Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та, уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 57-59), та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2006 року в розмірі 29 646 грн 05 коп, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 14 лютого 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем був укладений кредитний договір № DNH4KP60160335, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит на споживчі цілі в розмірі 1 216 грн 75 коп. Кредит був наданий шляхом перерахування коштів на рахунок торговельно-сервісного підприємства. За умовами кредитного договору, [PERSON] мала сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору [PERSON] була ознайомлена з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», а також Тарифами банку. За умовами кредитного договору відповідач брала на себе зобов»язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати комісії. Однак свої зобов»язання за договором від 14 лютого 2006 року [PERSON] не виконувала належним чином, у зв»язку з чим станом на 31 березня 2016 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 29 646 грн 10 коп, яка включає в себе: 6 903 грн 93 коп - заборгованість по процентам за користуванням кредитними коштами; 20 854 грн 26 коп - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за кредитним договором, а також штрафи, відповідно до п.п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 1 387 грн 91 коп (процентна складова). Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю [PERSON] (а.с. 39) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Пояснив, що останній платіж за кредитним договором від 14 лютого 2006 року був здійснений [PERSON] у січні 2016 року та вказані кошти були зараховані банком на погашення тіла кредиту і часткове погашення процентів за користування кредитними коштами. Станом на 17 серпня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 29 646 грн 05 коп. Відповідач [PERSON] позов визнала частково та пояснила, що вона не заперечує проти того, що 14 лютого 2006 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір та їй були надані кошти на придбання телевізора в розмірі 1 216 грн 75 коп. Вона дійсно не виконувала умови вказаного кредитного договору та, через матеріальне становище, яке склалося в її сім»ї, не вносила своєчасно обов»язковий платіж Вона згодна з розміром нарахованих їй процентів за користування кредитними коштами в сумі 6 903 грн 88 коп та розміром пені, яка нарахована їй за несвоєчасне виконання забов»язань за кредитним договором в розмірі 20 854 грн 26 коп. Проте прохає звільнити її від сплати штрафу в розмірі 1 887 грн 91 коп, так як він нарахований за ті ж самі порушення умов кредитного договору, за які їй було нараховано пеню. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в подальшому стало на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 15), та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNH4KP60160335 (а.с. 6). Встановлено, що відповідачу, відповідно до її заяви № DNH4KP60160335 від 14 лютого 2006 року, був наданий строковий кредит на споживчі цілі в розмірі 1 216 грн 80 коп. Вказані кошти були перераховані позивачем на рахунок торгівельно-сервісного підприємства як оплата за придбаний [PERSON] товар (а.с. 6). За умовами кредитного договору від 14 лютого 2006 року базова процентна ставка за користування кредитними коштами була встановлена в розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит був наданий відповідачу на строк з 14 лютого 2006 року до 14 лютого 2008 року. При укладенні кредитного договору [PERSON] зазначила, що вона ознайомлена з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, а також Тарифами банку (а.с. 6). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов»язання за кредитним договором № DNH4KP60160335 ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало (а.с. 71-74). Як вбачається з п.п. 3.2.2. - 3.2.4 п. 3.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позичальник зобов»язаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити банку винагороду у строки та в розмірах відповідно до заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, а також Тарифів банку (а.с. 7). За умовами кредитного договору від 14 лютого 2006 року [PERSON] повинна була вносити щомісячний платіж до 28 числа місяця, наступним за звітним, та з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2006 року, зобов»язана була щомісяця сплачувати по 65 грн 20 коп (а.с. 6) Однак взяті на себе за кредитним договором № DNH4KP60160335 від 14 лютого 2006 року зобов»язання відповідач не виконувала належним чином. У зв»язку з чим станом на 31 березня 2016 року за нею утворилася заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 6 903 грн 88 коп (а.с. 5, 62-63). Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених п.п.3.2.2., 3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити пеню в розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн 00 коп за кожен день прострочення. За порушення строків виконання зобов»язань за кредитним договором [PERSON] нарахована пеня в розмірі 20 854 грн 26 коп (а.с. 5, 62-63). В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що вона згодна з нарахованою їй ПАТ «ПриватБанк» за кредитним договором від 14 лютого 2016 року сумою процентів та пені. Позивачем за порушення [PERSON] строків платежів за кредитним договором, відповідально до п.п. 5.3. п. 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам нараховані також штрафи в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована складова) та 1 387 грн 91 коп (процентна складова) (а.с. 5, 63). Відповідно до п.п. 5.3. п. 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні строків платежів за будь-яким з видів грошових зобов»язань, передбачених вказаним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову ( а.с. 10). Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання може зебезпечуватися неустойкою. Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Позивач прохає стягнути з відповідача [PERSON] за порушення строків платежів за кредитним договором від 14 лютого 2006 року як пеню, так і штраф, які є одним видом забезпечення виконання зобов»язань. В той же час, ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і теж саме правопорушення. За таких обставин, суд вважає, що сума нарахованого ПАТ КБ «ПриватБанк» штрафу за порушення умов виконання кредитного договору №DNH4KP60160335 від 14 лютого 2006 року, не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №DNH4KP60160335 від 14 лютого 2006 року, яка утворилася станом на 31 березня 2016 року, у вигляді заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 6 903 грн 88 коп та пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за кредитним договором в розмірі 20 854 грн 26 коп, всього 27 758 грн 14 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач прохав стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 29 646 грн 05 коп. Суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2006 року в розмірі 27 758 грн 14 коп, тобто позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» задоволені на 93,6 % (27 758 грн 14 коп : 29 646 грн 05 коп х 100). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1289 грн 81 коп (1378 грн 00 коп х 93, 6 %)

Outcome: partial