Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач 04.12.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), посилаючись на наступні обставини. 22.10.2013 року відповідач [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості з метою пошуку роботи. 22.10.2013 року їй було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю, відповідно до п.п. 1,3,4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п. 2.1. „Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності. В заяві від 22.10.2013 року, написаній відповідачем власноруч, відповідач вказує, що в даний час ніде не працює, про всі зміни зобовязується своєчасно повідомляти спеціалістів центру зайнятості. За період з 01.11.2013 року по 19.03.2014 року відповідачу нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 5869 грн. 22 коп. Відповідач [PERSON] приховала той факт, що вона перебувала у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за договором цивільно-правового характеру з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року, а тому не могла бути визнаною безробітною. Таким чином відповідач [PERSON] незаконно отримала допомогу по безробіттю в сумі 5869 грн. 22 коп., що є коштами Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Відповідач на час звернення до суду з даним позовом повернула кошти у сумі 2792 грн. 58 коп. таким чином сума заборгованості складає 3076 грн. 64 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 26.12.2017 року позовну заяву Нікопольського міськрайонного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення суми вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.22-24). Від відповідача відзив на позов не надійшов. Ухвалою суду від 28.02.2018 року позовну заяву Нікопольського міськрайонного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення суми вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті на 25.04.2018 року о 15.15 год. (а.с.28). Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності (а.с.31,32), позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.21). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 25.04.2018 року о 15.15 год., як не вручений у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.30). Судова повістка у відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст.1166,1212-1214 ЦК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі її заяв від 22.10.2013 року, 29.10.2013 року було надано, згідно наказів від 22.10.2013 №НТ131022 року статус безробітної з призначено допомогу по безробіттю, згідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.6,7,8,11). Як вбачається з Акту №50 розслідування страхового випадку та обґрунтованості матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 23.06.2017 року (а.с.16), відповідач [PERSON] з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року перебувала в трудових відносинах з підприємством ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за договором цивільно-правового характеру, та отримала винагороду за цей період на загальну суму 2343 грн. 45 коп. Як вбачається з розрахунку заборгованості №2233 від 28.11.2017 року (а.с.12-15), після перерахування допомоги по безробіттю, яка була отримана відповідачем у сумі 6006 грн. 56 коп., було встановлено, що нею зайво було отримано кошти у сумі 5859 грн. 22 коп. В червні 2017 року [PERSON] повернула кошти в сумі 2792 грн. 58 коп. Згідно Наказу № 122 від 30.06.2017 року (а.с.17) на [PERSON] було покладено обовязок в повернути на користь Нікопольського міськрайонного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 5869 грн. 22 коп. Відповідачем добровільно було повернуто кошти в розмірі 2792 грн. 58 коп.(а.с.12-15,18). 06.07.2017 року відповідачу була направлена претензія щодо повернення на користь Нікопольського міськрайонного центру зайнятості незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 3076 грн. 64 коп. Добровільного відшкодувати вказану суму відповідач не бажає. Залишок невиплаченої відповідачем суми, набутої без достатньої правової підстави, складає 3076 грн. 64 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 3076 грн. 64 коп. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved