Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач 09.06.2016 року звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила визнати за нею право особистої власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Mazda3 , 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 09.11.2016 року представником відповідача була подана зустрічна позовна заява, у якій він просить зобов`язати позивача не чинити перешкоди у користуванні квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] та надати ключи від вказаної квартири. В ході розгляду справи відповідач відмовився від зустрічних позовних вимог. Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору до участі у справи залучено ПАТ «Укрсоцбанк». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 24.05.2004 року між нею та відповідачем [PERSON] у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народилися троє дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07.07.2016 року шлюб між ними було розірвано. При цьому, за час спільного проживання у шлюбі ними було набуто наступне майно: квартира [ADDRESS] ; трикімнатна квартира [ADDRESS] та автомобіль Mazda3, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . На сьогоднішній день позивач з трьома неповнолітніми дітьми проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наданими доказами (довідкою Фірми «Т.М.М.» від 15.02.2016 року, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07.07.2016 року), у вказаній квартирі все облаштовано для дітей, вона просить залишити вказану квартиру в її особистій власності; в особисту власність відповідача [PERSON] виділити квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у якій фактично останній проживає. Крім того, в залишити в її приватній власності автомобіль Mazda3, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки вона проживає з трьома неповнолітніми дітьми, які щоденно потребують перевезення на навчання (виховання), до медичних закладів, тощо. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що при вирішенні спору про поділ майна подружжя суд може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей. Враховуючи той факт, що з нею проживають діти та з урахуванням їх інтересів, вона просить поділити майно саме таким чином. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представники позовні вимоги [PERSON] визнали частково та пояснили, що дійсно з 22.05.2004 року по 07.07.2016 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі ними набуто спільне майно - трикімнатна квартира [ADDRESS] ; трикімнатна квартира [ADDRESS] та автомобіль Mazda3, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Щодо залишення позивачу у власність автомобіля Mazda3, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] він не заперечує. Проте, заперечує проти позовних вимог в частині визнання за позивачкою права особистої власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Так, позовні вимоги вважає безпідставними та незаконними, оскільки відповідно до Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, частки дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленостями між ними або шлюбним договором. Позивач [PERSON] просить поділити майно та виділити їй в особисту власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , вартість якої відповідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 15773 від 08.08.2017 року становить 5381704,00 грн. та автомобіль Mazda3 , 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість якого відповідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 15728 від 10.07.2018 року становить 253071,00 грн.; натомість відповідачу за первісним позовом [PERSON] виділити квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] вартість якої відповідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 15773 від 08.08.2017 року становить 888183,00 грн. Такий поділ майна, на їх думку, шкодитиме інтересам [PERSON] та суперечитиме чинному законодавству. Посилання позивача на те, що з нею залишились проживати неповнолітні діти, як на підставу відступ від рівності часток при поділі майна подружжя, вважають безпідставними, оскільки [PERSON] на утримання дітей виплачуються аліменти у встановленому судом розмірі. Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 .05.2004 року позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07.07.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування у шлюбі сторонами у справі було набуто наступне майно: - трикімнатна квартира [ADDRESS] , придбана на підставі договору купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Полторацькою Л.М. за реєстровим № 437 від 12.05.2005 року та зареєстрована за [PERSON] - трикімнатна квартира [ADDRESS] , придбана на підставі свідоцтва про право власності від 03.06.2008 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної у місті Харкові ради та зареєстрована за [PERSON] Вказана квартира була придбана за кредитним договором № 811/08\\/1-162 укладеного між [PERSON] та УАКБСР «Укрсоцбанк» та відповідно до іпотечного договору № 8111/08/2-161 від 14.04.2008 року. Проте, під час перебування у шлюбі кредит був повністю погашений; - автомобіль Mazda3 , 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР № 1 ГУ УМВСУ Харкова 15.10.2009 року.. Щодо автомобіля Mazda3, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , то відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання особистої права власності на цей автомобіль за позивачем [PERSON] визнав та не заперечував проти задоволення, тож суд приходить до висновку про можливість визнати за [PERSON] права особистої власності на Mazda3, 2009 року випуску, червоного кольору реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно висновку судової оціночну-будівельної експертизи № 15003/21504/21505/21506 від 10.11.2017 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.засл.проф М.С.Бокаріуса - ринкова вартість трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 115,5 кв.м складає 5 381 704 грн.; ринкова вартість трикімнатної квартири, ка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 75,6 кв.м складає 888 183 грн. Частиною 2 ст.372ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися „обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11) Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від21.12.2007 №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи, що обидві квартири набуті сторонами за час шлюбу, тож вони є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Враховуючи ринкову вартість обох квартир, визначену у висновку судової оціночної-будівельної експертизи № 15003/21504/21505/21506 від 10.11.2017 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.засл.проф М.С. Бокаріуса суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог у частині виділу в особисту власність позивача квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , оскільки її вартість значно вище, ніж квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Посилання позивача на той факт, що з нею проживають неповнолітні діти суд не вважає обґрунтованою та достатньою підставою для відступлення від правил рівності часток спільного майна подружжя. У зв`язку з чим суд доходить висновку про поділ майна між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши в власність позивачу та відповідачу по 1/2 частини кожної з квартир, що є об`єктом права сумісної власності.

Outcome: partial