Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач 03.03.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про їх бездіяльність щодо подання скоригованих даних до системи персоніфікованого обліку до Пенсійного Фонду України. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він - [PERSON], [INFO], у період з 03.10.2000 року по 30.04.2004 року працював у КБМП «Укренергобуд» на даний час Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укренергобуд». При поданні відносно нього, відповідачем індивідуальних відомостей про застраховану особу за даний період до органів Пенсійного фонду України були допущені помилки, а саме: невірний ідентифікаційний код ([NUMBER] замість [NUMBER]); невірне прізвище ([PERSON] замість [PERSON]). 23.06.2014 року ним була направлена заява до відповідача з проханням виправити вище зазначені помилки та подати коригуючи індивідуальні відомості до органів Пенсійного фонду України. Листом Відповідача № 01/224 від 22.09.2014 року йому була надана незрозуміла відповідь. За роз'ясненням даної відповіді він звернувся до відповідачів в телефонному режимі. Представник відповідача повідомив, що вони не мають можливості виправити дані помилки, так як він своєчасно не надав їм свої вірні дані. З цим він не може погодитись, оскільки Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за №1000/9599 покладено обов,язок на страхувальника подати до органу Пенсійного фонду України скасовуючи документи щодо виявлених недостовірних даних про застраховану особу та коригуючи документи із зазначеними правильними відомостями на застраховану особу. Позивач в судове засідання не з,явися, до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До суду надав декілька письмових клопотань про витребування додаткових доказів, на обґрунтування своїх позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з,явився, до суду надали письмове заперечення, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки без особистих звернень позивача до Державної податкової інспекції у м. Славутичі вони не можуть вирішити питання. Представник третьої особи Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області, просили суд прийняти рішення відповідного до вимог чинного законодавства, оскільки відомості про застраховану особу в формі ОК-5 за період з жовтня 2000 року по квітень 2004 року стосуються [PERSON] (номер облікової картки [NUMBER]), інші відомості у них відсутні. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2000 року [PERSON] - позивач по справі, був прийнятий на роботу до підприємства Колективне будівельно - монтажне підприємство «Укренергобуд» водієм 2 класу дільниці механізації та земляних робіт (Чорнобильське виконробство) відповідно до наказу № 123-к від 13.10.2000 року. На даний час підприємство є Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укренергобуд». Відповідно до особової картки [NUMBER], яка заповнювалась працівником підприємства на російській мові вказано, що «[PERSON]», [INFO], уродженець м. Свердловськ, Ворошиловградської області, паспорт серії [NUMBER], виданий Славутицьким МВГУ МВД України в Київській області,12.12.1996 року. Ідентифікаційний номер [NUMBER]. Відповідно до наказу № м48-п від 23.04.2004 року [PERSON], звільнено 30 квітня 2004 року за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України. З довідки картки фізичної особи - платника податків яка видана Державною податковою інспекцією у м.Славутичі [PERSON], одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] - 12.08.1998 року, дата видачі картки 25.12.2002 року. Відповідно до паспорту серії [NUMBER] який виданий 12 грудня 1996 року, позивач є [PERSON], на російській мові «[PERSON]», [INFO], уродженець м. Свердловськ, Ворошиловградської області. Як вбачається із Довідки Державної Фіскальної служби України від 05.05.2016 року №7726/5/99-99-08-02-02-16, згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків [PERSON], відповідно до заповнених облікових карток фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів за ф.№ 1ДР було присвоєно: 28.11.1996 ідентифікаційний номер [NUMBER] Вишгородською ОДПІ Іванківське відділення ДПА у Київській області за місцем отримання доходів фізичної особи з датою народження [INFO]; 12.08.1998 ідентифікаційний номер [NUMBER] ДПІ у м. Славутичі ДПА у Київській області за місцем проживання фізичної особи з датою народження [INFO]. ДПІ у м. Славутичі ДПА у Київській області 25.09.2009 за результатом встановлення факту подвійної реєстрації фізичної особи в Державному реєстрі було закрито ідентифікаційний номер [NUMBER] з причини, що у фізичної особи є інший ідентифікаційний номер [NUMBER]. Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 8 ЦПК України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством. Згідно з п.2 ст.20 зазначеного Закону обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Органи Пенсійного фонду України ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють облік коштів Накопичувального фонду на накопичувальних пенсійних рахунках. Відповідно до ст.21 Закону персональна облікова картка застрахованої особи містить, окрім інших даних, розмір страхового внеску до Пенсійного фонду за відповідний місяць, суми страхового внеску до Пенсійного фонду за відповідний місяць та страховий стаж, а страховий стаж, відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок і обчислюється він територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, та обчислюється в місяцях. З огляду на викладене, та оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Пунктом 2 Постанови правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 року № 25-2, зареєстрованої в МЮУ 18.12.2013 року за № 2141/24673 передбачено, що облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01 січня 2011 року ведуться відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6 «Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за N 1000/9599, та Постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року №26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за N 1136/17152; відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. Згідно п.п.5 п.1.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004року за №1000/9599 у разі виявлення органом Пенсійного фонду недостовірних відомостей про застрахованих осіб, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, Пенсійний фонд протягом двох робочих днів повідомляє страхувальника про виявлення недостовірних даних. Страхувальник подає до відповідного органу Пенсійного фонду протягом наступних десяти робочих днів необхідні скасовуючи документи щодо виявлених недостовірних даних про застраховану особу та одночасно початкові документи із зазначеними правильними відомостями на одну застраховану особу. Скасовуючи документи до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб надаються, якщо страхувальником було допущено помилку: -у П.І.Б. ЗО; -у зазначенні громадянства; -у коді страхувальника; -у номері облікової картки застрахованої особи (номер ЗО); -у серії та номері свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; -у паспортних даних; -у серії та номері документа, що засвідчує особу, яка не є громадянином України, але працює на території України та не має реєстраційного номера облікової картки платника податків; -у коді категорії ЗО; -у коді підстави для обчислення стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (спеціальний стаж). На підставі поданого документа з позначкою «коригуюча» у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості, що подані страхувальником у документі з позначкою «коригуюча». На підставі поданого документа з позначкою «скасовуючи» недостовірні відомості облікової картки вилучаються із переліку актуальних для використання, але залишаються у електронному архіві для збереження історії звітування. Коригування або скасовування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника. Таким чином, вказаним Порядком покладено обов,язок на страхувальника подати до органу Пенсійного фонду України скасовуючи документи щодо виявлених недостовірних даних про застраховану особу та коригуючи документи із зазначеними правильними відомостями на застраховану особу. Тобто оскільки на час роботи [PERSON], у відповідачів він мав два номери, ідентифікаційний номер [NUMBER] (виданий 28.11.1996року) Вишгородською ОДПІ Іванківське відділення ДПА у Київській області за місцем отримання доходів фізичної особи, та ідентифікаційний номер [NUMBER] (виданий 12.08.1998 року) ДПІ у м. Славутичі ДПА у Київській області за місцем проживання фізичної особи. Але ДПІ у м. Славутичі ДПА у Київській області 25.09.2009 року за результатом встановлення факту подвійної реєстрації фізичної особи в Державному реєстрі було закрило ідентифікаційний номер [NUMBER] з причини, що у фізичної особи є інший ідентифікаційний номер [NUMBER], то відповідачі зобов,язані подати скориговані дані до системи персоніфікованого обліку до Пенсійного фонду України відносно позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved