Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 квітня 2013 року розмірі 25 745 грн. 01 коп. та судові витрати у сумі 1\~762 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов'язання не виконав належним чином. Станом на 31 грудня 2017 року заборгованість становить 25\~745 грн. 01 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 798 грн. 76 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 20 044 грн. 11 коп.; заборгованості по пені та комісії за користуванням кредитом у сумі 3 200 грн. 00 коп.; а також штрафів у сумі 1 702\~ грн. 14 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобовязання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки,\~ не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11 квітня 2013 року між Приватбанком та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, згідно якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року заборгованість становить 25\~745 грн. 01 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 798 грн. 76 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 20 044 грн. 11 коп.; заборгованості по пені та комісії за користуванням кредитом у сумі 3 200 грн. 00 коп.; а також штрафів у сумі 1 702\~ грн. 14 коп. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, укладаючи правочин, [PERSON] був ознайомлений з усіма його положеннями, в тому числі і з вищезазначеним пунктом, про що засвідчив своїм підписом (а.с.25 на звороті). Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с.27 на звороті). Пунктами 2.1.1.3.5 та 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а стаття 530 ЦК України регламентує, що якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві гроші у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, становленому договором. Крім цього, відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кредитні кошти відповідачем до цього часу не повернуті, тобто, виконання зобовязання не відбулось, банком у відповідності до положень чинного цивільного законодавства та умов договору нараховані відсотки за користування грошима на час звернення до суду. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.20). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.28). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Наведене дає підстави вважати вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» правомірними, а відповідача таким, що за невиконання умов договору від 11 квітня 2013 року повинен відповідати за цивільними зобовязаннями, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved