Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 257976,17 грн., сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що відповідно до відповідно до укладеного договору № HAC0GK01270058 від 12.05.2006 року відповідачка отримала кредит у розмірі 80995,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,64% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 11.05.2021 року. Відповідачка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 25.04.2014 року має заборгованість в сумі 257976,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 59447,07 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 86844,53 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 9841,44 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 101843,13 грн. Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № HAC0GK01270058 від 12.05.2006 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», та відповідачкою [PERSON], остання отримала кредит в національній валюті України - гривні у розмірі 80995,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.05.2021 року. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідачка передала у іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру загальною площею 65,6 кв.м. в [ADDRESS] Між ЗАТ «Акцент-Банк» та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 22.06.2009 року було укладено договір факторингу № 1/12, згідно якого до Позивача перейшли усі права за укладений між Банком та [PERSON] договором. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. З кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Відповідачка належним чином вносила платежі відповідно до умов договору від 12.05.2006 року та графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком та не заперечується позивачем. Однак 25.12.2008 року ПриватБанком було підвищено процентну ставку по укладеному кредитному договору № HAC0GK01270058 від 12.05.2006 року, про що свідчить лист банку до боржника. Із матеріалів справи вбачається, що розмір процентної ставки був збільшений до 26,64% та використовувався позивачем з 01.02.2009 року при здійсненні нарахувань за кредитом. [PERSON] не погоджуючись з підвищенням процентної ставки сплачувала кредит відповідно до умов договору від 12.05.2006 року та пропонованому графіку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.2, 3 ст. 1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку іншою фінансовою установою змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Графік погашення заборгованості з урахуванням нової процентної ставки позивачем не надано. Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження того, що боржник отримав лист про підвищення процентної ставки за договором. Змінена процентна ставка банком не була узгоджена з клієнтом [PERSON] належним чином. Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, позивач, змінивши відсоткову ставку без згоди відповідача, діяв без додержання вимог ч.4 ст. 203, ч. 4 ст. 208, ст. 1055 ЦК України. З огляду на вищевикладене, враховуючи що відповідачка регулярно здійснює платежі згідно договору та графіку погашення заборгованості, який був встановлений при укладенні договору від 12.05.2006 року, суд вважає позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed