Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» звернулось до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку по вул.Декабристів, 28 в м.Кременчуці, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» заборгованість за користування житловою площею та за комунальні послуги у розмірі 756 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на праві власності ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод належить гуртожиток № 28 по вул.Декабристів в м.Кременчуці. Згідно ордеру № 1 від 31.01.2013 року [PERSON] було вселено до зазначеного гуртожитку та виділено койко місце в кімнаті №56 корпус [PERSON] на 25.08.2015 року [PERSON] зареєстрований в даній кімнаті, згідно довідки гуртожитку №55 від 25.08.2015 року. Відповідач починаючи з лютого 2015 року і по теперішній час не проживає за місцем своєї реєстрації. Враховуючи вимоги ст. 71 ЖК України вважають, що останній втратив право користування житловим приміщенням. Також, відповідач з лютого 2015 року і по теперішній час не оплачує квартирну плату та не сплачує за комунальні послуги. Загальна сума боргу відповідача за користування житловою площею в гуртожитку і за комунальні послуги склала 756 грн. Оскільки добровільно погасити заборгованість за користування житловою площею в гуртожитку і за комунальні послуги відповідач не бажає, тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин. Суд вислухавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради № 667 від 26.11.1975 р. та № 869 від 03.10.1977 року ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод належить гуртожиток № 28 по вул.Декабристів в м.Кременчуці. 31 січня 2013 року ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» [PERSON] було видано ордер №1 на право зайняття ліжко місця в гуртожитку по вул.Декабристів, 28 в м.Кременчуці в кімнаті №56, корпус А. Як вбачається із довідки про склад сім»ї, виданої завідувачем гуртожитку № 28 по вул.Декабристів в м.Кременчуці 25.08.2015 року за вих.№ 55, в кімнаті №56 корпус А по вул.. Декабристів, 28 в м. Кременчуці зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідно актів від 17.07.2015 року, 09.06.2015 року, 21.05.2015 року, 13.05.2015 року, 27.03.2015 року, 09.02.2015 року, що складені комісією працівників ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», [PERSON] в кімнаті №56 корпус А в будинку №28 по вул..Декабристів в м.Кременчуці не проживає з січня 2015 року. Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст..72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач [PERSON] без поважних причин більше 6 місяців не проживає в кімнаті №56 корпус А в будинку №28 по вул..Декабристів в м.Кременчуці, то суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, в звязку з чим позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач в порушення вимог закону не вносив квартирну плату та плату за комунальні послуги з лютого 2015 року, в результаті чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01.02.2015 року по 01.08.2015 року в сумі 756 грн., що підтверджується довідкою про розмір заборгованості. Відповідно до ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, а також те, що невиконання відповідачем обовязку щодо проведення оплати за комунальні послуги, порушує право позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги і письмовими доказами по справі підтверджується наявність боргу відповідача за період з 01.02.2015 року по 01.08.2015 року в сумі 756 грн., то суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позову судовий збір.

Outcome: approved