Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що відповідно до договору від 18.05.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду від 22.07.2007 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 6686,34 грн., які на даний час відповідачем не сплачено. Умовами кредитного договору передбачено строк дії договору до його повного виконання, оскільки борг [PERSON] не погашено, тому станом на 10.07.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16178,33 грн., в тому числі: 14931,74 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 746,59 грн. - штраф (процентна складова). Добровільно борг відповідач не погашає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь суму заборгованості до стягнення, що становить 16178,33 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує представник позивача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 18.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, який складається із заяви позичальника, та умов і правил надання банківських послуг, у відповідності до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, була підписана повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифами банку. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифами банку, складає між ним та Банком договір про надання Банківських послуг. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав [PERSON] кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позичальник зобов'язався, відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг - погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором та згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 21618,08 грн., в тому числі: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом, 17621,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6686,34 грн., яка була стягнута судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2007 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить - 14931,74 грн. Крім того відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 746,59 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагає сплатити йому по кредитному договору № б/н від 18.05.2006 року заборгованість на загальну суму 16178,33 грн. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по кредитному договору № б/н від 18.05.2006 року в сумі 16178,33 грн., а також 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved