Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 23.04.2018 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено договір УБ №1318022 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «КІА Оптіма» д.н.з [NUMBER] . Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2018р. відповідача [PERSON] визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 10.10.2018р. до ПАТ «НАСК «Оранта» надійшла заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну у зв`язку з пошкодженням автомобіля «КІА Оптіма» д.н.з [NUMBER] під час ДТП. ПАТ НАСК «Оранта» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 37367,51 грн., з яких 16406,62 грн. згідно страхового акту №СТО-18-13613/1 та 20960,89 грн. згідно страхового акту «СТО-18-13613/2. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія забезпеченого за договором ОСЦВП ВНТЗ наземного транспортного засобу «Опель Корса», д.н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», поліс №АК/007297289. 10.01.2019р. позивач звернувся до ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 37 367,51 грн. 14.05.2019р. ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» відшкодувала страхове відшкодування у межах страхової суми в розмірі 26000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки, сплачена ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» сума у розмірі 26000,00 грн. не покриває фактичного розміру шкоди і страхового відшкодування (різниця становить - 11367,51 грн.), до ПАТ «НАСК «Оранта» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 11367,51 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 14.11.2019р. відкрито провадження по справі та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження. 10.01.2020р. до суду надійшла заява від ПАТ НАСК «Оранта» про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача [PERSON] просить зменшити розмір позовних вимог на 212,92 грн., оскільки 05.12.2019р. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило доплату за даним страховим випадком в розмірі 212,92грн., що підтверджується платіжним дорученням №8353 від 05.12.2019р. 27.02.2020р. до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому остання зазначає, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4479577, укладеного 10.10.2019р. між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та відповідачем, передбачено, що страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю одного потерпілого становить 200000,00 грн., за шкоду заподіяну майну одного потерпілого 130000,00 грн. Розмір страхової суми, яку ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» має відшкодувати за заподіяння шкоди майну потерпілому становить 130000,00 грн., а відшкодована сума становить 26000,00грн. Оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує встановленого ліміту, згідно договору обов`язкового страхування, а тому наявні підстави для відмови в задоволенні позовної заяви, враховуючи, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика. Вивчивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 22 листопада 2018 року о 14-40 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Опел Корса», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві на перехресті вул. Сабурова та пр. Маяковського, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався справа, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року, [PERSON] визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.5,6 ст. 83 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 23.04.2018р. між [PERSON] та ПАТ НАСК «Оранта» укладений договір добровільного страхування транспортного засобу №1318022, предметом якого є страхування транспортного засобу «КІА Оптіма» д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору з 24.04.2018р. по 23.04.2019р. (а.с.37-42). 10.10.2018р. [PERSON] подав до ПАТ НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (а.с.10). 02.11.2018р. [PERSON] звернувся до позивача з заявою, в якій просить провести перерахунок страхового відшкодування, згідно рахунку СТО «Дункан Моторс». Доплату просить перерахувати на рахунок СТО «Дункан Моторс» (а.с.22). Відповідно до рахунку №КУЗ1800580/01838 від 02.11.2018р. ТОВ «Дункан Моторс», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА Оптіма» д.н.з. [NUMBER] становить 37367,51 грн. (а.с.23). Відповідно до платіжного доручення №53176 від 30.10.2018р., ПАТ НАСК «Оранта» перерахувало АТ «Банк Кредит Дніпро» страхове відшкодування в розмірі 16406,62 грн. (а.с.26). Відповідно до платіжного доручення №58563 від 29.11.2018р., ПАТ НАСК «Оранта» перерахувало ТОВ «Дункан Моторс» кошти в розмірі 20960,89 грн. (а.с.29). Згідно інформаційної довідки МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Опел Корса», д.н.з. [NUMBER] станом на 09.10.2018р. застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Ліміт за шкоду майну - 100000,00грн., франшиза - 999,99 грн. (а.с.30). ПАТ НАСК «Оранта» звернулось до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 37367,51 грн. Відповідно до платіжного доручення №4491 від 14.05.2019р., ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила ПАТ НАСК «Оранта» виплату в порядку регресу в розмірі 26000,00грн. (а.с.33). Відповідно до платіжного доручення №8353 від 05.12.2019р., ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила ПАТ НАСК «Оранта» доплату в розмірі 212,92 грн. Отже, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодувала позивачу кошти в розмірі 26212,92 грн. Суд не приймає до уваги поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4479577 від 10.10.2019р., укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки строк дії даного полісу (з 11.10.2019р. по 10.10.2020р.) не охоплює страхову подію, яка відбулась 09 жовтня 2018р. (дата ДТП). Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 100000грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Враховуючи правову позицію Великої Палата Верховного Суду, викладену у постанові Верховного суду від 04.07.2018р. (справа 755/18006/15-ц) вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує ліміт цивільно-правової відповідальності, що встановлений в розмірі 100000,00грн., суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума безумовної франшизи, що становить розмір - 999,99 грн. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 60,00 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial