Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 04.04.2006року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору [PERSON]отрималакредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2,\~3.3Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надаласвоєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідачказобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку із зазначеними порушенням зобовязань за договором відповідачкастаном на 31.10.2017року має заборгованість в розмірі 117\~000,00грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 7\~699,92грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 106\~396,14грн., заборгованості за пенею та комісією 2\~903,94грн. Просили суд стягнути з [PERSON]на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 117\~000,00грн. за кредитним договором № б/нвід 04.04.2006року, а також судові витрати у розмірі 1\~762,00грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримавв повному обсязі, просивсуд їх задовольнити, не заперечувавпроти винесення заочного рішення. Відповідачкау судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомленаналежним чином. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 04.04.2006року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору [PERSON]отрималакредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачне надаласвоєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідачказобовязання за вказаним договором не виконала. В порушення умов договору [PERSON],пересталасплачувати позивачу грошові кошти, внаслідок чого склалася заборгованість в розмірі 117\~000,00грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 7\~699,92грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 106\~396,14грн., заборгованості за пенею та комісією 2\~903,94грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, оскільки в порушення умов договору [PERSON]зобовязання передбачені договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню і з [PERSON]на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 114\~096,06 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 7\~699,92грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 106\~396,14грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією 2\~903,94грн., то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідача пенею та комісією 2\~903,94грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідачка,відповідно до довідки про місце реєстрації, зареєстрованаза адресою: [INFO], отже, на підставі вказаного Закону вонамає бути звільненавід сплати пені та комісії. В звязку з цим суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, також необхідним стягнути з відповідачкина користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1\~762,00грн. На підставі статей 526, 530, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial