Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач 05.02.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що вона перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, від якого [INFO] у них народилась дитина 0 [PERSON] . 02.04.2012 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем. Відповідач відмовляється брати участь в утриманні спільної дитини, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про прийняття справи до провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 14.03.2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема відповідач зазначив, що перебуває у другому шлюбі, в якому має на утриманні неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], просив врахувати вищевказані обставини при розгляді справи та винесенні рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 06 серпня 2005 року шлюбі, який за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.04.2012 року розірвано (арк. справи 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.08.2006 року (арк. справи 7). 06 вересня 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 06.09.2014 року (арк. справи 23). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.02.2015 року (арк. справи 24). Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Позивачем визначений мінімальний розмір аліментів, який стягується у безспірному порядку при видачі судового наказу, оскільки ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має на утриманні ще одну дитину від другого шлюбу. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, матеріальний стан та можливість сторін вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, внаслідок чого суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/6 частини з дати звернення до суду з позовом. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 05 лютого 2019 р. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 02 липня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial