Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

позивач 09 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом, який 23 березня 2017 року уточнила зазначивши, що згідно ордеру від 1992 р. виданого на імя [PERSON] їх родині на підставі рішення РВКму від 07.07.1992 р. була надана квартира [ADDRESS]. Членами сім'ї вказані дружина [PERSON] та донька [PERSON] Виконком міської Ради народних депутатів м. Крвиого Рогу Дніпропетровської області рішенням від 18.03.1991 р. № 61 організував житлово-будівельний кооператив «Восток-37». Кооперативні внески повністю перераховані на рахунок вказаного кооперативу, останній не оспорює того факту, що за життя померлого квартира була отримана та заселена після прийняття в експлуатацію будинку [ADDRESS] та те, що [PERSON] був його членом до своєї смерті. Так, згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Восток-37» вартість квартири була сплачена у повному обсязі у розмірі 82448,97 грн. членом кооперативу «Восток-37» [PERSON] 22 липня 2002 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, єдиними спадкоємцями є позивач як дружина та відповідачка як донька. Однак на кооперативну квартиру, яка була придбана в 1992 р., відсутній правовстановлюючий документ про право власності на майно. Враховуючи, що за життя [PERSON] набув право власності на вказану квартиру, однак документально це не оформив, позивач просить встановити факт належності за життя [PERSON], який помер 22 липня 2002 року, на праві приватної власності квартири [ADDRESS] та визнати за нею та [PERSON] по 1/2 частці за кожною право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 22 липня 2002 року, на квартиру [ADDRESS] загальною площею 51,0 кв.м. та житловою площею 29,1 кв.м.(а.с. 4-5, 35-36). В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог з підстав, викладених в позові (а.с.40). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності,наполягає на задоволенні вимог з підстав, викладених в позові (а.с. 39). Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 38). Представники відповідача голова та бухгалтер житлово-будівельного кооперативу «Восток-37» та [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про слухання справи за їх відсутності, вважають, що заявлені вимоги підлягають задоволенню (а.с. 37). Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дружиною та донькою [PERSON] (а.с. 10-12 копії витягу, свідоцтв про народження, про шлюб). Згідно ордеру на житлове приміщення, виданого на підставі рішення райвиконкому № 196/ 1 від 07.07.1992 р. [PERSON] та членам його сім'ї дружині [PERSON] та [PERSON] надано в користування квартиру [ADDRESS] (а.с. 9 копія ордеру). 22 липня 2002 року [PERSON] помер (а.с. 8 копія свідоцтва про смерть). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме … право власності на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.87 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Положенням постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно довідки голови житлово-будівельного кооперативу «Восток-37» № 49 від 09.11.2016 р., [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований в [INFO], а також являється членом ЖБК «Восток-37» відповідно до рішення міськвиконкому від 18.03.1991 р. № 61. Вартість квартири в су і 82448,97 крб. виплачена ним повністю (а.с. 32 довідка). Оскільки пайовий внесок за квартиру повністю виплачений, право власності на квартиру за життя [PERSON] набув, а отже суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо встановлення факту належності за життя [PERSON] померлому 22 липня 2002 р. на праві власності квартири [ADDRESS], так як вказані обставини підтверджені матеріалами справи. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до частини пятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 9 частини 1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно акту ЖБК «Восток-37» [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали та проживають [INFO] (а.с. 33 акт). Враховуючи наявні в справі письмові докази, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом в рівних частках на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки вказані обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи.

Outcome: approved