Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 19252,47 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору № б/н від 19.01.2009 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобовязання, просить стягнути заборгованість в сумі 19252,47 грн., з яких: 1272,41 грн. заборгованість за кредитом; 13825,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 904,88 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. 15.06.2017 року представником відповідача до суду були подані заперечення проти позову, в яких зазначено, що відповідач не погоджується із сумою заборгованості за кредитним договором, також враховуючи, що кредитний договір був підписаний у 2009 році, [PERSON] заперечує, що саме з доданими до матеріалів справи Умовами, «Тарифами [PERSON]», «Правилами користування платіжною карткою» він був ознайомлений при укладанні договору на отримання кредиту, оскільки підписав відповідач лише заяву на отримання банківської картки. Відповідач також вважає неправомірним нарахування позивачем відсотків за користування кредитом, оскільки про зміну відсоткової ставки він не був повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. 19.01.2009 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір приєднання (відповідачем заповнено відповідну заяву) (а.с. 24). Відповідно до даного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Тому, твердження представника відповідача про те, що [PERSON] не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг не відповідає дійсності. Також, відповідачем не надано доказів звернення до суду з позовами про визнання недійсним кредитного договору з підстав необізнаності з умовами укладеного договору. [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою» (а.с. 30). Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни кредитного ліміту, одночасної зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання банківських послуг по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 28). Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції картрахункам. Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або [PERSON] надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його довіреним особам. Так, відповідачем не надано доказів, що він звертався до банку із відповідними заявами, у звязку з чим суд вважає, що зміна відсоткової ставки відповідає Умовам та правилам надання банківських послуг, з якими був ознайомлений відповідач та яких мав дотримуватись. Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 20.09.2016 року заборгованість позичальника становить 19252,47 грн., з яких: 1272,41 грн. заборгованість за кредитом; 13825,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 904,88 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 19.01.2009 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов заявлено обґрунтовано, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом.

Outcome: approved