Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» 13.05.2017 р. звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 17 145,08 дол. США та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.03.2006 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 028/25-102, відповідно якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 50 000 дол. США. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 06.04.2017 р. наявна заборгованість за кредитом у розмірі 12 025,41 дол. США та по відсоткам у розмірі 5 119,67 дол. США. Позивач зазначає, що на виконання умов договору відповідачу була направлена повідомлення-вимога про усунення порушення, яка виконана не була. Ухвалою суду від 19.06.2017 р. відкрите провадження у справі (т. 1 а.с. 48). Ухвалою суду від 29.11.2017 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] . [PERSON] . про закриття провадження у справі (т.1 а.с. 74, 75). За клопотанням представника відповідача [PERSON] . [PERSON]. ухвалою суду від 29.11.2017 р. витребувані докази (т. 1 а.с. 79, 80). 22.12.2017 р. представником позивача ПАТ «Укрсоцбанк» на виконання ухвали суду подана копія матеріалів кредитної справи (т. 1 а.с. 89-219). 05.03.2018 р. представником відповідача поданий відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з посиланням на те, що відповідач фактично отримала не всю суму кредиту, яка зазначена в договорі, а лише у розмірі 36 177,83 дол. США, при цьому сплатила тіло кредиту у розмірі 36 177,83 дол. США та 29 695,54 дол. США процентів, тому заборгованість відсутня. ПАТ «Укрсоцбанк» на обгрунтував позов жодними доказами, ухвала суду про витребування доказів виконана не в повному обсязі. Заява на видачу готівки не містить підпису відповідача та належного підпису представника банку, що не доводить факт отримання [PERSON] коштів у вказаному позивачем розмірі. Розрахунок боргу односторонній та не є підставою для стягнення коштів, належним чином оформлені фінансові документи суду не надані. Крім того, розрахунок позовних вимог від 06.04.2017 р. суперечить положенням кредитного договору та є недостовірним, оскільки у ньому за період з грудня 2008 року до липня 2009 року застосовано процентну ставку 15 % річних, що не передбачено умовами кредитного договору та додаткової угоди до нього (т. 1 а.с. 225-227). Представником відповідача суду подана заява від 19.03.2018 р. про застосування позовної давності, у якій зазначено, що відповідно наданої позивачем довідки від 06.04.2017 р. за період з 09.03.2011 р. по 16.06.2014 р. виникла заборгованість по невиконанню позичальником обов`язків зазначених у п. 3.3.2-3.3.11 кредитного договору в розмірі 1196 днів, тому строк користування кредитом вважається таким, що сплив з 11 червня 2011 року через невиконання умов договору більше ніж 90 днів - з дати 09 березня 2011 року, у зв`язку з чим строк позовної давності сплинув 11 червня 2011 року, проте позивач звернувся до суду в травні 2017 року (т. 1 а.с. 235). Представником позивача 01.06.2018 р. подана заява з доданими документами на виконання ухвали суду від 29.11.2017 року (т. 2 а.с. 1-34). 01.08.2018 р. представником відповідача подані додаткові пояснення (т. 2 а.с. 52, 53). Ухвалою суду від 02.10.2018 р. задоволено клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи, провадження у справі було зупинене на час проведення експертизи (т. 2 а.с. 60-62). 16.05.2019 р. до суду надійшло повідомлення експерта КНДІСЕ від 11.05.2019 р. № 24096/18-72 про неможливість надання висновку економічної експертизи через ненадання додаткових матеріалів, вказаних у клопотанні експерта (т. 2 а.с. 66-68). Ухвалою суду від 21.05.2019 р. поновлено провадження у справі з викликом сторін в судове засідання (т. 2 а.с. 69). В судовому засіданні представник позивача Артеменко П.М. підтримав позов з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його недоведеність, безпідставність, також просив застосувати строк позовної давності, надав пояснення вкладені у відзиві та додатковій заяві із запереченнями на позов. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 30.03.2006 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 028/25-102, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 50 000 дол. США зі сплатою 11,5 % річних на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення кредиту до 29 березня 2013 року, погашення кредиту здійснюється до 15-го числа кожного місяця згідно визначеного графіка (надалі по тексту - кредитний договір, т. 1 а.с. 4-8). 27.02.2009 року між сторонами підписана Додаткова угода № 1 про внесення змін до Договір кредиту № 028/25-102 від 30.03.2006 року, відповідно умов якої погоджено процентну ставку на рівні 14,5 % річних з 27.02.2009 року (т. 1 а.с. 9). 