Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач 01.09.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що проживала з відповідачем в цивільному шлюбі з 1996 року по 2009 рік. Від сумісного життя у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач по справі. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач в добровільному порядку не хоче, хоча згідно норм сімейного законодавства зобов'язаний це робити. Відповідач працює, хоча і не офіційно, часто змінює місця роботи, від якої отримує мінливий, нерегулярний дохід не менше 3000 грн., тому, як вважає позивач, має можливість утримувати їх спільну дитину, оскільки іншим дітям він аліменти не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, він здорова, працездатна особа, тому позивачка в своєму позові просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 750 грн. на місяць. В судове засідання позивач не з'явилася. На адресу суду надійшла письмова заява, в якій позивач підтримала заявлений позов та просила суд розглянути справу у її відсутність. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог та проханням розглядати справу у його відсутності. Заяви позивача, відповідача, є добровільними, не суперечать закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймаються судом. У відповідності зі ст. 169 ЦПК України, справа, згідно до заяв позивача та відповідача , розглянута у їх відсутність, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши в судовому засіданні фактичні обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач по справі. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі з-за відсутності домовленості з матір'ю не надає добровільно допомоги позивачу на утримання дитини, хоча зобов'язаний надавати таку матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину можуть присуджуватися у частці від доходу в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Як вбачається з досліджених в суді обставин позовної заяви, відповідач неофіційно працює, часто змінює місця роботи, від якої отримує мінливий, нерегулярний дохід не менше 3000 грн., при цьому не має інших утриманців і не являється інвалідом, тому суд, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, згідно ст.ст.180, 184 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідач визнав заявлені вимоги позивача, його заява про визнання позову є підставою для ухвалення судового рішення, згідно зі ст.174 ЦПК України. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 01 вересня 2015 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved