконавцем не вчинено всіх дій, спрямованих на повне, своєчасне і реальне виконання рішення. Боржнику [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], в якій зареєстрована малолітня особа - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що батьку дитини на праві власності належить інша квартира, звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] у даному виконавчому провадженні не призведе до порушень прав дитини. 06.09.2017 року представником стягувача було направлено заяву про звернення до органу опіки та піклування для отримання згоди на примусову реалізацію майна боржника, право на користування яким має малолітня дитина. У строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», стягувачем від державного виконавця відповіді не отримано. Станом на 20.10.2017 року державний виконавець не звертався до відповідного органу опіки та піклування для надання згоди на примусову реалізацію майна боржника [PERSON], а саме квартири [ADDRESS], право користування якою має малолітня дитина. З цих підстав просить зобов'язати державного виконавця надати відповідь на заяву про звернення до органу опіки та піклування від 06.09.2017 року, зобов'язати державного виконавця звернутись до орагну опіки та піклування для отримання згоди на примусову реалізацію майна боржника [PERSON], а саме квартири [ADDRESS], право користування якою має малолітня дитина. Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, судом встановлено наступне. На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві перебуває виконавчий лист №2-2153/11, виданий 19.04.2012 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Про Кредит Банк» боргу у сумі 4 177 073,01 грн. В рахунок погашення цієї суми боргу звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] (виконавче провадження №36891499). 22.03.2017 року боржником [PERSON] державному виконавцю направлено лист, в якому повідомляється про наявність складнощів у виконанні виконавчого листа, оскільки у вищевказаній квартирі зареєстрована малолітня дитина [PERSON], [INFO]. До даного звернення надано копію довідки по формі №3 від 06.03.2017 року і копію свідоцтва про народження дитини. 06.09.2017 року представником стягувача було направлено заяву про звернення до органу опіки та піклування для отримання згоди на примусову реалізацію майна боржника, право на користування яким має малолітня дитина. 23.03.2018 року державний виконавець направив звернення до відділу опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації щодо отримання дозволу на реалізацію квартири [ADDRESS], право користування якою має неповнолітній [PERSON], [INFO]. Даний лист міститься в матеріалах виконавчого провадження про стягнення боргу з боржника [PERSON] Цього ж дня державний виконавець звернувся з вимогою до ОСББ «Оболонь-2» щодо надання відомостей про осіб, зареєстрованих в квартирі [ADDRESS]. Звертає на себе увагу те, що відомості про зареєстрованих осіб були у розпорядженні державного виконавця близько року, оскільки були надані боржником до заяви від 22.03.2017 року, однак питання про звернення до органу опіки та піклування не вирішувалось ні в момент отримання відомостей про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини в квартирі, ні після звернення стягувача з відповідною заявою. При цьому, направивши таке звернення, державним виконавцем поставлено прохання про надання згоди на реалізацію квартири, яка не має ніякого відношення до матеріалів того виконавчого провадження, в ході якого таке прохання висловлене. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з п.28 розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.37 Закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Не вдаючись в оцінку вчинених державним виконавцем інших виконавчих дій та прийнятих рішень, суд вважає, що державним виконавцем неефективно та несвоєчасно вирішено питання щодо звернення до органу опіки та піклування для отримання дозволу на примусову реалізацію квартири [ADDRESS], право користування якою має малолітня дитина. Оцінюючи доводи заявника щодо оскарження бездіяльності державного виконавця, суд вважає правильним встановити те, що бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного звернення до органу опіки та піклування за наданням дозволу на примусову реалізацію квартири [ADDRESS], право користування якою має малолітня дитина не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» з точки зору принципу ефективності та своєчасності вчинення виконавчих дій. Суд не знаходить підстав для задоволення вимог щодо зобов'язання державного виконавця надати відповідь на звернення стягувача від 06.09.2017 року, оскільки судом здійснюється контроль за виконавчим провадженням, а саме повнотою, своєчасністю, ефективністю дій, рішень державного виконавця. Питання про дотримання ним вимог Закону України «Про звернення громадян» не є предметом розгляду при здійсненні судового контролю за виконанням судового рішення. Суд вважає необхідним зобов'язати державного виконавця звернутись до органу опіки для отримання згоди на примусову реалізацію квартири, оскільки матеріали справи містять відомості про те, що 23.03.2018 року ним було направлено звернення до відділу опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації щодо отримання дозволу на реалізацію квартири [ADDRESS], право користування якою має неповнолітній [PERSON], [INFO]. Завертаючись з таким зверненням в межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем зазначено адресу та дані дитини, відмінні від тих, які встановлені у виконавчому провадженні про стягнення боргу з [PERSON]

Outcome: partial