27.04.2009 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту № 028/25-102 від 30.03.2006 року, згідно якого сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 27 квітня 2009 року становить 27 946,84 дол. США, та продовжити загальний термін кредитування до 29 березня 2018 року, в зв`язку з цим графік погашення заборгованості по кредиту викладено в новій редакції, за яким щомісячний платіж обумовлено в сумі 261 дол. США з травня 2009 року до 15 лютого 2018 р. включно та до 29 березня 2018 р. в сумі 280,84 дол. США (т. 1 а.с. 10, 11). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом безспірно встановлено, що відповідач виконувала умови кредитного договору до 15.05.2014 року включно, останній платіж внесено у розмірі 258,68 дол. США (т. 1 а.с. 19 зв.). Представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що строк подачі позову сплив 11 червня 2011 року через те, що заборгованість виникла з 09.03.2011 р. та пунктом 4.3 кредитного договору визначено, що у разі порушення позичальником його умов зазначених у пунктах 3.3.2-3.3.11 договору протягом більше ніж 90 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Відповідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Проте доводи відповідача про пропущення строку позовної давності суд до уваги прийняти не може, оскільки [PERSON] , як зазначено вище, сплачувала кредитні кошти до 15 травня 2014 року, чим переривала строк позовної давності. При цьому позов поданий 13.05.2017 р., про що свідчить поштовий штемпель на конверті (т. 1 а.с. 43), тобто в межах трьохрічного строку звернення до суду. Відповідно положень ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні пояснення відповідача про те, що кредит вона отримувала в розмірі 36 177,83 дол. США, так як будь якими доказами це не доведено. Відсутність на копії заяви про видачу готівки № 07-10 від 30.03.2006 року підпису відповідача не спростовує обставин видачі позивачем [PERSON] кредиту у розмірі 50 000 відповідно умов кредитного договору (т. 1 а.с. 161). Так, пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що видача кредиту проводиться готівкою з позичкового рахунку позичальника № [NUMBER] Дарницькому відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк» на споживчі потреби. Факт видачі кредитних коштів за договором кредиту № 028/25-102 від 30.03.2006 року у розмірі 50 000 дол. США, що еквівалентно сумі 252 500 грн., в день укладення договору підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 30.03.2006 р. по 04.03.2011 р. (т. 2 а.с. 4-6). Положеннями ст. ст. 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Жодних вимог до банку щодо неотримання кредиту в повному обсязі відповідач не заявляла, умови договору виконувала, до того ж 27.04.2009 року сторони вносили зміни до кредитного договору, у якому визначено та погоджено розмір залишку заборгованості за кредитом, що [PERSON] не оскаржувалося. Відповідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17 145,08 дол. США, що включає: заборгованість за кредитом у розмірі 12 025,41 дол. США та по відсоткам у розмірі 5 119,67 дол. США. При цьому суд враховує наступні обставини. Попередньо позивач 25.12.2015 року звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором станом на 03.09.2015 р. у розмірі 16 182,09 дол. США. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2017 р. у задоволенні позову було відмовлено (т. 1 а.с. 57-59). У зв`язку з цим суд відмовляє в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором станом до 03.09.2015 р., що було предметом спору у іншій справі, та з урахуванням наявних у справі платіжних документів і виписки по рахунку встановив, що заборгованість за період з 04.09.2015 р. станом на 06.04.2017 р. по тілу кредиту становить у розмірі 5 067 дол. США (8 873,57 дол. США на 05.04.2017 р. - 3 914,57 на 18.08.2015 р. + 108 дол. США за 12 днів з 04.09.2015 р. по 15.09.2015 р.). Відповідно п. 2.4 кредитного договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на фактичну заборгованість за кредитом, за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360), щомісячно в передостанній робочий день місяця, при розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Заборгованість за відсотками за період з 04.09.2015 р. станом на 06.04.2017 р. з врахуванням щомісячних оплат по 261 дол. США із розрахунку 14,5 % річних становить у розмірі 627,20 дол. США. Попереднє звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до суду з позовом до [PERSON] також перервало строк позовної давності. У спростування викладених обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано. Зобов`язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 067 дол. США та відсотки у розмірі 627,20 дол. США, що загалом складає 5 694,20 дол. США. У решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2 262 грн. 10 коп. (33,21 % ціни позову).

Outcome: partial