Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач 03.09.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 13.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2920 він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Світловщина, вул. Лазурна, буд. 57. В даному будинку зареєстровані він, дружина [PERSON] та донька [PERSON] Однак з 2011 року донька в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участь у спільному побуті. Жодних договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем він не укладав, перешкод у користуванні жилим приміщенням не чинив. Позивач зазначив, що наявність реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою створює йому проблеми при оформленні субсидії у звязку з тим, що він не може надати у відділ субсидії довідку про її доходи. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Світловщина, вул. Лазурна (колишня Калініна), буд. 57. 17.01.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву так і не надала. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 12, 81\~ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач [PERSON] згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області 13.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2920 є власником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Світловщина, вул. Лазурна (колишня Калініна), буд. 57 (а.с.11,12). В даному будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Катеринівської сільської ради Лозівського району, Харківської області від 03.07.2018 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації також підтверджується актами, складеними сусідами 15.08.2017 року, 10.11.2017 року, 20 червня 2018 року, в яких зазначено, що [PERSON] за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Світловщина, вул. Лазурна, 57 не проживає з 2011 року (а.с. 13,14,15). Згідно зі ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідач в даному випадку своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності позивачем, а саме неможливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинив, за захистом порушеного права на проживання відповідач не зверталася. Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.405\~ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного можливо зробити обґрунтований висновок про те, що відповідач була зареєстрована як член сімї власника житла, у спірному будинку вона відсутня та не проживає без поважних причин понад один рік, будь-які домовленості між відповідачем і власником житла відсутні. Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають вимогам закону, тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved