Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що [PERSON] 02.04.2013 року отримала кредит у розмірі 300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором; [PERSON] не повернула своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов угоди, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 31.10.2017 року перед банківською установою [PERSON] має заборгованість 20493,84грн. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із відзивом на позов до суду не зверталася, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечив у зверненні до суду представник позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що 2 квітня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.04.2013 року вбачається, що [PERSON] станом на 31.10.2017 року заборгувала позивачу 20493,84грн., з яких: 227,69грн. заборгованість за кредитом, 15264,06грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3550грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. штраф (фіксована частина), 952,09грн. штраф (процентна складова). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як [PERSON] не виконує свої обовязки за кредитним договором і позичкодавець вимагає повернення позики, що залишилася; сплати процентів, належних йому; пені, комісії за користування кредитом та інших витрат. Оскільки судом установлено, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.04.2013 року [PERSON] станом на 31.10.2017 року заборгувала позивачу 20493,84грн., відтак, з відповідача слід стягнути таку суму боргу; а в звязку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в сумі 1600грн.

Outcome: approved