Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, адреса: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Незалежності, 39 звернувся до суду з позовною заявою до Затоківської селищної ради, [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, просить суд: визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 року № 3259 «Про передачу гр. [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5110300000:02:013:0018 (код 07.03 згідно з КВЦПЗ) для індивідуального дачного будівництва за адресою: вул. Лазурна, 3/7, Сонячний район, смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області»; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно за № 43291772, видане 04.09.2015 року [PERSON], щодо земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, земельна ділянка 3/7, (кадастровий номер 5110300000:02:013:0018); у разі задоволення позову стягнути з відповідачів на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову на розрахунковий рахунок № 35213085000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЄДРПОУ 03528552 (юридична та поштова адреса: 65026 м. Одеса вул. Пушкінська, 3, тел. 731-98-00, неприбуткова організація). Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3259 передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 5110300000:02:013:0018) для індивідуального дачного будівництва за адресою: вул. Лазурна, 3/7, Сонячний район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. На підставі вказаного рішення державним реєстратором реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії 43291772 від 04.09.2015 щодо земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, 3/7, яке зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2015 № 24152255. Право власності на вказану земельну ділянку набуто [PERSON] з порушенням вимог діючого законодавства, а саме земельну ділянку у порушення статей 118, 122 Земельного кодексу України передано без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Крім того, на момент прийняття Затоківською селищною радою рішення від 20.08.2015 року\~ 3259 спірна земельна ділянка перебувала у користуванні фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю. Вказані порушення і стали підставою для звернення до суду позивачем в інтересах держави з відповідним позовом. Прокурор Деменко А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причина неявки суду не відома. Представник Затоківської селищної ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника суд ухвалою, на місці перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, між Затоківською селищною радою та фірмою «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю 23.03.2006 року було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,304 га терміном на 25 років для будівництва та експлуатації закладу відпочинку, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Сонячний район, який було розірвано 17.12.2015 року, що підтверджується договором про розірвання договору оренди та актом прийому-передачі земельної ділянки /л.с.13-21/. Згідно листа № 4283/1204 від 21.09.2016 року з Білгород-Дністровського відділення Іллічівської обєднаної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області повідомлено, що Фірма «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю сплачувала по 17.12.2015 року орендну плату за землю, згідно договору оренди, укладеного з Затоківською селищною радою від 23.03.2006 року /л.с.11/ Проте, як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2015 року Затоківською селищною радою на LХV-а сесії VІ скликання було винесено рішення № 3259 «Про передачу гр. [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5110300000:02:013:0018 (код 07.03 згідно з КВЦПЗ) для індивідуального дачного будівництва за адресою: вул. Лазурна, 3/7, Сонячний район, смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області» /л.с.22/. На підставі вказаного рішення державним реєстратором реєстраційної служби Овідідопольського районного управління юстиції в Одеській області за результатами розгляду документів, поданих [PERSON] для оформлення права власності, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії\~ 43291772 від 04.09.2015 року щодо земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, 3/7/л.с.23/ Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 26.07.2017 року власником земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, 3/7 є [PERSON] /л.с.26-27/. Підставою для формування земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, внаслідок чого на підставі такої технічної документації\~ із земельної ділянки загальною площею 1,304 га, яка раніше перебувала у користуванні фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю сформовано ряд земельних ділянок, в тому числі земельна ділянка відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регламентовано статтею 118 ЗК України. Відповідно до ч.ч. 6-9 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим. [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна [PERSON] Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Таким чином, з метою отримання земельної ділянки безоплатно у власність громадянами має бути виготовлено та надано на погодження відповідний проект землеустрою. Однак, як було встановлено судом підставою для формування оспорюваної земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок. Згідно ч. 6 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Натомість, виходячи з того, що вид використання земельної ділянки, яка перебувала у користуванні фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, зазначено як будівництво та експлуатація закладу відпочинку, то після поділу цієї земельної ділянки Затоківська селищна рада мала розпорядитись відповідно до цього ж виду використання, а не передавати земельну ділянку у власність для індивідуального дачного будівництва. У зв'язку з цим, у даному випадку має місце формування нової земельної ділянки (з іншими межами, конфігурацією, площею та цільовим призначенням), що в свою чергу вимагає виготовлення такого виду документації із землеустрою як проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проте, у порушення вимог чинного законодавства, [PERSON] не було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок задля виконання правильності процедури оформлення права власності. Більш того, на момент прийняття Затоківською селищною радою рішення від 20.08.2015 року № 3259 спірна земельна ділянка перебувала у користуванні фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно із ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Право користування фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на земельну ділянку\~ загальною площею 1,304 га для будівництва та експлуатації закладу відпочинку, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, Сонячний район було припинено лише 17.12.2015 року, в той час як право власності на земельну ділянку, що була поділена з земельної ділянки, що ще перебувала у користуванні\~ фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» виникло у [PERSON] 04.09.2015 року /л.с.13,14,23,26-27/. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності\~ Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З огляду на викладене, право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку було набуто з порушенням вимог діючого законодавства, у зв'язку із чим рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 року № 3259 підлягає визнанню судом незаконним. Оскільки свідоцтва на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року № 6-33цс13, від 01 липня 2015 року № 6-319цс15. Підсумовуючи викладене, надавши правову оцінку представленим доказам у сукупності з фактичними обставинами справи, проаналізувавши характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, які спрямовані на відновлення прав комунальної власності територіальної громади смт. Затока, що були порушені в результаті незаконного набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку комунальної власності. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В звязку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved