overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач 06.06.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що фактично сімейні відносини припинили своє існування з 30 жовтня 2014 року. Позивач у судове засідання не з`явилася проте, направив до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просить розглядати справу без її участі та розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяву про відкладення справи або про розгляд справи у його відсутності не надав. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. Ухвалою суду 28 серпня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. 02 жовтня 2018 року ухвалою суд звернувся з судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу [PERSON] щодо допиту [PERSON] Матеуша в якості відповідача по даній справі. 14 лютого 2018 року на адресу суду надійшла відповідь на судове доручення з якої судом вбачається, що [PERSON] Матеуш не отримав надісланої йому документації і не зявився на виклик також, зясовано що у нього відсутня прописка на території [PERSON]. 31.08.2016 року останній виїхав в Голландію при цьому в реєстр не внесені дані щодо адреси проживання. Ухвалою суду 29.11.2018 року справу призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони припинили фактичні шлюбні стосунки з 30 жовтня 2014 року. Шлюб зареєстрований 27 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області про що зроблений актовий запис №1895 між [PERSON] та\~ [PERSON]\~Матеуша,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №102141 виданого 12.07.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькійй області. Від шлюбу дітей не має Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини справи суд вважає, що перспектив для збереження сімї не має та проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 704,80 грн. в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач 06.06.2019 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 28.01.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені з серпня 2016 року. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER] , виданого 28.01.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області сторони перебувають з 28.01.2006 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 14. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана 27.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач 06.07.2015 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 16.07.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №932. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що у сторін спільне життя не склалося, відповідач проживає з іншою жінкою. Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище Денисенко. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 16.07.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №932, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «1-ЕЛ» №061561. Свідоцтво про народження серії «1-ЕЛ» №146618 свідчать, що у сторін за час шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Що стосується вимоги позивача про відновлення її дошлюбного прізвища «Денисенко» на підставі статті 113 СК України, то дійсно вона має таке право, однак в даному випадку відновлення дошлюбного прізвища колишнього подружжя не є компетенцією суду, адже тільки в порядку окремого провадження у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач 06.07.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 14.12.2007 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, різних поглядів на ведення домашнього господарства. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : дочок - 08.03.1993 та 27.04.1999 років народження, які проживають та залишаться проживати із відповідачкою. Крім цього, він бажає утворити нову сім»ю. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав з викладених в ньому підстав та не заперечував щодо вирішення справи в заочному порядку у відсутності відповідачки. Відповідачка повторно в засідання не з»явилася з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялася належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень на а. с. 23, 27. Від неї не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 14.12.2007 року в виконавчому комітеті Супрунівської сільради Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 16 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу двох мають неповнолітніх дітей ( а. с. 7 ), які проживають та залишиться проживати із відповідачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків. Позивач категорично заперечує примирення. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач 06.07.2016 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона навчається у Селидівському гірничому технікумі на денній формі навчання. Відповідач є її батьком. На теперішній час добровільно допомоги батько не надає, тому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу щомісяця починаючи з дня подання заяви і до кінця її навчання. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилися, надали суду заяви з підтриманням позовних вимог та їх визнанням, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження I-НО № 035798, виданого 12.05.1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану м.Селидове, актовий запис № 68. Відповідно довідки виданої 27.04.2016 року Селидівським гірничим технікумом, [PERSON] навчається у Селидівському гірничому технікумі 3 курсі денного відділення зі спеціальністю ОДР з 01.09.2013 року по 01.07.2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, те, що відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу. Відповідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивач 06.07.2016 року звернувся до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 06.07.2016 р. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд вважає необхідним згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач 06.07.2016 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинилися з лютого 2015 року. Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу у його відсутність. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-НО №029490, виданого 24.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 27.08.2005 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 6. Подружжя є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО №147450, виданого виконкомом Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинилися з лютого 2015 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач 06.07.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 12.10.14 р.. За час шлюбу у сторін народилась одна спільна дитина - дочка [PERSON] , 16 р. н.. Зазначає, що сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вона переконана у відсутності можливості зберегти шлюб. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 28.07.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 12.08.20 р.. За станом на 03.09.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають спільну неповнолітню дитину, але позивач не бажає збереження свого шлюбу, відповідач же не подав до суду відзиву на позовну заяву чи іншу заяву по суті спору, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12.10.14 р. Велицькою сільрадою Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 12.10.14 р., актовий запис № 1. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач 06.08.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 05.05.06 р.. До шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON], [INFO] Зазначає, що останнім часом сторони не підтримують шлюбних стосунків, не прагнуть збереження свого шлюбу. Спільне життя сторін не склалось. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що на примирення категорично не згідна, так як сторони як подружжя не проживають на протязі тривалого проміжку часу - біля 8 - ми років. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що на примирення категорично не згідний, так як сторони як подружжя, дійсно, не проживають на протязі тривалого проміжку часу. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони мають спільну неповнолітню дитину, однак, не підтримують подружніх стосунків тривалий проміжок часу і проживають окремо фактично, не бажають збереження свого шлюбу і відповідач не заперечив проти позову засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05.05.06 р. відділом РАЦС по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 05.05.06 р., актовий запис № 173. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище - «[PERSON]». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у тому обсязі, у якому за законом вона мала обов»язок сплатити судовий збір при подачі розглядуваного позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач 06.08.2018р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем проживали однією сім'єю без укладення шлюбу, [INFO] року в них народився син - [PERSON], який проживає з нею. Відповідач на утримання дитини не надає допомоги, тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без укладення шлюбу, [INFO] року в них народився син - [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 06.08.2018р. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи визнання відповідачем позову, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх сина аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач 06.08.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити її на посаді, оскільки зазначає, що 29.05.2018 року її було звільнено з Київського муніципального академічного театру опери і балету для дітей та юнацтва з посади головного хормейстера у зв'язку із закінченням контракту із порушенням вимог чинного законодавства. Позивач 12.09.2018 року звернувся до суду із заявою про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі, вказала, що наслідки відмови від позову їй відомі та зрозумілі. Учасники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Статтею 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом не встановлено, що дії позивача не суперечать його інтересам, суд вважає можливим задовольнити заяву про відмову від позовних вимог та закрити провадження у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved