Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач 11.11.2013 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 10.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-12979-100408 від 10.04.2008 року. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, за вчинення інших операцій, передбачених договором. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця у визначені строки, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідач станом на 21.09.2013 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, про що неодноразово була повідомлена. На даний час кредитна заборгованість погашена не була. Тому позивач змушений звернутися в суд з дійсним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 002-12979-100408 від 10.04.2008 року на загальну суму 10146,23 грн. В позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, на позовних вимогах наполягає, просив задовольнити позов, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про день, час та місце слухання справи належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, або у разі, коли відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі як підтверджений матеріалами справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Не виконанням своїх зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитами, сплати процентів за користування ними та сплати нарахованої пені за несвоєчасне виконання встановлених Кредитним договором, Відповідач порушив право Позивача на їх отримання. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1050 ЦК України. Згідно п.1, 4 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Вимоги позивача підтверджуються матеріалами справи - копією кредитного договору та розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved