Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач 03.02.2020 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 09.10.2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 546. В обґрунтування позову вказував, що 09.10.2010 між ними зареєстровано шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2019 року між ними почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З січня 2019 вони припинили спільне проживання та сімейні стосунки. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважав неможливим. Позивач, інтереси якого представляв адвокат Новак А.М., будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи по суті надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відзиву не подано. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2010 між сторонами зареєстровано шлюб Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 546 (а.с. 10). Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Позивач наполягає на тому, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 09.10.2010 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 546 - розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 420,40 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову (а.с.1), що складає 420,40 грн.

Outcome: approved