Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно кредитного договору від 29.08.2013 року, банк надав відповідачу кредит в сумі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення заборгованості за сумою кредиту, проти стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом; заборгованості за пенею та комісією та штрафу, справу просить розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору від 29.08.2013 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит в сумі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач встановлені договором терміни повернення наданого йому кредиту не дотримується, станом на 31.08.2017 року заборгованість складає: 290,30 гривень заборгованість за кредитом; 15 052,65 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 600,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500,00 гривень фіксована частина штрафу; 947,15 гривень процентна складова штрафу; а всього 20\~390 гривень 10 копійок. Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з матеріалів справи, реальний збиток позивачу у наслідок невиконання відповідачем кредитного договору становить 290,30 гривень (заборгованість по тілу кредиту), при цьому нарахована пеня та штрафні санкції є неспівмірними до розміру цього збитку та значно перевищують його. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахування зазначеного суд вважає за необхідне зменшити розмір пені з 3600,00 гривень до 290,00 гривень та виключити штрафні санкції. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Оскільки відповідач не виконує умови договору, вимога позивача є обґрунтованою і підлягає задоволенню у визначеному судом розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial