Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до Олександрівського районного суду з позовом в інтересах Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області до [PERSON] про розірвання договору оренди землі та стягнення збитків, завданих внаслідок неналежного його виконання. 19 лютого 2020 року ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 28 лютого 2020 року відкрито провадження по справі. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 13.08.2019 року провідним державним інспектором управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Донецькій області за результатами проведення рейду на річці Самара біля с.Левадне Олександрівського району Донецької області, було виявлено факт незаконного вилову риби громадянином [PERSON] , [INFO] , про що був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Олександрівського районного суду Донецької області по справі №933/829/19 від 24.09.2019 громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказана постанова суду [PERSON] не оскаржувалась та набрала чинності 09.10.2019 року, що в свою чергу свідчить про встановлення судом факту вчинення відповідачем адміністративного правопорушення та спричинення ним шкоди інтересам держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області на суму 4556 грн. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування [PERSON] шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено, у зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів у розмірі 4556 грн. та судові витрати. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.57). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог п.п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України до суду повторно не з`явився, та не повідомив суд про поважні причини неявки, відзив на позовну заяву не подав (а.с. 38-39, 54-55). У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, який не подав відзив на позовну заяву, суд відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки прокурор не заперечував проти такого вирішення справи про що, надав суду письмову заяву (а.с.58). Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2019 провідним державним інспектором управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Донецькій області за результатами проведення рейду на річці Самара біля с.Левадне Олександрівського району Донецької області, було виявлено факт незаконного вилову риби громадянином [PERSON] , [INFO] , про що був складений протокол № 002757 про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 7). Постановою Олександрівського районного суду Донецької області по справі №933/829/19 від 24.09.2019 року громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 09.10.2019 року (а.с.9). Відповідно до розрахунку матеріального збитку до протоколу № 002757 заподіяного незаконним виловом цінних риб [PERSON] , загальна сума вчиненого збитку становить 4556 грн. (а.с.11). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарств, за затвердженими таксами та методиками. Згідно ст. 38 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України, громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних, тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про тваринний світ», у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне, любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до цього та інших законів. Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову в окремих водоймах. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів, підлягають задоволенню. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2102,00 грн.. На підставі зазначеного, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 2, 13, 77, 81, 86, 128, 263-265, 280-282ЦПК України, -

Outcome: approved