overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач 11.02.2020 р. звернувся в суд з позовом до відповідачів, у якому просив визнати за ним право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] з підстав належності ј частки в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] та ѕ частки - в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Заявлений позов обґрунтовував тим, що його батьки, [PERSON] та [PERSON] , були співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Проте, свідоцтво про право власності на будинковолодіння [PERSON] \~та [PERSON] не отримували, реєстрація права власності не проводилась. Правовий статус майна, на час його утворення, був врегулюваний ст. 100 ЦК УРСР\~(в\~редакції 1963\~року)\~та Інструкцією\~Мінкомгоспу УРСР\~від 31.01.1966р.\~При цьому,\~глава десята\~цього Цивільного\~Кодексу УРСР,\~не пов`язувала\~наявність права\~власності на\~майно з\~його обов`язковою\~державною реєстрацією.\~Крім того,\~Інструкцією Мінкомгоспу\~УРСР від\~31.01.1966р.\~не встановлювався\~обов`язок щодо\~реєстрації будинків\~та домоволодінь,\~розташованих у\~селі. Після смерті мами, що настала відповідно [INFO] , батько позивача [PERSON] \~та позивач\~в рівних\~долях успадкували належне спадкодавця будинковолодіння в порядку спадкування за законом, згідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Після смерті [INFO] його батька [PERSON] позивач прийняв спадщину в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що на спадкове будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому він змушений звернутись до суду з даним позовом про визнання за собою права власності на майно. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. До суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав. Від нього до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності останнього. Відповідач [PERSON] повторно\~до суду\~не з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~був повідомлений\~у встановленому\~законом порядку,про причини неприбуття в суд не повідомив. Згідно приписів ст.ст.43-44 ЦПК\~України особи, які беруть участь в справі, зобов`язані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач 11.03.2014 звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.11.2007 [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за даним договором належним чином не виконує, тому станом на 13.02.2014 виникла заборгованість в сумі 23836, 12 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2988, 33 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 12411, 55 грн., заборгованість по комісії за користуванням - 6825, 00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1111, 24 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 13 травня 2014 року №83, але в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, перенесення розгляду справи та заперечень проти позову не надавав. За таких обставин за згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.11.2007 [PERSON] надано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.20-29). Згідно з умовами договору щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак [PERSON] почав порушувати умови договору в зв'язку з чим станом на 13.02.2014 у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 23836, 12 грн. (а. с. 6-15). Відповідно до 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги банківської установи такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач 11.03.2014 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 09.09.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу у його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 09.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, сторони перебувають з 09.09.2006 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 121. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 31.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 143 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач 11.03.2014 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 22283,49 грн. При цьому посилається на те, що 27.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 6281,00 грн., за умови погашення відсотків. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 27.01.2014 р. становить 22283,49 грн., з них: 3194,91 грн.- заборгованість за кредитом, 50,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 753,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 16747,10 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1037,31 грн.- штраф (процентна складова) та просить стягнути судові витрати. Представник позивача, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, просив розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 6281,00 грн., за умови погашення відсотків. Умови договору відповідачка не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин створилась заборгованість, яка станом на 25.03.2014 р. становить 22283,49 грн., з них: 3194,91 грн.- заборгованість за кредитом, 50,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 753,70 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 16747,10 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1037,31 грн.- штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись чином відповідно до умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач 11.03.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку прийняття спадщини. Посилається на те, що 12.03.2013 року померла його мати [PERSON]. За час свого життя вона склала заповіт, 26.05.1993 року, у якому залишила розпорядження, що належну їй двокімнатну квартиру, що розташована у [ADDRESS] вона заповідає в повному обсязі своєму сину-Гноєвому [PERSON]. В серпні 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Полтавського нотаріального округу [PERSON] для видачі свідоцтва про право власності на квартиру, однак отримав відмову, посилаючись на пропуск строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Прохав встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 12 березня 2013 року, терміном 3 місяці для прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та прохав його задовольнити. Представник Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради в судове засідання надала заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що 12.03.2013 року померла мати позивач-Гноєва [PERSON]. За час свого життя вона склала заповіт, 26.05.1993 року, у якому залишила розпорядження, що належну їй двокімнатну квартиру, що розташована у [ADDRESS], яка належала їй відповідно до договору купівлі-продажу від 14.05.1992 року, вона заповідає в повному обсязі своєму сину-Гноєвому [PERSON]. В серпні 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Полтавського нотаріального округу [PERSON] для видачі свідоцтва про право власності на квартиру, однак отримав відмову, посилаючись на пропуск строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Позивач не встиг вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини,оскільки має на утриманні двох дітей інвалідів, їх захворювання повязані із необхідністю постійного догляду за ними, самостійно здійснює за ними догляд, а тому пропустив визначений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що вказані вище обставини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважними, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач 11.03.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 26 серпня 2000 року між ним і відповідачем зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського району Запорізької області. Актовий запис в книзі реєстрації про укладення шлюбу за № 20. Від цього шлюбу мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач по справі переконався, що є зовсім різними людьми. Тому позивач вирішила розірвати шлюб. Спільне життя з відповідачем у нього не склалося по причині психологічної несумісності. Причиною розпаду сім'ї послужили ті обставини, що вони перестали розуміти одне одного, втратили почуття кохання і поваги. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнає хоче зберегти сім`ю. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ухвали від 20.04.2015 р. суд надав сторонам по справі строк для примирення 4 місяці. Примирення між позивачкою та відповідачем не настало, позивач на позовних вимогах наполягає. Суд вважає що сім'я розпалася остаточно і не може бути відновлена так як одна із сторін не бажає зберегти сім'ю. Від шлюбу сторони по справі мають 2-х неповнолітніх дітей та проживають разом, але із пояснень позивача слідує, що проживають разом, але стосунки сімейні припинені. За таких обставин, суд вважає, що сім'я сторін по справі розпалась безповоротно і не може бути відновлена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач 11.03.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 08.06.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 30.11.2015 року створилась заборгованість в сумі 10993,16 грн. них: - 5362,94 грн. заборгованість за кредитом; - 4630, 55 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частка); - 499,67 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 08.06.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /13-23/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 30.11.2015 року створилась заборгованість в сумі 10993,16 грн. з них: 5362,94 грн. заборгованість за кредитом; 4630, 55 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частка); 499,67 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання і станом на 30.11.2015 року створилась заборгованість в сумі 10993,16 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач 11.03.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 01.03.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюб припинено з серпня 2015 року, коли вони з відповідачем почали проживати окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Відповідач створила нову сімю. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Дитина проживає з відповідачем і після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем, про що між ними досягнута домовленість. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Вказав, що шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з серпня 2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. На заочне рішення згоден. Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання нею судової повістки з викликом на 02.06.2016 року о 10.30 год. (а.с.13). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутності суду не надала, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 01.03.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Фактично відповідач створила іншу сімю. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останнім під час звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач 11.03.2019 р. звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, в результаті чого в сімї виникали непорозуміння та сварки. На даний час тривалий час вони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.\~\~ Позивач у підготовче засідання не зявилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 08 травня 2013 року, у шлюбі народився син [PERSON], [INFO] Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дитини сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати, малолітнього сина залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач 11.03.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 18.06.2016 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони дітей не мають. Протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладилися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага. З листопада 2019 року шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе, майнового спору немає. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 29.04.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с. 14). Відповідач також надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 16). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 18.06.2016 року зареєстрували шлюб у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 202 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладилися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага. З листопада 2019 року шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть Примирення між сторонами неможливе, . майнового спору немає. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved