Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач 01.11.2019 звернулася до суду з указаною позовною заявою та просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її двоюрідного брата, [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що [INFO] помер її двоюрідний брат, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 5,470 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] його матері, [PERSON], померлій [INFO]. При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], постановою нотаріуса від 17.09.2018 їй було відмовлено у його видачі такого, у зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску цього строку позивач вказує на те, що вона з об'єктивних причин не змогла вчасно подати заяву до нотаріальної контори, оскільки про наявність спадкового майна [PERSON], дізналася лише 2018 року від орендаря земельної ділянки, ФГ «Зоря». Крім того, вказувала, що не є спадкоємцем першої черги, тому вважала, що вказана земельна ділянка спадкувалася після смерті [PERSON] її синами, як за спадкоємцями першої черги. Оскільки у позасудовому порядку визнати за собою право власності на вказану земельну ділянку не представляється можливим, через пропуск встановлено законом строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач звернулася до суду з указаним позовом. Позивач та її представник правом на участь у судовому засіданні не скористалися, від представника надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з мотивів, наведених у позові (а.с.71). Представник відповідача Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області просив справу розглядати за відсутності представника (а.с.31), проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановивши відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, враховуючи визнання відповідачами заявлених позивачем вимог, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позов з огляду на наступні для того законні підстави. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2002 (а.с.15). За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, площею 5,470 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Недайводською сільською Радою народних депутатів від 15.01.2002, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 2871 (а.с.5). Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У ході судового розгляду встановлено, що за життя [PERSON] заповітів не складала та нотаріально не посвідчувала, тому спадкування після її смерті здійснювалося за законом в порядку визначеної черговості. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як засвідчують матеріали справи, [PERSON] мала трьох синів, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Її чоловік, [PERSON] помер раніше за свою дружину, а саме, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Згідно з листом завідувача Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. від 16.01.2019 № 80/02-14 (а.с.41), після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, оскільки із заявами про прийняття спадщини після смерті останньої ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. З довідки виконкому Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 10.09.2018 № 555 слідує, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], до дня своєї смерті, [INFO], разом з нею був зареєстрований та проживав її син, [PERSON] (а.с.50). Таким чином, зважаючи на те, що на день смерті [PERSON] її син, [PERSON] значився зареєстрованим та проживав разом з нею за вищевказаною адресою, після смерті матері він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а відтак, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], зокрема, належну їй земельну ділянку. [PERSON] помер [INFO], свідченням чого є свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 27.05.2009 (а.с.16). Згідно з ст. ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Як передбачено ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. З матеріалів спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] слідує, що із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом та видачу свідоцтва до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контри ніхто окрім [PERSON], позивача по справі, не звертався. Заповітів від імені [PERSON] за його життя не складалося та не посвідчувалося. Свідоцтв про прийняття спадщини не видавалося. Наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між двоюрідним братом та сестрою по лінії матері, підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] (матері позивача [PERSON]) та [PERSON] (матері [PERSON]) (а.с.6-7), свідоцтвами про шлюбу, згідно з якими після реєстрації шлюбу [PERSON] (мати позивача) змінила прізвище на «[PERSON]», а [PERSON] (мати [PERSON]), - на «[PERSON]» (а.с.8-9), свідоцтвом про народження та реєстрацію шлюбу позивача [PERSON] (а.с.10,12), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] не встановлено, оскільки [PERSON] (батько) помер [INFO], [PERSON] (брат) помер [INFO] (а.с.34), [PERSON] (брат) помер [INFO] (а.с.35). Крім того, хоча [PERSON] помер пізніше за свого брата, [PERSON], однак із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього він не звертався, як засвідчують матеріали спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.44-54). Відповідно до довідки виконкому Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 13.09.2018 № 560 (а.с.48), [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], до дня своєї смерті, [INFO], один. Частиною 1 ст. 1265 ЦК України визначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею п'ятої черги після смерті двоюрідного брата, [PERSON], померлого [INFO], а відтак має право на спадкування належного їй за життя майна за відсутності спадкоємців першої черги, яке реалізувала шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріуса 17.09.2018. Як визначено ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку. У зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження факту прийняття спадкового майна та несвоєчасним зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], постановою нотаріуса від 17.09.2018 (а.с.53) [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], почав відлік відповідно з дати його смерті та закінчився [INFO]. У розумінні ст. 1269 ЦК України, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за №7 визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно з ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 4 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, пов'язані з тим, що вона з об'єктивних причин не змогла своєчасно подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна, а саме земельної ділянки у тітки, та в послідуючому, у двоюрідного брата, а дізналася про наявність такої лише у 2018 році від орендаря, після чого відразу звернувся до нотаріуса, суд визнає поважними, тому на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] із визначенням їй додаткового строку тривалістю в 2 місяці, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідного брата, [PERSON], померлого [INFO], який слід обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили. Надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини, за відсутності спадкового спору стосовно прийняття спадкового майна, є підставою для оформлення за спадкоємцем спадкових прав у встановленому законом порядку. З огляду на характер спору, відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне покласти їх на рахунок позивача.

Outcome: approved