Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач 04 жовтня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення аліментів. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1997 року по 11 квітня 2006 року. Від сумісного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається у Дніпропетровському коледжі Ракетно-Космічного Машинобудування ДНУ ім. О. Гончара. Донька потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який добровільно її не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення донькою навчання. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 400 грн. щомісячно. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Письмових заяв не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1997 року по 11 квітня 2006 року (а.с. 3, 4). Від сумісного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення бюджетної форми навчання Дніпропетровського коледжу Ракетно-Космічного Машинобудування ДНУ ім. О. Гончара. Термін закінчення навчання 30 червня 2017 року. Зазначені обставини підтверджуються довідкою № 424 від 16 вересня 2016 року (а.с. 7). Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання повнолітньої доньки, а відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки з дня подання позову, тобто з 04 жовтня 2016 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved