Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач 05.10.2016 року звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши, що сторони 21.10.2011 року зареєстрували шлюб, у якому у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з грудня 2015 року та існують формально. Причинами розпаду сімї стали ті обставини, що відповідач не бажає ніде працювати та мати стабільну заробітну плату, щоб утримувати сімю. Позивач вимушена працювати на двох роботах, щоб забезпечувати матеріальні потреби сімї. У звязку з цим між сторонами виникали конфлікти, сварки, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги один до одного. Крім того, у стосунки сторін втручалася мати відповідача, чим створювала негативну обстановку, що і призвело до розпаду сімї. Разом сторони не проживають з грудня 2015 року. За час окремого проживання жодна зі сторін не вживала заходів до примирення та поновлення сімейних відносин. Позивач впевнилася, що сімя розпалася повністю і шлюб носить формальний характер, а тому з відповідачем шлюб слід розірвати. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.10.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1579. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, вважається повідомленим належним чином про час і місце проведення судових засідань в силу вимог частини 5 статті 74 ЦПК України (а.с. 40,41). Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, ураховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.10.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1579 (а.с.8). 12.03.2013 року у сторін народилась донька [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу\~статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим через відсутність добровільної згоди одного з подружжя на це, а тому враховуючи, що примушення позивача до збереження шлюбних відносин суперечитиме її правам та інтересам шлюб між сторонами у цій справі необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ураховуючи вимоги указаної норми процесуального закону, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 гре, сплачений при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved