Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

ПАТ «Київенерго» звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що на ім'я відповідача відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії [NUMBER] та ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електроенергії та надсилає [PERSON] платіжні документи на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату. Відповідач свої зобов'язання не виконує, не здійснює платежів за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2018 року складає 19 546,05 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року позивача Публічне акціонерне товариство «Київенерго» замінено на правонаступника Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі». В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, на ім'я відповідача [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії [NUMBER] Публічне акціонерне товариство «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», діє згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 (далі - Правила). Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісячно. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення визначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов'язання виконує належним чином, здійснює постачання електричної енергії. Відповідач свої зобов'язання не виконує, не здійснює платежів за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка станом 01.01.2018 року становить 19 546,76 грн., та складається з: 14 480,29 грн. - заборгованість фактично спожиту електроенергію; 772,04 грн. - 3% річних; 4 293,72 грн. - інфляційна складова боргу (а.с. 16-19). На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст. 642 ЦК України визначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved