overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач 04.06.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 20.10.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. 26.03.2014 року шлюб між ними був розірваний. Дочка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Всі витрати по утриманню дитини вона несе самостійно. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Місце роботи відповідача та розмір його доходів їй не відомі. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.14). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.15). Вказав, що аліменти більше нікому не платить. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 20.10.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2014 року (а.с.2,7). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка проживає з позивачем (а.с.8), перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач 04.06.2015 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 22.11.2008 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони не зійшлися з відповідачкою характером, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені, і подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати та змінити відповідачці прізвище з [PERSON] на дівоче прізвище Зеленко. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судові засідання не з'являлася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 22.11.2008 року (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Що стосується зміни прізвище відповідачки, то в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити, оскільки відповідачка після розірвання шлюбу має право залишити за собою теперішнє прізвище(ст.113 СК України) Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач 04.06.2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та обґрунтував позов тим, що він є власником кватири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 04.06.2009 року. В квартирі значиться зареєстрованою відповідач по справі - [PERSON] разом із малолітньою дочкою. Однак, в квартирі вони не мешкали, їх речей в даному приміщенні немає, комунальні послуги [PERSON] не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача, разом із дочкою, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надала. Суд вважає можливим розглянути справи за її відсутності на підставі наявних доказів. Вислухав пояснення представника позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить [ADDRESS]. - а.с.10-13. В квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, з травня 2014 р. відповідач з дочкою в квартирі не мешкають, їх речей в квартирі немає, комунальні послуги вона не оплачує. - а.с.8-9. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.29 ч. 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, та відповідача, разом із дочкою, слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач 04.06.2020 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 15.02.2014 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та поживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Майновий спір в разі виникнення буде вирішуватись окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав ( а. с. 19 ), а відповідачка позов визнала, не заперечував щодо розірвання шлюбу ( а. с. 20 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.2014 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області ( а. с. 10 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 9). Спорів щодо поділу майна на даний час не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач 04.06.2021 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 25.04.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з середини літа 2020 року шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Зазначає, що вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 09.09.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.22). Відповідач також надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, на розірвання шлюбу згоден (а.с.23). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 25.04.2018 року зареєстрували шлюб у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №164 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з середини літа 2020 року подружні стосунки між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення шлюбних відносин з відповідачем називає відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Також позивач зазначає, що вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами Примирення між сторонами неможливе, майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачкою. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач 04.07.2013 року звернувся до суду з заявою, якою просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітної плати, щомісячно до їх повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що позивач не заперечує, яким задовольнити заявлені вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2009 року, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року розірвано (а.с. 25). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3), що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати доньку та сина до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON], на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2013 року до їх повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач 04.07.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. Підставою своїх вимог вважає те, що 14 грудня 2012 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що віділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис за № 10. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина, дочка - [PERSON], 06.01 [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Івахнянської с/р від 29.06.2016 року. Позивач працює в Івахнянській ЗОШ, заробітна плата складає 1500 грн, також отримує допомогу по догляду за дитиною до 6-ти річного віку в розмірі 1400 грн. Інших доходів не має. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, немає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Обсяг цих аліментів, є тим необхідним мінімумом доходів для виховання неповнолітньої дочки . Інших осіб на утриманні відповідача немає, тому вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини. Під час проведення розляду справи позивач не зявилася, звернулася до суду з зяявою, в якій просить справу розглядати у її відсутність та задоволити її позовні вимоги у повному обсязі. Під час проведення розляду справи відповідач не зявився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги позивача відповідачем не оспорюються і виходить з наступного: У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання позову відповідачем у межах заявлених позовних вимог свідчить про його можливість сплачувати аліменти в визначених позивачем розмірах, а пред»явлення позивачем позову в межах заявлених вимог свідчить про достатність вказаних стягнень на задоволення матеріальних потреб на виховання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач 04.07.2017 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 20.10.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені з червня 2014 року. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просив суд розірвати їх шлюб. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилися, надали суду заяви, з підтриманням та визнанням позовних вимог та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №301912, виданого 20.10.2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 20.10.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 1126. Враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, та судом встановлено, що шлюбні відносини припинилися з червня 2014 року та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач 04.07.2017 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 21.11.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб та залишити прізвище «Павленко». Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу 1-HO №443781, виданого 12.07.2016 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 21.11.2015 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 102. Подружжя є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №715224, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог про залишення прізвища «Павленко», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 640 грн. 20 коп. грн. покласти на відповідача [PERSON] ст. ст. 110-112 СК України, ст. ст. 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач, 04.07.2017 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 22 жовтня 2010 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 39, від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через відсутність взаєморозуміння та розбіжності в характерах, спільне проживання стало не можливим, що привело до фактичного розірвання шлюбних відносин, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, а справу просив розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Вердун». Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати, на примирення сторони не погоджуються. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач 04.07.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач зареєстрована і проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які здійснюються нарахування за № 32605060 відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, а тому за період з 01.12.2009 р. по 30.04.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 4639,61 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач 04.07.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач зареєстрований і проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, а тому за період з 01.11.2009 р. по 31.05.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 6630,16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач 04.07.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.11.2013 р. по 30.04.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 28245,92 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved