Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач 07 червня 2021 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.07.2019 року станом на 16.05.2021 року у розмірі 198 415 грн. 24 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 04.07.2019 року. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 16.05.2021 року заборгованість складала 198 415 грн. 24 коп., з яких: заборгованість за поточним тілом кредиту 126 207 грн. 21 коп, заборгованість за простроченим тілом кредиту 56 737 грн. 41 коп., заборгованість за відсотками 8 415 грн. 24 коп., заборгованість за простроченими відсотками 7 055 грн. 38 коп. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. В судові засідання 20.07.2021 року, 12.10.2021 року сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання; не подала у встановлені строки відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.07.2019 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК»)(надалі - Банк) укладено кредитний договір з [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 22). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті\~https://privatbank.ua/terms/. Банком до матеріалів позовної заяви не долучена довідка про умови кредитування, підписана відповідачем [PERSON] , а наданий банком паспорт споживчого кредиту не підписаний позичальником (а.с. 24). Також у матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування: про зміни кредитного ліміту в період з 04.01.2018 року до 03.03.2021 року (а.с. 20). Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором було надано кредитну картку № [NUMBER] , яка має термін дії до грудня 2020 року (а.с. 21). Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість\~\~за вказаним кредитним договором станом на 16.05.2021 року становила 198 415 грн. 24 коп., з яких: заборгованість за поточним тілом кредиту 126 207 грн. 21 коп, заборгованість за простроченим тілом кредиту 56 737 грн. 41 коп., заборгованість за відсотками 8 415 грн. 24 коп., заборгованість за простроченими відсотками 7 055 грн. 38 коп. (а.с. 10). Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 11-19). За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а\~\~також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 8 415 грн. 24 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7 055 грн. 38 коп., суд виходить з наступного. Згідно\~ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Але надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем, також відповідачем не підписано і довідки, в якій сторони узгодили порядок та строки нарахування заборгованості за відсотками, пені та комісії. Отже, позивачем не доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування відсотків, як нарахованих, так і прострочених. Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 8 415 грн. 24 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7 055 грн. 38 коп. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Також позивачем проігнорована і правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, оскільки кредитна картка відповідача № [NUMBER] мала термін дії до грудня 2020 року, проте відсотки АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути станом на 16 травня 2021 року. Згідно виписки про рух коштів по рахунку встановлено, що [PERSON] користувалась кредитними коштами, тому законними є вимоги банку про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 126 207 грн. 21 коп. Оскільки позивачем надано докази про надання відповідачу кредитних коштів та про використання їх відповідачем, тому суд приходить до висновку про підставність вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 126 207 грн. 21 коп. Разом з тим, позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 56 737 грн. 41 коп. задоволенню не підлягають, оскільки у порушення вимог ст.\~81\~ЦПК України банком не доведено та не надано відповідних доказів на підтвердження того, коли і на підставі чого виникла прострочена заборгованість за тілом кредиту, порядок її нарахування та погашення, оскільки в Анкеті-заяві відсутні умови щодо порядку нарахування та погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту. Відтак позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню. У силу приписів\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (126 207 грн. 21 коп. х 2 976 грн. 23 коп. ? 198 415 грн. 24 коп. = 1 893 грн. 10 коп.).

Outcome: partial