Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Перший заступник керівника [PERSON] місцевої прокуратури в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради Черкаської області та Черкаської обласної ради звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор вказав, що [PERSON] 18 липня 2014 року, близько 23 години 15 хвилин, будучи у стані алкогольного сп'яніння та керуючи транспортним засобом - мопедом «Sabur» д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. Докучаева в с. Холоднянське Смілянського району Черкаської області, у напрямку вул. Мазура в м. Сміла Черкаської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, де не впорався із керуванням транспортним засобом і допустив його падіння, у результаті чого пасажир мопеду неповнолітня [PERSON], [INFO], отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1811 від 05.09.2014, є у виді: тяжкої черепно-мозкової травми з переломом склепіння та основи черепа, епідуральної гематоми лівої скронево-лобної ділянки, геморагічного забою скроневої ділянки головного мозку, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя; забитої рани та садна м'яких тканин обличчя, забою шийного відділу хребта, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок отриманих травм неповнолітня [PERSON] перебувала на стаціонарному лікування у [PERSON] міській лікарні з 19 по 21 липня 2014 року та у комунальному закладі «Черкаська обласна дитяча лікарня» із 21 по 31 липня 2014 року. Так, згідно довідки наданої виконувачем обовязків головного лікаря [PERSON] міської лікарні [PERSON] від 08 серпня 2014 року, за час лікування [PERSON] в травматологічному відділенні даним закладом витрачено кошти в сумі 350 грн. 68 коп., з розрахунку 175 грн. 34 коп. за ліжко-день. Згідно довідки КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» від 19 серпня 2014 року на лікування [PERSON] затрачено кошти у сумі 2 279 грн. 50 коп., з розрахунку 227 грн. 95 коп. за ліжко-день. Крім того, під час лікування в ортопедо-травматологічному відділенні вказаного закладу хвора отримувала медикаменти та вироби медичного призначення за кошти комунального закладу у розмірі 2 313 грн. 65 коп. (довідка КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» від 19.08.2014). Всього вартість лікування [PERSON] з медикаментами та ліжко-днями у КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» склала 4 593 грн. 15 коп. Тому на підставі положень ст. 1206 ЦК України прокурор просив стягнути із [PERSON] витрати, понесені закладом охорони здоровя на лікування [PERSON] від вчиненого злочину в сумі 4 593 грн. 15 коп. В ході розгляду справи прокурор зменшив розмір позовних вимог у звязку із помилковим наданням розрахунку головним лікарем КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» кількості вартості медпрепаратів, використаних цим медичним закладом на лікування [PERSON] А тому, прокурор просив стягнути із відповідача витрати в сумі 2337 грн. 50 коп., які підлягають зарахуванню до загального фонду обласного бюджету Черкаської області та 350 грн. 68 коп. зарахувати на розрахунковий рахунок [PERSON] Представник відповідача позовні вимоги після зменшення їх обсягу визнав. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом. Статтею 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави про відшкодування шкоди, предявляється прокурором. В межах розгляду даного кримінального провадження цивільний позов прокурором не предявлявся. Згідно зі ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Підставою для представництва в даному випадку є порушення економічних та матеріальних інтересів держави в особі [PERSON] міської ради Черкаської області та Черкаської обласної ради. З огляду на те, що вказані органи не зверталися до суду самостійно з позовом у зв'язку з чим виникла необхідність представлення інтересів держави в суді. Згідно зі ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти з відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування тягнених з винних осіб коштів до відповідного, бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікування потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, який належить останній. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи із фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць у якому проводилось лікування на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» слід дійти висновку, що обовязок батьків (усиновителів) або піклувальників відшкодувати шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням вчиненим неповнолітнім припиняється при досягненні заподіювачем повноліття або появи в нього майна чи заробітку, достатніх для відшкодування шкоди. Даний позов предявляється в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради Черкаської області та Черкаської обласної ради. Оскільки, фінансування КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» здійснюється за рахунок коштів місцевого (обласного) бюджету, розпорядником яких є Черкаська обласна рада, а фінансування [PERSON] міської лікарні здійснюється з рахунок коштів місцевого бюджету, розпорядником яких є [PERSON] міська рада Черкаської області. Невідшкодування відповідачем витрат, здійснених медичною установою на лікування потерпілої [PERSON], негативно впливає на формування дохідної частини бюджету та фінансування видатків держави, у тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоровя, відповідно, порушує інтереси держави. Так, згідно довідки наданої виконувачем обовязків головного лікаря [PERSON] міської лікарні [PERSON] від 08 серпня 2014 року, за час лікування [PERSON] в травматологічному відділенні даним закладом витрачено кошти в сумі 350 грн. 68 коп., з розрахунку 175 грн. 34 коп. за ліжко-день. Згідно довідки КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» від 19 серпня 2014 року на лікування [PERSON] затрачено кошти у сумі 2 279 грн. 50 коп., з розрахунку 227 грн. 95 коп. за ліжко-день. Таким чином, із відповідача на користь Черкаської обласної рад та [PERSON] міської ради підлягають стягненню витрати відповідно в сумі 2337 грн. 50 коп., які підлягають зарахуванню до загального фонду обласного бюджету Черкаської області та 350 грн. 68 коп. на розрахунковий рахунок [PERSON] УДК. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.22, 1206 ЦК України,

Outcome: approved