Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач 02 грудня 2019 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить зняти арешт, накладений на підставі постанови від 27.02.2009 року Ленінським ВДВС ДМУЮ з квартири [ADDRESS] (власник [PERSON] ) та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 19.08.2009 року за №8981698 Ленінським ВДВС ДМУЮ, зобов`язавши відповідний орган виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за №8981698 від 19.08.2009 року. Позовна заява мотивована тим, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті рідної сестри - [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори задля оформлення спадщини вона дізналась, що на підставі постанови від 27.02.2009 року Ленінським ВДВС ДМУЮ накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , власником якої являлась [PERSON] . У зв`язку із зазначеним, позивач позбавлена можливості оформити спадщину після смерті сестри та зареєструвати своє право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Надав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до чинного законодавства, документи на підставі яких накладено арешт на майно боржника [PERSON] , знищені, а тому відповідач не має законних підстав для зняття арешту з майна. Згідно із ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11). Після смерті сестри позивач звернулась до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.16), до складу якої входить нерухоме майно: квартира [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 27.05.1998 року виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно розпорядження №6/1169-98, зареєстровано КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №449п за реєстровим №653-192, що вказано у довідці від 04.07.2019 року КП «ДМБТІ» ДОР (а.с.10). З відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на підставі постанов державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ Іванько О.М. від 27.02.2009 року та від 21.03.2011 року на невизначене майно, все нерухоме майно боржника [PERSON] , в тому числі на квартиру [ADDRESS] , накладено арешт (а.с.18). 16 березня 2006 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь МКВП «Дніпроводоканал» заборгованості по оплаті послуг в сумі 567,30 грн. та судового збору в сумі 25,50 грн. (а.с.12). 10 серпня 2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь МКВП «Дніпроводоканал» заборгованості по оплаті послуг в сумі 2 883,50 грн. та судового збору в сумі 25,50 грн. (а.с.13). Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 24.10.2019 року знято арешт з всього майна, що належить [PERSON] в межах виконавчого провадження про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь МКВП «Дніпроводоканал» боргу у сумі 2 939,00 грн. (а.с.22). Постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори від 16.11.2019 року відмовлено у видачі свідоцтва на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із виявленим арештом накладеним на майно спадкодавця (а.с.15). У відповідності до чинного законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) - стаття 1216 ЦК України. Спадкодавець - це фізична особа, права та обов`язки якої після смерті переходять до інших осіб. Спадкоємці - це особи, що набувають право на спадщину (особи, які є живими на момент відкриття спадщини, особи, що були зачаті за життя спадкодавця і народилися після відкриття спадщини, а також юридичні особи та держава). Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Захист і охорона власності є однією з найголовніших функцій держави. Принцип охорони власності закріплений в Україні конституційно. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що [PERSON] здійснивши усі належні дії встановленні чинним законодавством з прийняття спадщини, у відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України), та оскільки відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право вимоги на усунення перешкод у здійсненні права розпорядження спадковими майном, переходить до спадкоємців власника. Отже, позивач, як спадкоємець за законом має право на звернення до суду за захистом своїх спадкових прав передбачених ст. 391 ЦК України. Як вбачається із відзиву наданого відповідачем, усі виконавчі провадження стосовно [PERSON] за 2009 та 2011 роки, знищені відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року за №2274/5. Інші виконавчі провадження відсутні. Також, відсутня інформація, в рамках якого виконавчого провадження було винесено постанову б/н від 27.02.2009 року, як і інформація щодо невиконаних зобов`язань [PERSON] за вказаними виконавчими документами перед стягувачем: МКВП «Дніпроводоканал». Зважаючи на те, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів: судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2006 року про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості на користь МКВП «Дніпроводоканал» в сумі 567,30 грн. та судового збору в сумі 25,50 грн. ; судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2006 року про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості на користь МКВП «Дніпроводоканал» в сумі 2 883,50 грн. та судового збору в сумі 25,50 грн., знищенні, і станом на лютий 2020 року МКВП «Дніпроводоканал», як стягувач, повторно не звертався до ВДВС з приводу примусового виконання виконавчих документів, право власності позивачки на нерухоме майно, за відсутності відкритих виконавчих проваджень за вказаними виконавчими документами, порушується, а тому підлягає захисту судом шляхом задоволення позову. Таким чином, на підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а спірний арешт накладений на квартиру [ADDRESS] , накладений на підставі постанови про арешт майна від 27.02.2009 року винесеної державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Іванько О.М, має бути знято. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплаченого останньою судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved