Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Первомайська місцева прокуратура Харківської області звернулася до суду в інтересах держави в особі позивача Сахновщинської селищної рада Харківської області до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 135040 грн. 52 коп., пені у сумі 14 443,67 гривні, 3% річних від прострочених сум заборгованості у сумі 16 076,68 гривень, втрати від інфляції у сумі 39 588,58 гривень. В обґрунтування позову зазначається, що 28.11.2013 року між Сахновщинською селищною радою (орендодавець) та [PERSON] укладено договір оренди (б/н) земельної ділянки площею 0,5756 га, кадастровий №6324855100:00:018:0013, розташованій за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8436624 від 28.11.2013). Згідно із умовами Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення кад. № 6324855100:00:018:0013, площею 0,5756 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови для обслуговування не житлових приміщень, будівель та споруд. Пунктом 13 Договору визначено цільове призначення земельної ділянки - землі комерційного використання. Згідно п. 4 Договору річна орендна плата становить 64 467,20 грн. Відповідно до п.7 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати, відповідно до п. 5 Договору, індексується відповідно до коефіцієнтів інфляції визначених законодавством. У відповідності до п. 9. Договору орендна плата вноситься орендарем щомісячно у розмірі 1/12 щорічної орендної плати на розрахунковий рахунок Сахновщинської селищної ради. Сплата орендної плати проводиться щомісяця протягом 30 календарних днів. що настають за останнім календарним днем податкового (звітного ) місяця. Договір укладено строком на 49 років (п.6 Договору). На вищевказаній земельній ділянці розміщені нежитлові будівлі, які складаються з адміністративного приміщення (літ.А1) загальною площею 315 кв.м., навісів ( літ. Б, д, a l, С), загальною площею 695,9 кв.м., складів (літ. В, Г, Д, Е) загальною площею 887,4 кв.м., сауни (літ. в) загальною площею 52,5 кв.м., льоху (літ. М) загальною площею 9,6 кв.м., вбиральні (літ. У) загальною площею 5,2 кв.м., металевого вагончика (літ. Ю) загальною площею 28,7 кв.м., ворота №1, №2, огорожа №3, №4, які до 23.12.2013 року належали на праві власності [PERSON] 23.12.2013 року згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відбувся перехід права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2013 року №4695 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9385419 від 23.12.2013 року). Таким чином,\~23.12.2013\~року (день\~державної реєстрації\~права власності\~ [PERSON] )\~у [PERSON] ,\~автоматично припинилося, а у [PERSON] автоматично виникло право користування (оренди) земельною ділянкою №6324855100:00:018:0013, площею 0,5756 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та одночасно відбулася заміна сторони в зобов`язанні (договорі оренди землі № 4695 від 28.11.2013 року), а саме в частині орендаря з [PERSON] на [PERSON] . Отже, 23.12.2013 року Договір оренди землі № 4695 від 28.11.2013 року не був припинений повністю, а був припинений лише щодо зобов`язань [PERSON] , тобто з 23.12.2013 року [PERSON] набув права та обов`язки сторони Договору за яким у останнього виник, зокрема, обов`язок зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою кад. №6324855100:00:018:0013. Відповідно до інформації до листа Сахновщинської селищної ради від 23.11.2018 року №803/02-16 та листа Головного управління ДФС у Харківській області від 12.09.2018 року №22306/9/20-40-13-04-13, не дотримуючись положень договору оренди землі та вимог законодавства, орендар [PERSON] протягом 2014-2018 років не здійснював плату за користування вищевказаною земельною ділянкою, внаслідок чого утворилася заборгованість. Так, згідно з розрахунку проведеного Сахновщинською селищною радою за вказаний період утворилася заборгованість, яка складається, зокрема: - за період з 24.11.2018 року по 31.12.2018 року - (64 467,20* 1,8972)/365*38 = 12 733,35 гривні; - за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 64 467,20* 1,8972) = 122 307,17 гривень. Таким чином,\~загальна сума\~заборгованості за\~користування земельної\~ділянкою кадастровий\~№ 6324855100:00:018:0013\~за період\~24.11.2018 рокупо\~31.12.2019 рокускладає 135 040, 52 гривень. Крім того, позивач просить стягнути пеню у сумі 14 443,67 гривні ( чотирнадцять тисяч чотириста сорок три гривні 67 коп.), 3% річних від прострочених сум заборгованості у сумі 16 076,68 гривень (шістнадцять тисяч сімдесят шість гривен 68 коп.), інфляційні втрати від у сумі 39 588,58 гривень (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 58 коп.). Ухвалою суду від 24.02.2021 року залучено до участі у справі правонаступника Сахновщинської селищної ради Харківської області Сахновщинську селищну раду Красноградського району Харківської області у якості позивача. В судове засідання прокурор та представник Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області не з`явились. Направили до суду заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились направили до суду заяву в якій позовні вимоги визнали частково, заперечували проти розрахунку заборгованості з орендної плати без урахування сплаченої суми 17476 грн 87 коп у виді земельного податку за 2019 рік. Також заперечували проти розміру пені за прострочення сплати орендної плати, 3% річних від простроченої суми заборгованості та втрат від інфляції, оскільки в розрахунку неврахована суму сплаченого земельного податку за 2019 рік в сумі 17467 грн 87 коп. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.11.2013 року між орендодавцем - Сахновщинською селищною радою, та орендарем [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,5756 га, кадастровий номер 6324855100:00:018:0013, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці знаходиться об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі. Орендна плата становить 64467,20 грн. на рік. Договір укладено на 49 років. 23.12.2013 року згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбувся перехід права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2013 року № 4695. Відповідно до інформації Сахновщинської селищної рад від 23.11.2018 року №803/02-16 та листа Головного управління ДФС у Харківській області від 12.09.2018 року №22306/9/20-40-13-04-13, не дотримуючись положень договору оренди землі та вимог законодавства, орендар [PERSON] протягом 2014 - 2018 років не здійснював плату за користування вищевказаною земельною ділянкою, внаслідок чого утворилася заборгованість. Як на підставу позовних вимог, заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Сахновщинської селищної ради Харківської області\~посилався на те, що свої зобов`язання за договором оренди землі від 28.11.2013 року [PERSON] не виконував, не здійснював плату за користування вищевказаною земельною ділянкою, у зв`язку з цим протягом 2016-2019 років, у нього утворилася заборгованість. Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 04.11.2019 у справі №634/38/19 задоволено позовну заяву заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури та стягнено з [PERSON] заборгованість з орендної плати за Договором за період з 01.01.2016 по 23.11.2018. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість: - за період з 24.11.2018 по 31.12.2018 у сумі 12 733,35 гривні; - за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у сумі 122 307,17 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості за користування земельної ділянкою за період 24.11.2018 по 31.12.2019 складає 135 040, 52 гривень. Крім того, позивач також просить стягнути пеню у сумі 14 443,67 гривні (чотирнадцять тисяч чотириста сорок три гривні 67 коп.), 3% річних від прострочених сум заборгованості у сумі 16 076,68 гривень (шістнадцять тисяч сімдесят шість гривен 68 коп.), інфляційні втрати від у сумі 39 588,58 гривень (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 58 коп.). Відповідно до вимог п.2 ст.121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, Згідно із ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 3-5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Статтями 125,126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. За правилами статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ч. 1, 2 статті 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, ст.\~377\~ЦК України особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником або користувачем земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Право користування такою ділянкою попереднім власником будівель, споруд припиняється. Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Згідно пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до частини другої статті 152\~ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Так, згідно наданого розрахунку заборгованості проведеного Сахновщинською селищною радою за вказаний період у [PERSON] утворилася заборгованість, яка складається, зокрема: - за період з 24.11.2018 по 31.12.2018 (64\~467,20*1,8972кф)/365*38\~= 12 733,35 гривні; - за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 (64\~467,20*1,8972кф)\~=122 307,17 гривень Тобто за період з 24.11.2018 року по 2019 рік відповідач, як землекористувач земельної ділянки, повинен був сплатити грошові кошти у розмірі орендної плати на загальну суму 135040, 52 грн. Матеріали справи містять дані, які свідчать про оплату відповідачем земельного податку за користування спірною земельною ділянкою за 2019 рік у сумі 17476,87 грн.. Тому враховуючи наведене суд вважає, що стягненню підлягає різниця між несплаченою орендною платою та сплаченою сумою земельного податку, що складає 117563,65 грн. (135040, 52 грн. - 17476,87 грн.). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно п. 11 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 2% несплаченої суми за кожен день прострочення. За змістом частини 2 статті 625\~Цивільного кодексу\~України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Дослідивши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що розмір пені від простроченої суми заборгованості станом на 31.12.2019 рокустановить 14443,67 грн (сума пені = розмір заборгованості за відповідний місяць / 100 *(подвійна облікова ставка НБУ/ 365 * кількість днів у періоді) (а.с. 10 -11). Три проценти річних від простроченої суми становить 16 076,68 грн. (три проценти річних від простроченої суми = сума заборгованості за конкретний місяць * 0,03 / 365 * кількість днів прострочення зобов`язання за конкретний період) (а.с. 9). Інфляційні втрати\~за період\~прострочення з\~01.02.2017 рокупо\~31.12.2019 рокув сумі 39 588,58 грн. (втрати від інфляції = сума заборгованості за конкретний місяць * інфляція за конкретний період прострочення суму заборгованості за місяць) (а.с. 12 16). Доводи представника відповідача на неврахування при розрахунку розміру пені за прострочення сплати орендної плати, 3% річних від простроченої суми заборгованості та втрат від інфляції, суми сплаченого земельного податку за 2019 рік в сумі 17467 грн. 87 коп., суд відхиляє за їх безпідставністю. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно платіжного доручення, яке міститься в матеріалах справи, позивачем при пред`явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3077 грн. 24 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог Тому, з відповідача у відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційне до розміру задоволених вимог у розмірі 2815 грн. 09 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial