Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №210/19/М/135 від 14.12.2006 року в сумі 34468,62 грн., стягнення судових витрат. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача частково визнала позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 16671,28 грн., в задоволенні решти заявлених вимог просила відмовити, з підстав, викладених у запереченні (а.с.77-78). Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №210/7/681 від 14.07.2006 року АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», надало кредит [PERSON] у розмірі 70 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.07.2016 року.(а.с.3-6). До матеріалів позову позивачем долучено виписку по рахунку, яка підтверджує отримання відповідачем 70000 грн (а.с.22). 09.12.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору кредиту № 210/7/681 (а.с.7-12), за яким сторони підтвердили, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення додаткової угоди складає 32648,00 грн., процентна ставка встановлюється в розмірі 20%. Згідно довідки від 05.12.2016 року №552 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [INFO], фактично проживає у [INFO] (а.с.73). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, та за розрахунком позивача, станом на 11.07.2016 року заборгованість по кредиту становить 34468,62 грн., а саме: 16671,28 грн заборгованість за кредитом, 7974,72 грн заборгованість за відсотками, 5305,33 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2636,00 пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1255,82 грн інфляційні витрати за кредитом, 625,47 грн інфляційні витрати за відсотками (а.с.23-26). Зазначена обставина нічим не спростована. Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У поданому до суду запереченні відповідач частково визнає позовні вимоги, висловивши готовність сплатити заборгованість в частині по тілу кредиту в сумі 16671,28 грн., в решті заявлених вимог просила відмовити. Підставами вказала те, що до початку АТО справно сплачувала по тілу кредиту та відсотках. У звязку з веденням активних бойових дій у м. Макївка та подальшим незаконним захопленням міста бойовиками, змушене була переїхати до Івано-Франківська. Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту (16671,28 грн.) та відсотками (7974,72 грн.). В частині стягнення пені та інфляційних витрат слід відмовити у задоволенні позову, так як згідно розрахунку заборгованості дана заборгованість виникла вже після початку АТО. Заперечуючи проти стягнення відсотків в сумі 7974,72 грн, стороною відповідача не обгрунтовано належним чином підстави відмови у задоволенні цієї вимоги, так як вищевказаний закон передбачає скасування тільки неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial