Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що 25.03.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/035-38/60070, згідно умов якого кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 28500 доларів США, зі сплатою 14% річних, строком до 24.03.2018 року. Згідно умов договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами, шляхом здійснення щомісячних ануїтет них платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 16.3 договору). Виконання зобов'язань по кредитному договору забезпечує договір іпотеки від 25.03.2008 року укладений між кредитором та позичальником за яким в іпотеку передано квартиру [ADDRESS], що належить позичальнику - іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 29.08.2005 р., за реєстрованим № 4436, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 29.08.2005 року за № 799648 та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 21.09.2005 року за реєстровим №45 в реєстровій книзі під №238. Відповідач умови договору не виконує належним чином, в зв'язку з чим станом на 11.12.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 65 178,31 доларів США, що еквівалентно 520 970,23 гривень, що складається з 25003,04 доларів США, що еквівалентно 199849,30грн. - заборгованість за кредитом, 7645,13 доларів США, що еквівалентно 61107,52 грн. - заборгованість за відсотками, 32 530,14 доларів США, що еквівалентно 260013,41 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Додатковою угодою №2 від 01.09.2010 року строк дії кредитного договору продовжено до 25.01.2020 року у зв'язку з чим внесено відповідні зміни до договору іпотеки. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/035-38/60070 від 25.03.2008року в загальній сумі 65178,31доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 520970,23гривень, що складається з 25003,04 доларів США, за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 199849,30грн.- заборгованість за кредитом, 7645,13 доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 61107,53грн. - заборгованість за відсотками, 32530,14доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 260013,41грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 29.08.2005 року, за реєстровим № 4436, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 29.08.2005 року за № 799648, та зареєстрованого в КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 21.09.2005 року за реєстровим №45 в реєстровій книзі під №238 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції (р/р 29092014, МФО 302247, код ЄДРПОУ 20097421, адреса: м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги, 35) шляхом її продажу на прилюдних торгах встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала за обставин викладених в позові, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до норм ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кретитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 25.03.2008р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/035-38/60070 за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 28500доларів США до 24.03.2018р. під 14% річних (а.с.5-13). Згідно договору іпотеки від 25.03.2008р. відповідач надав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 29.08.2005 р., за реєстрованим № 4436, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 29.08.2005 року за № 799648 та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 21.09.2005 року за реєстровим №45 в реєстровій книзі під №238 (а.с.37-39). Згідно умов договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами, шляхом здійснення щомісячних ануїтет них платежів відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 16.3 договору). Додатковою угодою №2 від 01.09.2010 року строк дії кредитного договору продовжено до 25.01.2020 року у зв'язку з чим внесено відповідні зміни до договору іпотеки (а.с.35-36). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем, відповідно до розрахунку (а.с. 23-24, 90-124), виникла заборгованість, в розмірі 65 178,31 доларів США, що еквівалентно 520 970,23 гривень, що складається з 25003,04 доларів США, що еквівалентно 199849,30грн. - заборгованість за кредитом, 7645,13 доларів США, що еквівалентно 61107,52 грн. - заборгованість за відсотками, 32 530,14 доларів США, що еквівалентно 260013,41 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. З даним розрахунком представник відповідача не погодилась та заявила клопотання про призначення судової бухгалтерсько фінансової - кредитної експертизу в зв'язку з чим ухвалою суду від 28.04.2014 року провадження по справі було зупинено. Однак, справа повернулась без виконання, оскільки представником позивача не було надано ряд документів витребуваних експертом. 21.07.2014 року ухвалою суду по справі повторно призначено судову бухгалтерську фінансово - кредитну експертизу, однак листом ТОВ «Експертно - юридична фірма Соломон» № 177/14 від 03.09.2014 року справу повернуто без виконання, оскільки станом на 01.09.2014 року не було проведено оплату за експертизу. Позовні вимоги в частині стягнення пені, підлягають до часткового задоволення, оскільки нарахована позивачем пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 32530,14 доларів США, суперечить ст. 18 п.5 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якого несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором, тому до стягнення з відповідача підлягає 50% від основної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12501,52доларів США, що еквівалентно 99924,65 грн. (25003,04/2= 12501,52). Норми ст.ст. 509, 526, 623 - 625 зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не було виконано у встановлений строк. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ч.1 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що право позивача порушено не виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 014/035-38/60070 від 25.03.2008р., тому підлягає захисту, шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України,ЗУ «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3654грн.

Outcome: partial