Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі - Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що 21.09.2007 р. між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого Банк надав Відповідачу кредит в розмірі 2 060 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своє зобов'язання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав та має заборгованість в розмірі 7 830 грн. 19 коп., яку просять стягнути з Відповідача. Представник Позивача надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, справу розглянути у відсутності їх представника та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦПК України зазначена, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 21.09.2007 р. між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого Банк надав Відповідачу кредит в розмірі 2 060 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своє зобов'язання по поверненню кредиту Відповідач не виконав та має заборгованість в розмірі 7830 грн. 19 коп., яка складається з 2 018 грн. 90 коп. заборгованості за кредитом, 2 313, 42 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 5 116 грн. 46 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, що, з врахуванням задоволеної, згідно з наказом Чутівського районного суду від 26.06.2008 р., до стягнення суми в розмірі 2 467 грн. 65 коп., становить 6 981 грн. 13 коп., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 349 грн. 06 коп. штрафу (процентна складова).

Outcome: approved