Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 25.09.2012 року та між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], було укладено два кредитні договори, відповідно до яких позивач надав відповідачу можливість отримати у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 8 500, 00 грн. відповідно. Відповідно до умов договору, [PERSON], зобов'язаний щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та повернути всю суму позики в межах дії строку договору. Відповідач, в порушення умов договорів, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитних договорів відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума станом на 31.01.2015 р. становить 12 967, 62 грн. по кредитному договору № від 25.09.2012 які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати. В судове засіданняя представник позивача не з»явився, але надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком «Приватбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач фактично надав відповідачу кредит в розмірі 8 500,00 грн., у тимчасове користування під 36,00% річних з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості до 31.01.2015 року. Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитних договорів визначено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання достроково та в повному обсязі. Таким чином, внаслідок порушення умов договору від 25.09.2012 року в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 31 січня 2015 р. складає 12 967, 62 грн., яка складається з наступного 5 596 грн. 69 коп., 5 127 грн., 23 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 150 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф фіксована частина, 593 грн. 70 штраф процентна складова. Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved