Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа ПП «Астерікс-2007» про визнання договору купівлі-продажу недійсним у якому зазначило, що 28.05.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк зобов'язався надати їй кредит у розмірі 500 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути його в порядку та строки, що обумовлені договором. Виконання зобов'язань за цим кредитним договором забезпечувалось нерухомим майном, а саме комплексом будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS], відповідно до іпотечного договору від 28.05.2008 року, укладеного між банком та ПП «Астерікс-2007». У зв'язку з порушенням боржником умов кредитного договору від 07.12.2010 року Господарським судом Запорізької області було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на комплекс будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS], яке було залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2011 року. 03.08.2010 року [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу самочинно збудованого індивідуального дачного будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,0775 га по [ADDRESS] з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки на час його укладення, а саме 03.08.2010 року [PERSON] не мав законних прав відчужувати спірне нерухоме майно, так як рішення Бердянського міськрайонного суду за яким [PERSON] набув право власності на індивідуальний дачний будинок по [ADDRESS] не набрало законної сили. Спірний правочин призвів до відчуження переданого в іпотеку майна без згоди іпотекодержателя і тому він є недійсним. Зазначеним договором купівлі-продажу порушуються права та інтереси банку, як власника предмета іпотеки, оскільки відповідачі перешкоджають банку реалізувати його права власника у користуванні майновим комплексом. Позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 03.08.2010 року, щодо самочинно збудованого об'єкта нерухомості - індивідуального дачного будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,0775 га по [ADDRESS] що укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №1035. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою, але в судове засідання не з'явились без поважних причин (а.с.69). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився без поважних причин, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується телеграмою (а.с.70,72). Представник ПП «Астерікс-2007» у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно статуту ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с.37-38). 28.05.2008 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6343782, за яким останній був наданий кредит в сумі 500000 доларів США на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (а.с.21-26). У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між банком та ПП «Астерікс-2007» 28.05.2008 року був укладений іпотечний договір №6445722, за яким банк отримав в іпотеку комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.27-35). У зв'язку з невиконанням позичальником вимог кредитного договору рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року, залишеного без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2011 року звернено стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки - комплекс будівель і споруд, загальною площею 2144,3 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], передане в іпотеку за договором іпотеки від 28.05.2008 року, укладеним між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ПП «Астерікс-2007» для задоволення вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] за кредитним договором від 28.05.2008 року. Визнано за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» право власності на предмет іпотеки - комплекс будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.11-20). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2010 року визнано за [PERSON] право власності на самочинно збудований індивідуальний дачний будинок літера «А», розташований на земельній ділянці площею 0,08 га по [ADDRESS] (т.1, а.с.4). 03.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким у власність покупця перейшов дачний будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,775 га по [ADDRESS]. Право власності за набувачем зареєстровано в державному реєстрі (а.с. 130-132). За відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно дачний будинок по [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 26.11.2010 року належить [PERSON] (а.с. 111). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 03.02.2011 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2010 року скасовано та ухвалено нове, яким [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на самочинне будівництво (т.1, а.с.5-6). Згідно довідки КПзТІ Бердянської міської ради раніше дачний будинок [ADDRESS] входив до складу комплексу будівель та споруд по [ADDRESS] На підтвердження цієї обставини підприємство долучило до довідки план земельної ділянки по [ADDRESS] на якому зображено спірну споруду (т.1, а.с.8-9). Із листа Бердянського районного відділу ДП «ЦДЗК» судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0775 га по [ADDRESS] надана для індивідуального дачного будівництва [PERSON], а земельна ділянка по [ADDRESS] надана в оренду ТОВ «Парк розваг - Бердянськ» (т.1, а.с.10). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 30.10.2012 року визнано недійсним договір від 03.08.2010 року, щодо купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який укладено між [PERSON] та [PERSON]. Цим рішенням, а також рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.06.2012 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 року встановлено, що [PERSON] отримав земельну ділянку по [ADDRESS] всупереч вимогам закону (т.1, а.с.49-55, 56-60, 61-64, 65-70). Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 1 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Правочин щодо відчуження переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Судом встановлено, що предметом договору купівлі-продажу від 03.08.2010 року була будівля, яка є іпотечним майном і заставодержателем якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який не давав своєї згоди на відчуження предмета іпотеки, тому укладення договору купівлі - продажу спірного майна суперечить ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» та порушує права банку. Крім того, відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару належить лише власникові. Судом встановлено, що на час укладення договору купівлі - продажу [PERSON] не мав повноважень власника на об'єкт нерухомості по [ADDRESS], оскільки він є самочинним будівництвом і у встановленому законом порядку до експлуатації не зданий, а рішення суду від 10.03.2010 року на підставі якого за [PERSON] визнано право власності на спірне майно було скасовано ухвалою апеляційного суду Запорізької області 03.02.2011 року. Суд вважає, що за таких обставин у [PERSON] були відсутні правові підстави для відчуження об'єкта нерухомості по [ADDRESS], який є самочинним будівництвом і право власності на який у відповідача відсутнє. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу спірного майна від 03.08.2010 року підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved