Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

ПАТ «СГ «ТАС» 07.11.2017 р. звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 06.01.2017 р. трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER], за кермом якого перебувала [PERSON] та транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], за кермом якого перебував водій [PERSON] Транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER], застрахований в ПАТ «СГ «ТАС» за договором AZ6 № 411262 та полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8604914, страхувальник [PERSON] Транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], застрахований відповідно до полісу АЕ/7499831 у страховій компанії ТДВ «СТ «Домінанта». Вказаний поліс на момент ДТП є діючим. Франшиза за даним полісом становить 1000 грн. Користуючись правом наданим п.33.2 ст.33 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водіями транспортних засобів було спільно складено повідомлення про ДТП-Європротокол. Відповідно до Європротоколу винуватцем у даній ДТП визнав себе відповідач. Враховуючи те, що транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП був застрахований, позивачем було визнано вказану подію страховим випадком та, на підставі заяви про здійснення страхового відшкодування, було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 1732,40 грн. З метою досудового врегулювання спору, представником позивача, було надіслано лист в пропозицією відповідачу в добровільному порядку відшкодувати в порядку регресу франшизу в розмірі 1000 грн., який відповідачем проігноровано. Посилаючись на ст.ст.12, 22, 29, 34-36 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.993, 1187 ЦК України, за позовом позивач просить стягнути з [PERSON] на їх користь суму франшизи в розмірі 1000 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 12.12.2017 р. було відкрито провадження у справі і справа призначена до розгляду на 01.02.2018 р. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи (п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.01.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с.27). Транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER], застрахований в ПАТ «СГ «ТАС» за договором AZ6 № 411262 та полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8604914, страхувальник [PERSON] (а.с.10-26). Транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. [NUMBER], застрахований відповідно до полісу АЕ/7499831 у страховій компанії ТДВ «СТ «Домінанта» (а.с.9). Франшиза за даним полісом становить 1000 грн. (п.5). Користуючись правом наданим п.33.2 ст.33 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водіями транспортних засобів було спільно складено повідомлення про ДТП-Європротокол (а.с.27). Відповідно до Європротоколу винуватцем у даній ДТП визнав себе відповідач. Враховуючи те, що транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП був застрахований позивачем, подію було визнано страховим випадком та на підставі заяви про здійснення страхового відшкодування було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 1732,40 грн. (а.с.33-36, 37-38, 39). В добровільному порядку суму франшизи відповідач позивачу не відшкодував. Вищевикладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Ст.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Ст.5 Закону визначено, що об»єктом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов»язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров»ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно п.22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Ст.1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У ст.22 Закону вказано, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи. Ст.6 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та/або майну потерпілого. Ст.9 ЗУ «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст.36.6 вищевказаного Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 1000 грн. не відшкодований страхувальником, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved