Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач 11.01.2020 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача надміру сплаченої суми допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Управлінням праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради (далі - Управління), [PERSON] була призначена та виплачена допомога на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року №2811. При зверненні 24.02.2016, 27.07.2016, 20.01.2017, 09.08.2017, 06.02.2018, 08.08.2018, 12.02.2019 до Управління за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям відповідач в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги вказала не всі види доходів, тобто вказала недостовірні данні про сукупний дохід сім`ї, що вплинуло на визначення розміру призначеної відповідачу соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2016 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 31.01.2018, з 01.02.2018 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 31.01.2019 та з 01.02.2019 по 31.07.2019, а саме внаслідок таких дій відповідачки, сума надмірно сплаченої допомоги на дітей одиноким матерям склала 6465,28 грн. Повідомленням від 24.09.2019 №9563 відповідач була інформована про суму надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям та необхідність їх відшкодування, однак кошти добровільно не повертає. Ухвалою від 23.01.2020 провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.79). Роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам, а відповідачеві разом із копією позову та додатки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, жодних пояснень, заяв чи клопотань від неї суду не надходило. Ухвалою від 10.03.2020 суддя Луньова Д.Ю. вказану цивільну справу прийняла до свого провадження та призначено судове засідання на 06.05.2020 без виклику сторін (а.с.83). Від представника позивача через канцелярію суду 11.06.2020 р. надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справ в спрощеному порядку за наявними в справі документами без участі представника управління праці та соціального захисту населення. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення, які повернуті на адресу суду, з позначкою про вручення поштового відправлення (а.с.88, 93). Таким чином, враховуючи вжиття судом всіх передбачених законом заходів для сповіщення відповідача, на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, жодних пояснень, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди представника позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідженими судом письмовими доказами встановлено наступне. Судом встановлено, що 24.02.2016, 27.07.2016 [PERSON] звернулася до позивача із заявами про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, відповідач в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги в розділі 2, вказала тільки розмір державної допомоги при народженні дитини, розмір допомоги на дітей одиноким матерям, розмір заробітної плати чоловіка та особисто зазначила, що інших доходів родина з 01.07.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 30.06.2016 не мала. При зверненні 20.01.2017, 09.08.2017 до Управління за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям відповідач в деклараціях вказала тільки розмір допомоги на дітей одиноким матерям, розмір заробітної плати чоловіка, розмір власної заробітної плати та особисто зазначила, що інших доходів родина з 01.07.2016 по 31.12.2016, з 01.02.2017 по 31.07.2017 не мала. При зверненні 08.08.2018, 12.02.2019 до Управління за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям відповідач в деклараціях вказала тільки розмір допомоги на дітей одиноким матерям, розмір заробітної плати чоловіка, розмір власної заробітної плати та особисто зазначила, що інших доходів родина з 01.02.2018 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 31.01.2019 родина не мала. Її повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення (а.с.16-19, а.с.21-24, а.с.26-30, а.с.32-36, а.с.38-42, а.с.44-48, а.с.50-54). Рішеннями від 23.03.2016, 17.08.2016, 07.02.2017, 16.08.2017, 08.02.2018, 30.08.2018, 16.02.2019 [PERSON] призначено допомогу сім`ям з дітьми в результаті за періоди з 01.01.2016 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 31.01.2018, з 01.02.2018 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 31.01.2019 та з 01.02.2019 по 31.07.2019 знаходилася на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради і отримала допомогу в розмірі 6465, 28 грн. (а.с.20, 25, 31, 37, 43, 49, 55). З довідки фермерського господарства «Агро-Біт» №47 від 21.08.2019 р., вбачається, що [PERSON] отримав дохід за орендну плату у розмірі 34064,35 грн. за договорами оренди земельних ділянок (75 рілля, 70 пасовище) № б/н від від 21.07.2008 р., №б/н від 31.05.2011 р., №266 від 21.09.2015 р. (а.с.56). Управлінням праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради прийнято рішення від 03.09.2019 №413321 про відшкодування надміру виплаченої суми допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] за період з 01.01.2016 по 31.07.2019 у розмірі 6465,28 грн. (а.с.57). 24.09.2019 р №9563 позивач звертався до відповідача з повідомленням про необхідність повернення надміру отриманих коштів у сумі 6465,28 грн. (а.с.75). У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦКУ заробітна плата і платежі, які прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування підлягають поверненню набувачем, якщо при проведенні виплати мала місце недобросовісність з боку набувача. Відповідно до ст.18-3 Закону 2811-ХІІ та п.34 Порядку 1751 допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років, надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць доходів усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Згідно статті 22 Закону № 2811-ХІІ, одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей. За приписами п. 49 Порядку 1751, суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати.

Outcome: approved