Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач 03 травня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вступив в шлюб з відповідачкою 09 липня 1994 року, який зареєстрований в Виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис №13. Дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні погляди на обовязки подружжя в сімї, ведення домашнього господарства, витрати сімейного бюджету. Також в сімї не було взаємопорозуміння, виникали конфлікти з різних причин, у звязку з чим вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини в січні 2011 року та проживають окремо. З червня 2012 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 1994 року в Виконавчому комітеті Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис №13 (а.с.8). Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства в січні 2011 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на обовязки подружжя в сімї, ведення домашнього господарства, витрати сімейного бюджету. Також між сторонами не було взаємопорозуміння, виникали конфлікти з різних причин. З червня 2012 року позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Сторони вважаю, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просили шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивач змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved