Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач 06.07.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму у розмірі 3 897,44 грн., зазначивши, що [PERSON] призначено адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання. Однак, при написанні заяви про призначення йому щомісячної адресної допомоги відповідач приховав факт придбання житлового будинку, розташованого в м. Києві, Оболонський район, хутір Микільський, 17 км Мінського проспекту. В результаті не повідомлення УПСЗН Радомишльської РДА вказаного факту призвело до надмірної виплати державних коштів у вигляді грошової допомоги на суму 3 897,44 грн.. 29.02.2017 та 14.03.2017 року відповідачу було направлено повідомлення про припинення виплати щомісячної адресної допомоги та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти на суму 3 897,44 грн. До цього часу сума належна до повернення на рахунок управління не надходила, у звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся за місцем реєстрації, що підтверджується повідомленням Городоцької селищної ради від 13.07.2017 року (а.с.12). Але направлена судом кореспонденція адресату не була вручена, оскільки конверти поверталися на адресу суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.22-25). Згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Право на перегляд ухваленого судом заочного рішення за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду, урівноважує його права з позивачем. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до органу соціального захисту населення в м. Радомишль Житомирської області 23.02.2016 року, 05.09.2016 року за призначенням щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.3,4). Відповідно до рішень про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 25.02.2016 року, 08.09.2016 року грошова допомога на проживання відповідачу [PERSON] була призначена з 23.02.2016 року по 22.08.2016 року та з 05.09.2016 року по 04.03.2017 року (а.с.28,29). Відповідно до абз. 1 п. 1\~постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з\~Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 внутрішньо переміщені особи мають право на грошову допомогу. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 6 вищевказаного Порядку, грошова допомога не призначається внутрішньо переміщеній особі у разі, якщо будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована\~територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Судом встановлено, що при написанні заяв для призначення грошової допомоги на проживання, відповідач повідомив про відсутність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Проте, відповідно до проведеної перевірки Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області було встановлено, що відповідач 30.12.2015 року придбав житловий будинок, який розташовано за адресою: м. Київ, проспект Мінський, будинок б/н, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта [PERSON] (а.с.7,9). Таким чином, судом встановлено, що відповідачем була надана недостовірна інформація про відсутність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована\~територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, що призвело до надмірної виплати державних коштів у вигляді грошової допомоги на суму 3897,44 грн.. Відповідно до п. 11 відповідного Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. 20.02.2017 та 14.03.2017 року відповідачу було направлено повідомлення та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти на суму 3 897,44 грн. у відповідності з чинним законодавством (а.с.5,6). Згідно п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідачу, у звязку з наданням недостовірної інформації було надмірно виплачено державні кошти у вигляді грошової допомоги на проживання у розмірі 3 897,44 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Оскільки позивач, при зверненні до суду, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 19 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Outcome: approved