Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (код 09807750) суму кредитної заборгованості у розмірі 327818,68 гривень, що є еквівалентом 11864,70 доларів США та 63,78 гривень пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, а також стягнути судові витрати в розмірі 4918,22 гривні. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в суд не зявився, викликаний у встановленому законом порядку, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд на місці вирішив розглянути позов заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.2005 року між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступник ПАТ «Укрсиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3027-08 ОФН, про надання кредиту в сумі 20000,00 дол. США на строк по 10.08.2026 року під 11,5 % річних. Наразі [PERSON] не виконує умови кредитного договору, не погашає кредит та не сплачує проценти по кредиту, сума боргу станом на 28.07.2016 року становить 11864,70 долара США, заборгованість по пені 63,78 гривень. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved