Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

ПАТ «Фідобанк» звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, виселення. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 11.08.2014 року ПАТ «Фідобанк» належить квартира [ADDRESS]. Банк позбавлений можливості розпоряджатися належною йому квартирою у звязку з тим, що у квартирі проживає її колишній власник - [PERSON], а також [PERSON], які створюють перешкоди у користуванні та розпорядженні банком зазначеною квартирою. Письмова вимога ПАТ «Фідобанк» про звільнення квартири залишена без виконання, відповідачі у справі продовжують мешкати в квартирі. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд усунути перешкоди у здійсненні йому права користування та розпорядження квартирою № 32 у буд. 14-А по пров. О. Кошового у м. Кременчуці шляхом виселення в примусовому порядку [PERSON] та [PERSON], без надання іншого житла. Представник позивача ПАТ «Фідобанк» [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не зявилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Третя особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області не зявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. При розгляді справи покладалась на розсуд суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Фідобанк» на підставі свідоцтва від 11.08.2014 року серії НАА № 592780, виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] є власником трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухома майно про реєстрацію права власності вбачається, що 11.08.2014 року ПАТ «Фідобанк» зареєструвало у встановленому закон порядку право власності на вказану квартиру. У квартирі зареєстрована та проживає попередній власник квартири [PERSON], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Полтавській області від 20.04.2015 року. Крім того, із заперечень відповідача [PERSON] вбачається, що у квартирі разом з нею також проживає в якості члена сім'ї її дід, [PERSON] Факт проживання без реєстрації у квартирі [ADDRESS] [PERSON] підтверджується актом ТОВ ЖЕП «Перспектива» від 22.10.2014 року. Частиною 1,2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виходячи з аналізу вказаних правових норм закону, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов - якщо мешканці добровільно не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. 21.10.2014 року за вих. № 6.2.0.15.0-11/1252 ПАТ «Фідобанк» направив на адресу відповідача вимогу про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку з квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану вимогу [PERSON] отримала 25.10.2014 року. Аналогічна вимога про звільнення житлового приміщення направлялася банком на адресу [PERSON] Дії ПАТ «Фідобанк» свідчать про дотримання процедури виселення, яка встановлена Законом. Таким чином, письмова вимога нового власника про звільнення жилого приміщення протягом 30 днів з дня отримання вимоги - отримана відповідачами та добровільно не виконана, доказів погодження іншого строку виконання вимоги сторонами не надано, встановлено факт проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні. Непорушність прав власника на володіння і користування своїм майном передбачена ч.4\~ст.41 Конституції України.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі досі користуються квартирою належною ПАТ «Фідобанк», позивач, як власник даного майна має право на захист своїх законних прав та інтересів, повязаних з володінням, користуванням та розпорядженням цим майном від порушень з боку відповідачів. Таким чином, суд вважає , що позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які повязані з оплатою судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved