Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач 01.02.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 28 квітня 2016 року було задоволено заяву позивача та залишено без розгляду позов [PERSON] в частині вимог щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням (а.с.34). Остаточно позивач просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 170 по вулиці Чкалова в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області. Свої вимоги обґрунтувала наступним. Їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями № 170 по вулиці Чкалова в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області. У вказаному будинку зареєстровані колишня дружина її-позивача сина [PERSON] - [PERSON] та її син [PERSON]. 12.07.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області шлюб між її сином та відповідачем [PERSON] був розірваний. Ще до розірвання шлюбу, у січні 2009 року, після чергової сварки [PERSON] та її син [PERSON] зібрали усі свої особисті речі та переїхали у будинок за адресою: с. Олексіївка, вул. Чкалова, буд. 102 де і проживають до теперішнього часу без реєстрації. [PERSON] не проживає у її будинку, не виявляє бажання проживати в ньому та користуватися ним, що підтверджується актом від 27.11.2015 року № 4070 складеним Менжинською сільською радою. Реєстрація відповідача [PERSON] у її будинку створює для неї додаткові матеріальні затрати. Вона вимушена нести витрати за відповідача, а крім того, позбавлена можливості реалізувати свої права та законні інтереси, як власника, щодо користування та розпорядження житлом на свій власний розсуд. Позивач у судовому засіданні свої остаточні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Під час розгляду справи позивач подала до суду заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог до [PERSON], яка ухвалою суду від 28 квітня 2016 року була задоволена (а.с.34). [PERSON] у судове засідання не зявилась, була повідомлена про день, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.28). Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.25-27). Суд, вислухавши позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.16,319,383,386,391,405 ЦК України. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями № 170 по вулиці Чкалова в с. Олексіївка Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.1997 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-5831, зареєстрованого а КП «НМБТІ» за № 49 від 13.04.1998 року (а.с.4,5-8). Позивач проживає та зареєстрована за вказаною адресою (а.с.9). Згідно довідки Менжинської сільської ради від 24.12.2015 року № 4677 (а.с.9) [PERSON] за вказаною адресою має такий склад сімї: сини - [PERSON], [PERSON], невістка - [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON]. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 16.03.2016 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована за вказаною адресою з 12.08.2008 року (а.с.24). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2011 року, яке набуло чинності 23.07.2011 року (а.с.11) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. З Акту складеного 27.11.2015 року, посвідченого секретарем виконкому Менжинської сільської ради 27.11.2015 року за № 4070 (а.с.10) вбачається, що невістка старшого сина [PERSON] розлучилася з сином позивача та з 2009 року не проживає у житловому будинку № 170 по вулиці Чкалова в с. Олексіївка. У звязку з реєстрацією відповідача у спірному житловому будинку позивач вимушена нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження житловим будинком. Вона позбавлена права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Як вбачається з позовної заяви, у спірному житловому будинку відсутні особисті речі відповідача. Поважних причин не проживання відповідача у спірному житловому будинку судом не встановлено. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Враховуючи обставини справи, те, що відповідач з 2009 року не проживає у спірному житловому будинку, доказів щодо поважних причин її не проживання та щодо домовленості між нею та власником житла суду не предявлено, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved