Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Перший заступник прокурора м.Кременчука звернувся до суду з позовом в інтересах виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою кімнатою №6 у гуртожитку для дітей - сиріт, та дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, яка знаходиться в будинку [ADDRESS], достроково припинити дію договору найму житлового приміщення у соціальному гуртожитку від 24.06.2014 року, виселити [PERSON] з житлової кімнати №6 у гуртожитку для дітей - сиріт, та дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, яка знаходиться в будинку [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував там, що до прокуратури м. Кременчука з виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука 07.04.2015 за № 01-04/178 надійшов лист про представництво інтересів держави в особі виконавчого комітету Крюківської районної ради, в суді щодо визнання особи такою, що втратила паво на користування жилими приміщеннями, особами проживаючими в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 487 від 03.07.2009 «Про створення гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа», створено гуртожиток для дітей- сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, в будинку [ADDRESS] Вищевказаним рішенням виконавчий комітет Крюківської районної ради уповноважено приймати рішення про надання житла у гуртожитку для дітей- сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа та видавати ордери на вселення. У подальшому, виконавчим комітетом Крюківської районної ради м. Кременчука прийнято рішення № 116 від 15.05.2014 «Про надання житла [PERSON] у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа» та на підставі даного рішення останньому видано Ордер № 17 від 24.06.2014 на вселення в кімнату № 6 в гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа по [ADDRESS]. 24.06.2014 року на підставі рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука № 116 від 15.05.2014 року, з [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення у соціальному гуртожитку (далі - Договір). Відповідно до умов Договору, виконавчий комітет Крюківської районної ради надає наймачу - [PERSON] у тимчасове користування житлове приміщення на строк до 24.06.2017 року за адресою: [ADDRESS], а саме - 1 койко-місце. В інформації виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області № 01-04/213 від 27.04.2015 зазначено, що у зв'язку із систематичним порушенням правил внутрішнього розпорядку гуртожитку, пошкодженням приміщення, використання його не за призначенням, створення умов, не придатних для спільного проживання з іншими мешканцями гуртожитку, відповідно до заяви від мешканців гуртожитку, виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області, звернувся письмово до [PERSON] з проханням у добровільному порядку вирішити питання про зняття з реєстрації та виселення. У зв'язку з тим, що [PERSON] добровільно не знявся з реєстрації в гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа по [ADDRESS], виконавчий комітет Крюківської районної ради м.Кременчука позбавлений можливості надати дане приміщення для проживання іншим особам, що мають на нього право, тому прокуратура змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. Представник виконавчого комітету Крюківіської районної ради м.Кременчука Полтавської області позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] не проживає з липня 2015 року. При складані акту про не проживання, було встановлено, що в кімнаті [PERSON] брудно, розкидані речі та зламані меблі, антисанітарія. В кімнаті та на кухні валяються порожні пляшки з - під горілки та пива, використані шприци. Згідно пояснень мешканців гуртожитку, до кімнати приходять сторонні особи та мешканці цієї кімнати створили умови, які виключають спільне проживання. Суд вислухавши думку прокурора та представника виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука, які не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення прокурора та представника виконавчого комітету Крюківіської районної ради м. Кременчука Полтавської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради № 487 від 03.07.2009 року «Про створення гуртожитку для дітей - сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа», створено гуртожиток для дітей - сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, в будинку [ADDRESS]. Також, даним рішенням уповноважено виконком Крюківсьокї районної ради м.Кременчука Полтавської області приймати рішення про надання житла у даному гуртожитку і видавати ордери на вселення. Відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області №170 від 08.07.2010 року, затверджено типовий договір найму житлового приміщення в соціальному гуртожитку по [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області №116 від 15.05.2014 року «Про надання житла [PERSON] у гуртожитку для дітей - сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа», вирішено надати житло особі з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON], [INFO], у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та видати ордер на вселення. 24 червня 2014 року виконавчим комітетом Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області [PERSON] було видано ордер №17 на право зайняття 1 койко - місце в гуртожитку по [ADDRESS] в кімнаті №6. 24 червня 2014 року між виконавчим комітетом Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області та [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення у соціальному гуртожитку. Згідно умов укладеного договору виконавчий комітет Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області зобов'язався надати [PERSON] житлове приміщення (житлову площу) в гуртожитку на підставі ордера та цього договору на строк до 24 червня 2017 року. Відповідно до п.п.3.2 договору найму [PERSON] зобов'язався забезпечувати належне утримання житлового приміщення та його прибирання в тому числі і площ загального користування разом з іншими мешканцями гуртожитку (згідно графіку чергувань), не допускати безгосподарного користування ним та проживання сторонніх осіб. Згідно п.3.7 цього договору [PERSON] зобов'язався не порушувати прав та інтересів інших мешканців гуртожитку. П.3.9 договору передбачено, що у разі виселення із житлового приміщення передати його адміністрації в належному технічному і санітарному стані. Відповідно до п.4.4 договору найму наймодавець має право вимагати в судовому порядку виселення наймача без надання іншого житлового приміщення у випадках, передбачених законодавством, зокрема у разі закінчення граничного строку перебування у гуртожитку (три роки), одноразового грубого або систематичного порушення правил внутрішнього розпорядку гуртожитку, пошкодження приміщення, використання його не за призначенням, створення умов, не придатних для спільного проживання з іншими мешканцями гуртожитку, а також не проживання в гуртожитку більше 2-х місяців, крім випадків пов'язаних з хворобою, відрядження тощо, що підтверджується актом складеним відповідною комісією. Згідно п.3 ч.1 ст.9 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», органи місцевого самоврядування відповідно до закону здійснюють контроль за використанням соціального житла за призначенням, визначають виконавця житлових та комунальних послуг у порядку, встановленому законом, вживають заходів щодо забезпечення збереження житлового фонду соціального призначення незалежно від форми власності. Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» передбачено, що надання громадянам житла з житлового фонду соціального призначення здійснюється за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. Таке рішення є підставою для укладення відповідного договору найму соціального житла. Договір найму соціального житла діє до моменту виникнення обставин, за яких наймач соціального житла втрачає право на користування таким житлом. У договорі найму соціального житла обов'язково зазначається вичерпний перелік підстав для припинення дії такого договору, визначених цим Законом. Відповідно до ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, поярдлок укладення та припинення договору найму житла, що є об»єктом права державної або комунальної власноті, встановлюється законом. Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житловго фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Відповідно до ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Ст.109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст.. 27 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» примусове виселення наймача соціального житла без надання іншого житла здійснюється виключно за рішенням суду. Згідно ст..108 ЖК України договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом. П.3 ч.2 ст. 27 даного Закону підставами для розірвання договору найму соціального житла та виселення із соціального житла без надання іншого житла є систематичне порушення правил користування жилими приміщеннями. І системного аналізу положень ЖК України вбачається, що договір найму житлового приміщення може бути достроково розірвано, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, чи систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку. Як вбачається з акту про не проживання від 29 липня 2015 року, що складений комісією працівників КГЖЕП «Автозаводське», [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з липня 2015 року. У кімнаті брудно, сморід, речі розкидані та заламані меблі. Також, як вбачається з матеріалів справи жителі будинку [ADDRESS] (соціальний гуртожиток) 23 лютого 2015 року звернулися з заявою до виконкому Кременчуцької міської ради з проханням вжити заходів до мешканців кімнати №4,№5,№6, а саме виселити цих громадян з гуртожитку, оскільки вони ведуть аморальний спосіб життя, не сплачують за проживання, у кімнатах розтрощили меблі. Тобто в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконує умови договору найму житлового приміщення у соціальному гуртожитку від 24 червня 2014 року. В зв'язку з порушенням умов виконання договору найму, 27.04.2015 року за вих.№01-04/213 виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області на адресу [PERSON] направив вимогу про вирішення в добровільному порядку питання про зняття з реєстрації та виселення з кімнати [ADDRESS], яка в добровільному порядку задоволена не була. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, відповідач [PERSON] систематично порушує правила користування жилими приміщеннями в соціальному гуртожитку по [ADDRESS], не проживає у гуртожитку більше двох місяців, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині достроково розірвання договору найму житлового приміщення у соціальному гуртожитку, що укладений 24 червня 2014 року та виселення [PERSON] із кімнати [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловою кімнатою №6 у гуртожитку для дітей - сиріт, та дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, яка знаходиться в будинку [ADDRESS], то суд приходить до наступних висновків. Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст..72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст..107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем суду не надано належних доказів того, що відповідач [PERSON] не проживає в кімнаті [ADDRESS] понад 6 місяців чи вибув на постійне місце проживання до іншого житлового приміщення. Як вбачається із змісту позовної заяви, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, була заявлена з метою вирішення питання про зняття з реєстрації місця проживання відповідача. Між тим, відповідно до ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може здійснюватись, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що позовні вимоги про виселення відповідача підлягають задоволенню та позивачем не доведено наявність обставин, які є підставою для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, то суд проходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловою кімнатою №6 у гуртожитку для дітей - сиріт, та дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, яка знаходиться в будинку [ADDRESS] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial