Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 липня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Також позивач вказує, що відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківський послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених укладеним договором. Так, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. Натомість відповідач свої обовязки за вказаним договором не виконав і станом на 30 квітня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором складає 35\~749,12 гривень, яка складається з наступного: 1\~940,53 гривень заборгованість за кредитом, 28\~200,06 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 430,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень штраф (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 1 678,53 гривень штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. В звязку з викладеним позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 35\~749 гривень 12 копійок, а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 1\~600 гривень. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], що діє на підставі довіреності № 6572-К-О від 18 травня 2017 року, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], що діє на підставі договору про надання юридичних (адвокатських) послуг від 16 червня 2017 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками про вручення судових повісток, в судове засідання не зявилися, надали заяви, в якій позовні вимоги не визнали, оскільки з документів, долучених позивачем до позову, неможливо встановити обставини події, при яких було оформлено пакет документів, чи є у вказаних документах підписи відповідача, та чи мало місце укладення вказаних документів, просили суд застосувати до позовних вимог позовну давність та справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що 08 липня 2013 року відповідачем [PERSON] було особисто підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. З цієї Заяви слідує, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. Відповідно до цієї анкети-заяви відповідачу [PERSON]Л була видана кредитна картка «Універсальна 55 днів» з відновлюваним типом кредитної лінії з кредитом у розмірі 900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Отже доводи відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про відсутність підпису відповідача у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку є необґрунтованими. Згідно з Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (картрахунок 5211537431885511 від 18 липня 2013 року) та випискою за період з 10 січня 2000 року по 10 липня 2017 року по картрахунку 5211537431885511, старт карткового рахунку по картці «Універсальна 55 днів» відбувся 08 липня 2013 року та було встановлення кредитного ліміту в розмірі \~900,00 гривень; 09 грудня 2013 року було замінено кредитний ліміт, шляхом його збільшення, та встановлений кредитний ліміт в розмірі 2\~000,00 гривень. Таким чином, суд, враховуючи, що відповідачем [PERSON] особисто було підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, приходить до переконання про отримання 08 липня 2013 року відповідачем кредиту у розмірі 900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В той же час, вирішуючи питання про задоволення клопотання відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про застосування судом строків позовної давності до вимог позивача, суд виходить з наступного. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з вимогами частини 1 статті 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 1 статті 628, статтею 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. З правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 11 березня 2015 року по справи № 6-16цс15, слідує, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, якими передбачено позовну давність тривалістю 50 років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Крім того, у заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Так, в судовому засіданні не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач [PERSON], підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку 08 липня 2013 року. Статтею 257 ЦК України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Згідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 1, 3 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. \~Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З виписки за період з 10 січня 2000 року по 10 липня 2017 року по картрахунку 5211537431885511 слідує, що погашення відповідачем заборгованості за цим кредитом останній раз відбулось 23 квітня 2014 року, натомість позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з вказаним позовом до суду 22 травня 2017 року, а отже строк позовної давності за вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу за договором № б/н від 08 липня 2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] на час звернення до суду сплинув. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 липня 2013 року в розмірі 35\~749 гривень 12 копійок не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed