Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. 08.03.2013 року [PERSON] у м.Запоріжжя, на перехресті вулиць Космічна та Броньова, переходив проїзну частину у невстановленому для цього місці, перед виходом не впевнився в безпеці, внаслідок чого стався наїзд на нього автомобілем «Хонда», реєстраційний номер [NUMBER], водієм якого був [PERSON] Внаслідок даного ДТП було пошкоджено автомобіль, відповідач отримав тілесні ушкодження. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2014 року у справі №333/2738/13-п [PERSON] було визнано винним у скоєнні даного ДТП. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», тому, на підставі зібраних документів та відповідно до заяв про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, власнику забезпеченого транспортного засобу було виплачено страхове відшкодування у сумі 36852,06 гривень. 16.07.2014 року відповідачу було відправлено досудову вимогу з пропозицією виплати матеріальної шкоди на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування не сплачено. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 36852,06 гривень та понесені судові витрати по справі у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розгляд справи проводити за його відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, додатково пояснили, що [PERSON] склав заяву про відсутність будь-яких претензій в результаті ДТП по відношенню до [PERSON] Підписи на заявах були посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. Крім того, зазначили, що позивач у своїх позовних вимогах вказує на відшкодування матеріальної шкоди в порядку «регресу», але це хибна позиція позивача щодо розуміння сутності правовідносин, що склалися між сторонами. Відповідно до правил суброгації до страховика переходить право вимоги, яке має страхувальник, а оскільки вищевикладені норми чинного законодавства та обставини справи вказують на відсутність у власника джерела підвищеної небезпеки права вимоги до [PERSON] щодо відшкодування шкоди нанесеної автомобілю HONDA, відповідно і до страхової компанії не може перейти це право вимоги (у зв'язку з його відсутністю). Вищевикладені обставини та норми чинного законодавства України встановлюють, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» безпідставні, необґрунтовані, та такі що не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали цивільної справа, оцінивши докази, надані сторонами, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 липня 2012 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1998а/12 зп (а.с. 16-25), відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб - автомобіль «HONDA CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, який належить на праві власності [PERSON] Відповідно до пунктів 8, 24.2.2 зазначеного договору страхування одним із страхових ризиків за договором визначено збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, під якими розуміється будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Відповідно до пункту 17 договору страхування його дія починається 13.07.2012 року і закінчується 13.07.2013 року. 08.03.2013 року о 22 год. 50 хв. громадянин [PERSON] у м. Запоріжжя, на перехресті вул. Космічна - вул. Броньова, переходив проїзну частину у невстановленому для цього місці, перед виходом не впевнився в безпеці, внаслідок чого допустив наїзд на себе автомобілем «HONDA», реєстраційний номер [NUMBER], під управлінням водія [PERSON]. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль було пошкоджено, а сам [PERSON] отримав тілесні ушкодження. ДТП сталася з вини [PERSON]., якого було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2013 року у справі про адміністративне правопорушення № 333/2738/13-п у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП (а.с. 15), яка набула законної сили. Згідно зі страховим актом № 10011302599/VESKO11061 від 26.03.2013 р. (а.с. 26-27) пошкодження застрахованого автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок даної ДТП ПрАТ СК «АХА Страхування» було визнано страховим випадком, передбаченим договором страхування, і визначено належну до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 36 852, 06 грн., яка була повністю виплачена страховиком ТОВ «Макфорт», яке здійснило ремонт транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням № 20 317 від 27.03.2013 року (а.с. 37). Судом було витребувано і досліджено у судовому засіданні матеріали у справі про адміністративне правопорушення № 333/2738/13-п (провадження № 3/333/811/13) у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Так, відповідно до довідки від 11.03.2013 року, виданої Комунальною установою «Клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя», яка міститься у зазначених матеріалах, внаслідок ДТП [PERSON] отримав такі тілесні ушкодження: забиту рану голови, забиті садни обличчя, закритий перелам в/з правої плечової кістки, зі зсувом. При цьому, як випливає із заяви [PERSON]. від 12 березня 2013 р. (а.с. 96), справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. (реєстровий № 1048), збитки, заподіяні в результаті ДТП, яка сталася о 22 год. 50 хв. 08.03.2013 року в місті Запоріжжі на перехресті вул. Космічної та вул. Броньової, йому повністю відшкодовані. Будь-яких претензій по відношенню до гр. [PERSON] він не має. Крім того, у зазначених матеріалах про адміністративне правопорушення міститься заява [PERSON] від 12 березня 2013 р., справжність підпису [PERSON] на якій посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. (реєстровий № 1047), відповідно до якої [PERSON] підтверджує, що будь-яких претензій в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася о 22 год. 50 хв. 08 березня 2013 року в місті Запоріжжі на перехресті вул. Космічної та вул. Броньової до [PERSON], не має. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічний припис міститься у статті 993 ЦК України Як зазначено у пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. При цьому, відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Таким чином, після виплати страхового відшкодування за договором страхування до ПрАТ СК «АХА Страхування» у межах фактичних затрат (36 852, 06 грн.) перейшли права вимоги, які страхувальник [PERSON] на момент виплати страхового відшкодування (27.03.2013 року) мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як зазначено у пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України. У випадках, коли разом із завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки (не внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) завдано також шкоди джерелу підвищеної небезпеки і цьому сприяла груба необережність потерпілого, згідно з положеннями статті 1193 ЦК України може бути зменшено розмір відшкодування шкоди потерпілому. Покладення на нього із цих підстав відповідальності за шкоду, завдану при цьому джерелу підвищеної небезпеки, статтею 1193 ЦК України не передбачено. Таким чином, оскільки як випливає з матеріалів справи, ДТП за участю застрахованого транспортного засобу сталося внаслідок необережності, а не умислу [PERSON] і внаслідок цього ДТП [PERSON] самому було заподіяно шкоду, яка була повністю відшкодована володільцем джерела підвищеної небезпеки - [PERSON], підстави для покладення на [PERSON] відповідальності за шкоду, заподіяну джерелу підвищеної небезпеки - застрахованому автомобілю «HONDA CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], відсутні. Крім того, відповідно до ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є, в тому числі, право володіння. Відповідно до ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. При цьому, відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Оскільки до моменту виплати страхового відшкодування володілець застрахованого транспортного засобу - [PERSON] відмовився від будь-яких прав вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток - [PERSON], після виплати ПрАТ СК «АХА Страхування» страхового відшкодування жодних прав вимоги до [PERSON] до страховика не перейшло, оскільки на момент виплати відшкодування такі права у страхувальника були відсутні. Таким чином, підстави вимагати від [PERSON] відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, у ПрАТ СК «АХА Страхування» відсутні. Крім того, відповідно до підпункту 25.2.10 пункту 25.2 договору страхування страхувальник зобов'язаний вжити всіх заходів для забезпечення страховику можливості скористатися правом вимоги до особи, винної в виникненні збитків (за наявності такої). Відповідно до підпункту 25.2.12 пункту 25.2 договору страхування страхувальник зобов'язаний повернути страховику виплачене страхове відшкодування (або відповідну його частину) якщо виявиться така обставина, що повністю або частково позбавляє страхувальника права на страхове відшкодування згідно з умовами договору та правил страхування. Відповідно до підпункту 26.1.7 пункту 26.1 договору страхування в разі настання передбаченої у пункті 24.2 договору події (страхового випадку), страхувальник зобов'язаний без письмової згоди страхувальника не давати обіцянок та не приймати пропозицій щодо відшкодування завданих збитків. Крім того, відповідно до підпунктів 29.4.6, 29.4.8 пункту 29.4 договору страхування страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування зокрема якщо страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами договору, окрім п. 26.1.11 договору, а також якщо страхувальник письмово (шляхом надання розписки або складання інших документів про відсутність претензій) відмовився від свого права вимоги до особи, відповідальної за збитки, що відшкодовуються страховиком за умовами договору або якщо здійснення цього права з інших причин стало неможливим з вини страхувальника (його представника). Відповідно до пункту 26.2 договору страхування обов'язки страхувальника, вказані у п. 25.2, 27.1 цього договору за виключенням п. 25.2.1 в однаковій мірі розповсюджується на осіб, що вказані в розділі 8 цього договору, як особи, допущені до керування застрахованими транспортними засобом. Порушення вказаними особами цих вимог тягне за собою ті ж наслідки, що і невиконання їх страхувальником. Отже, відмова 12 березня 2013 року володільця застрахованого транспортного засобу - [PERSON]. від претензій до [PERSON] згідно з умовами договору страхування була підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а на даний час є підставою для страховика вимагати від страхувальника повернення суми виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог ПрАТ СК «АХА Страхування» до [PERSON] відсутні, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved