Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Перший заступник керівника [PERSON] місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі [PERSON] районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Свої вимоги мотивує тим, що Луцьким міськрайонним судом проводився розгляд кримінального провадження № 12014030130000603 відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 27.10.2014 року, близько 21:45 год. в селі Струмівка Луцького району, рухаючись по освітлюваній сухій ділянці дороги в напрямку м. Рівне на власному технічно справному легковому автомобілі [NUMBER] , на автодорозі сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», яка має по дві смуги руху в кожному напрямку та перевозячи пасажира [PERSON], грубо порушив вимоги п. 2.9 «а» правил безпеки дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, з метою виконання у забороненому місці розвороту, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з легковим автомобілем марки «Мерседес Бенц 450» під керуванням [PERSON], який рухався в напрямку міста [PERSON]. Ухвалою Луцького міськрайонного суду вд 10.03.2015 року встановлено, що обвинувачений [PERSON] своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Внаслідок отриманих під час вчинення злочину травм, потерпілий проходив стаціонарне лікування у [PERSON] центральній районній лікарні в період 27.10.2014 року по 11.11.2014 року у хірургічному відділенні. Відповідно до наданої інформації [PERSON] центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілого від злочину становлять 2\~007,43 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь районного бюджету витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 2\~007,43 грн. Представник прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити щ підстав наведених в позовній заяві. Представник [PERSON] райдержадміністрації в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] 27.10.2014 року, близько 21:45 год. в селі Струмівка Луцького району, рухаючись по освітлюваній сухій ділянці дороги в напрямку м. Рівне на власному технічно справному легковому автомобілі [NUMBER] , на автодорозі сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», яка має по дві смуги руху в кожному напрямку та перевозячи пасажира [PERSON], грубо порушив вимоги п. 2.9 «а» правил безпеки дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, з метою виконання у забороненому місці розвороту, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з легковим автомобілем марки «Мерседес Бенц 450» під керуванням [PERSON], який рухався в напрямку міста [PERSON]. Ухвалою Луцького міськрайонного суду вд 10.03.2015 року встановлено, що обвинувачений [PERSON] своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що внаслідок отриманих під час вчинення злочину травм, потерпілий проходив стаціонарне лікування у [PERSON] центральній районній лікарні в період 27.10.2014 року по 11.11.2014 року у хірургічному відділенні. Відповідно до наданої інформації [PERSON] центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілого від злочину становлять 2\~007,43 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь районного бюджету витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 2\~007,43 грн. З відповідача слід стягнути в дохід держави 1378 гривню 00 копійок судового збору.

Outcome: approved