Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

ПАТ «ФІДОБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.04.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду № 010-459/00007, згідно з якою кредитор на підставі цієї Генеральної кредитної угоди зобовязується надавати позичальнику кредитні кошти як в національній валюті, так і в іноземних валютах, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, які є її невідємними частинами. 25.04.2008 року, в рамках вищезазначеної Генеральної кредитної угоди, між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2180/4/14574, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 80000,00 дол. США на строк до 24.04.2018 року, зі сплатою 12,50 відсотків річних. В якості забезпечення виконання умов кредитного договору, 21.04.2008 року між банком, [PERSON] та позичальником було укладено договір поруки № 014/2180/4/14574 ПФО, згідно з умовами якого поручитель зобовязалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань, що випливають з укладеного між кредитором та позичальником Генеральної угоди № 010-459/00007 від 25.04.2008 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно, зобовязань щодо повернення у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки (пені, штрафів) тощо. Відповідачі не виконали умови кредитного договору, взяті на себе зобовязання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, у звязку з чим станом на 11.11.2016 р. заборгованість складає 25322,27 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 25322,27 доларів США та судовий збір. В судове засідання представник ПАТ «Фідобанк» не зявився, надав суду заяву, якою просить судове засідання призначене на 22.05.2017 р. провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Фідобанк» є правонаступником прав та зобовязань ВАТ «Ерсте Банк», а також ПАТ «Ерсте Банк», про що зазначено в статуті ПАТ «Фідобанк», затвердженому Рішенням Загальних зборів акціонерів від 25.04.2014 року (протоколом № 71). 25.04.2008 року між банком та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду № 010-459/00007, згідно з умовами якої кредитор на підставі цієї Генеральної кредитної угоди зобовязується надавати позичальнику кредитні кошти як в національній валюті, так і в іноземних валютах, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, які є її невідємними частинами. 25.04.2008 року, в рамках Генеральної кредитної угоди № 010-459/00007, між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2180/4/14574, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 80 000,00 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 24.04.2018 року (включно), зі сплатою 12,50 відсотків річних. Відповідач [PERSON] зобовязався використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплатити нараховані відсотки та інші платежі на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 5.2 кредитного договору, позичальник зобовязується здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплату ануїтетних платежів згідно з Графіком платежів, що є Додатком № 1 до цього договору, та остаточне погашення отриманого кредиту та сплату нарахованих відсотків до 24 квітня 2018 року. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, позичальник зобовязується сплачувати кредитору неустойку, передбачену ст. 9 цього договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків, комісій, порушення умов п. 5.7 договору. Згідно з п. 9.1 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. \~Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити \~проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, та допустив заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, припинив погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 11.11.2016 р. утворилася заборгованість \~за кредитним договором, а тому повинен нести відповідальність, передбачену договором. Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] як поручителя за договором поруки № 014/2180/4/14574 ПФО від 25.04.2008 року, на його користь заборгованості за кредитним договором № 010-459/00007 від 25.04.2008 року, слід за необхідне зазначити наступне. В забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 010-459/00007 від 25.04.2008 р., між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/2180/4/14574 ПФО від 25.04.2008 року. Відповідно до п. 1.2 договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань, що випливають з укладеного між кредитором та позичальником Генеральної угоди № 010-459/00007 від 25.04.2008 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно, зобовязань щодо повернення у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, сплати в порядку та строки, визначені кредитним договором, процентів за користування кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені, штрафів), а також зобовязань щодо відшкодування позичальником витрат кредитора, повязаних з предявленням вимог і отриманням виконання за кредитним договором, та збитків кредитора, завданих порушенням позичальником своїх обовязків за кредитним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умовами договору поруки від 25.04.2008 року № 014/2180/4/14574 ПФО, укладеного між банком та [PERSON], конкретний строк припинення зобовязання поручителя перед банком не встановлений. Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, оскільки лист-вимогу кредитора до [PERSON] та поручителя [PERSON] про порушення зобовязання за кредитним договором № 014/2180/4/14574 від 25.04.2008 р. було відправлено 15.11.2016 р., то, відповідно, банк мав право предявити вимоги до [PERSON] протягом шести місяців від дня настання цього строку, тобто до 15.05.2017 року. Позовну заяву ПАТ «Фідобанк» подано до суду 13.01.2017 року, тобто в межах строку. Аналізуючи викладені норми права, вивчивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» до [PERSON], як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/2180/4/14574 від 25.04.2008 року підлягають задоволенню. Таким чином, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, який суд вважає обґрунтованим, заборгованість за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] становить 25 322,27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2016 р. складає 647\~744,95 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 4741,21 доларів США, строкова заборгованість за кредитом у розмірі 19113,50 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 1247,99 доларів США, строкова заборгованість за відсотками у розмірі 219,57 доларів США, а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 8709,80 грн. та пеня за несвоєчасне погашення відсотків 2289,61 грн. Відповідно до ч.3 ст. 533 Цивільного кодексу України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з ч. 2 п. 14 Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 Постанови № 5 від 30.03.2012 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ встановлено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, про можливість стягнення суми в іноземній валюті, оскільки спір виник із зобовязань, виражених в іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Уклавши з банком кредитний договір та отримавши суму, відповідач [PERSON] у відповідності з умовами кредитного договору зобовязався здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а поручитель [PERSON] зобовязалась солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь банку понесені ним судові витрати.

Outcome: approved