Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, №DNH4KS20280905 від 10.12.2005р., згідно якого, відповідач отримала від банку строковий кредит на купівлю пральної машини та телевізора у сумі 3290,96 на строк 36 місяців по 10.12.2008 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тому, за нею утворилася заборгованість, яку представник позивача просить суд стягнути з відповідачки. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2013р. суд задовольнив позовні вимоги банку, стягнувши з відповідачки, станом на 08.08.2013р. заборгованість за вищевказаним кредитним договором у сумі 45871,57грн., з яких, 35871,57грн. стягнуто з [PERSON] безпосередньо, а суму у розмірі 10000 грн. стягнуто з відповідачки [PERSON] та ПАТ «Акцент Банк» як поручителя - в солідарному порядку. Однак і після цього, відповідачка в добровільному порядку суму заборгованості не сплачує, тому станом на 21.09.2015р. загальна сума заборгованості становить 68327,17гр., що складається із: заборгованості за кредитом 3281,18грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 19806,03гр., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 45239,96 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., та штрафу (процентна складова) 1122,78 грн. за вирахуванням суми стягненої за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у розмірі 45871,57 остаточно заборгованість перед банком за кредитним договором у відповідача складає 24078,38 грн. У звязку із чим, банк змушений звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідачки, як позичальника, суми заборгованості. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. Представник позивача [PERSON] судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог банку в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] жодного разу в судові засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією, у зв'язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України., згідно якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав: відповідно умов кредитного договору №DNH4KS20280905 від 10.12.2005р., відповідачка отримала від банку строковий кредит на купівлю пральної машини та телевізора у сумі 3290,96 на строк 36 місяців по 10.12.2008 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.6-10/. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тому, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2013р. суд задовольнив позовні вимоги банку, стягнувши з відповідачки, станом на 08.08.2013р. заборгованість за вищевказаним кредитним договором у сумі 45871,57грн., з яких, 35871,57грн. стягнуто з. [PERSON] безпосередньо, а суму у розмірі 10000 грн. стягнуто з відповідачки [PERSON] та ПАТ «Акцент Банк» як поручителя - в солідарному порядку /а.с.3/.. Однак, банк вважає що відповідачка після винесеного рішення повинна сплачувати ще раз проценти по кредитному договору та ще раз штрафні санкції, а саме, які станом на 30.06.2015р. становить 68327,17гр., що складається із: заборгованості за кредитом 3281,18грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 19806,03гр., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 45239,96 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500 грн., та штрафу (процентна складова) 1122,78 грн. за вирахуванням суми стягненої за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у розмірі 45871,57 остаточно заборгованість перед банком за кредитним договором у відповідача складає 24078,38 грн. /а.с.4-5/. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України встановлено що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, ПАТ «Приватбанк» просить суд стягнути заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку від 10.12.2005 р. №DNH4KS20280905 станом на 21.09.2015р. яка становить суму 24078,38гр. та яка складає собою різницю між загальною сумою заборгованості за кредитним договором яка становить 68327,17гр. та сумою яка вже стягнута заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2013р. - 45871,57гр., при цьому, ні з позовної заяви, ні з розрахунку заборгованості за договором, ні з пояснень представника позивача, не зрозуміло за який період часу позивач нарахував цю заборгованість, який він застосував процент, та на вимогу суду представник позивача такий розрахунок не надав. Крім того, як вбачається з рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №334/7818/13-ц від 04.11.2013р., з відповідачки [PERSON] стягнуто штрафні санкції: фіксовану частину штрафу 500 гр. та процентну складову штрафу 1122,78гр. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, тобто, штраф це міра відповідальності боржника перед кредитором у випадку неналежного виконання ним своїх договірних обовязків, тому, повторне стягнення штрафу та процентної складової штрафу є неправомірним з огляду на ст. 61 Конституції України, згідно якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог банку в повному обсязі, оскільки банк не підтвердив свої позовні вимоги. Тому, з відповідачки не підлягають стягненню і судові витрати, які були понесені позивачем при зверненні до суду із позовом.

Outcome: dismissed