Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № ZPХRRX03960077 від 07.05.2007 року [PERSON] 07.05.2007 року отримала кредит у розмірі 8940,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, у нього станом на 18.02.2015 року утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 24052,60 грн., яку він добровільно не виплачує. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій на позові наполягає, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання особисто ним судової повістки, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ZPХRRX03960077 від 07.05.2007 року, банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 8940,00 грн. на строк 24 місяці - з 07.05.2007 року по 07.05.2009 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 107,28 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1490,00 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «7» по «12» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 528,81 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно з умовами (а.с.7-зворот). У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань, у нього станом на 18.02.2015 року утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 71097,41 грн., яка складається з: · 8940,00 грн. - заборгованість за кредитом, · 24665,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 2574,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; · 34917,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № ZPХRRX03960077 від 07.05.2007 року у розмірі 48666 грн. 36 коп. Різниця становить 22431,05 грн. (71097,41 грн. - 48666,36 грн.) · 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); · 1121,55 грн. - штраф (процента складова). Таким чином, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 24052,60 грн. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов'язків. Зобов'язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати з огляду на зменшення позовних вимог позивачем. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved