Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № б/н від 08.01.2013 р., який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800 грв. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. Станом на 31.08.2015 р. за нею рахується заборгованість у сумі 12193.26 грв., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 2170 грв., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 6716.44 грв., заборгованості за пенею і комісією у сумі 2250 грв. та штрафу, який складається з фіксованої частини у сумі 500 грв. та процентної складової у сумі 556.82 грв. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, в якій зазначив що не заперечує відносно розгляду справи в його відсутності та ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2015 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, на підставі якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2800 грв. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, і зобовязалася сплачувати за користування ним по 2.5 % в місяць з терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка не виконала. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31.08.2013 р. за нею рахується заборгованість у сумі 12193.26 грв., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 2170 грв. та заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 6716.44 грв. Крім того, згідно п. 2.1.1.7.5. умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грв. + 5 % від суми позову. За вказаним пунктом умов та правил надання банківських послуг відповідачці нарахований штраф за користування кредитом, який складається з фіксованої частини у сумі 500 грв. та процентної складової у сумі 556.82 грв. Отже, до стягнення підлягає заборгованість у сумі 12193.26 грв. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути 21193.26 грв. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з неї слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1218 грв. сплачений при поданні позовної заяви до суду. Тому,

Outcome: approved