Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач 06.05.2020 року звернулася до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~ [INFO] померла [PERSON] , яка є дружиною її рідного дядька [PERSON] . На момент своєї смерті [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить квартира [ADDRESS] , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С. О., реєстровий № 3069. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті та відноситься до спадкоємців четвертої черги спадкування, оскільки проживала більше п`яти років разом з померлою за однією адресою до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] , інших спадкоємців немає. Чоловік померлої [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , син померлої, [PERSON] помер [INFO] . Вона 04.02.2020 року звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Ковтюх А. В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.04.2020 року з причини, що відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили щодо встановлення факту її проживання не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини однією сім`єю з [PERSON] . Зазначила,\~що вона\~з серпня\~2014\~року дійсно\~постійно проживала\~з померлою\~ [PERSON] \~однією сім`єю,\~вела з\~нею спільний\~бюджет,\~доглядала її,\~забезпечувала їй\~необхідне лікування,\~харчування та\~інші потреби,\~оскільки померла\~була літньою\~людиною,\~хворіла,\~ не\~могла самостійно\~себе забезпечувати\~й доглядати,\~а інших\~родичів не\~мала. Після смерті [PERSON] вона повністю взяла на себе обов`язки по її похованню та організації поминального заходу. Також зазначила, що факт проживання з померлою [PERSON] однією сім`єю до часу відкриття спадщини підтверджується довідкою ОСББ «Світла-13» від 21.11.2019 року, згідно якої вона, [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю , але не була зареєстрована за вказаною адресою на момент смерті - [INFO] . Проживала разом з серпня 2014 року та надавала [PERSON] постійний догляд. Встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] має для неї юридичне значення, необхідно їй для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті на підставі ст.1264 ЦК України як особи, яка проживала із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, вона змушена звернутися до суду та просить суд встановити факт її постійного проживання з [PERSON] однією сім`єю з серпня 2014 року і до моменту смерті [PERSON] [INFO] за адресою - [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.09.2020 року закрито підготовче засідання по даній справі, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача, [PERSON] , кожна окремо вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. У судове засідання представник Нікопольської міської ради О. О. Мкртчян не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с. 63). Вислухавши позивача та її представника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . На момент своєї смерті [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] (а.с. 7, 42 на звороті). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить квартира [ADDRESS] , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С. О., реєстровий № 3069 (а.с. 6). За життя [PERSON] заповіту не залишила. Померла [PERSON] була дружиною рідного дядька позивача [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем належними документами, що маються в матеріалах справи (а.с. 8, 14-21). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки чоловік померлої [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , син померлої, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9,10), інших спадкоємців у померлої немає. Вважаючи, що вона відноситься до спадкоємців четвертої черги спадкування, оскільки проживала більше п`яти років разом з померлою [PERSON] за однією адресою до часу відкриття спадщини, позивач у визначений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Ковтюх А. В. з заявою про прийняття спадщини після її смерті, а згодом із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 1/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , копію якої було направлено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Ковтюх А. В. до суду за вих. № 118/02-14 від 26.05.2020 року, та яка надійшла до суду 27.05.2020 року ( а.с. 38 -56). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.04.2020 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Ковтюх А. В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини, що відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили щодо встановлення факту її проживання не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини однією сім`єю з [PERSON] (а.с. 29). Встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] необхідно позивачу для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті на підставі ст.1264 ЦК України як особи, яка проживала із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, предмет доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. У відповідності з абз. 1-2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Факт проживання однією сім`єю з серпня 2014 року позивача [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] підтверджений наданими письмовими доказами, зокрема довідкою ОСББ «Світла-13» від 21.11.2019 року, згідно якої [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю , але не була зареєстрована за вказаною адресою на момент смерті - [INFO] . Проживала разом з серпня 2014 року та надавала [PERSON] постійний догляд (а.с. 7). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалася, що з серпня 2014 року вона постійно проживала з померлою [PERSON] однією сім`єю, вела з нею спільний бюджет, доглядала її, забезпечувала необхідне лікування, харчування та інші потреби, оскільки померла була літньою людиною, хворіла, не могла самостійно себе забезпечувати й доглядати, а інших родичів не мала. Позивач також зазначила, що після смерті [PERSON] , вона повністю взяла на себе обов`язки по її похованню та організації поминального заходу. Зазначені позивачем обставини підтверджуються відповідними матеріалами справи, зокрема медичними документами про стан здоров`я померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 22-27), документами, що підтверджують організацію поховання [PERSON] та всіх необхідним поминальних заходів позивачем [PERSON] (а.с. 11-13). Також зазначені\~обставини підтвердили\~в судовому\~засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити факт постійного проживання позивача [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю з серпня 2014 року і до моменту смерті [PERSON] [INFO] за адресою - [ADDRESS] , задовольнивши тим самих позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved