Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Перечинська районна кредитна спілка «Тур'я» звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 03 грудня 2008 року [PERSON] за договором кредиту-поруки № 519, укладеним між нею та спілкою, отримала кредит у сумі 3 400 грн. терміном на дванадцять місяців зі строком погашення до 03 грудня 2009 року та платою за користування ним у розмірі 45 % річних. Крім цього, за вказаним договором кредиту-поруки для забезпечення виконання зобовязання між позивачем та [PERSON], в якості поручителя виступив [PERSON], який зобовязався перед кредитором солідарно з боржником відповідати за виконання нею свого обовязку за кредитним договором. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконувала, у такої станом на 01 серпня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 3 168,56 грн., з яких 769,14 грн. заборгованість по тілу кредиту та 2 399,42 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, тому просить солідарно стягнути з відповідачів вказану суму. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 грудня 2008 року між Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір кредиту-поруки № 519, згідно якого кредитодавець зобовязалася надати позичальникові кредит у сумі 3 400 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 45 % річних та повернути кредит до 03 грудня 2009 року (а. с. 4-5). Також встановлено, що відповідно до вказаного договору кредиту-поруки № 519 від 03 грудня 2008 року відповідач [PERSON] виступив поручителем та взяв на себе зобовязання відповідати солідарно з [PERSON] за виконання останньою своїх обовязків щодо погашення кредиту згідно умов договору (а. с. 4-5). Крім цього встановлено, що відповідач [PERSON] порушила вимоги договору кредиту-поруки № 519 від 03 грудня 2008 року, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим у такої станом на 01 серпня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 3 168,56 грн., з яких 769,14 грн. заборгованість по кредиту та 2 399,42 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом (а. с. 6, 7). Правовідносини між сторонами випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами Глави 48 ЦК України. Так, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. п. 1.1., 3.1. договору кредиту-поруки № 519 від 03 грудня 2008 року [PERSON] зобовязалася сплатити всі відсотки за користування кредитом та повернути кредит спілці на умовах, визначених договором. Платежі сплачуються через касу спілки готівкою або шляхом перерахування на рахунок спілки. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] є обґрунтованим. Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] (поручителя) як солідарного боржника, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Разом з цим, згідно п. 1.2. договору кредиту-поруки № 519 від 03 грудня 2008 року кредит, визначений п. 1.1. договору, надається терміном на 12 місяців з 03 грудня 2008 року по 03 грудня 2009 року. Як розяснено в п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з договору кредиту-поруки № 519 від 03 грудня 2008 року, строк виконання основного зобов'язання настав 03 грудня 2009 року, а позивач правом предявлення вимоги до поручителя скористався лише 20 вересня 2017 року, предявивши даний позов до суду, внаслідок чого пропустив шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителя, передбачений статтею 559 ЦК України, а тому вимога до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту-поруки, як солідарного боржника, задоволенню не підлягає, оскільки порука припинилася. Наявні у матеріалах справи письмові попередження відповідачів про погашення заборгованості суд до уваги також не приймає, оскільки такі були надіслані позивачем після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку (а. с. 11-13). Судові витрати підлягають стягненню з [PERSON], що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial