Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.10.2006 року № CSQWSE00000691 в сумі 56230,46 грн. В обґрунтування позову позивач стверджує, що заборгованість в сумі 56230,46 грн., виникла внаслідок порушення відповідачем договірних умов щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач стверджує, що відповідач незаконно не виконує власних зобов'язань щодо погашення отриманого кредиту і відсотків за користування ним. Позивач стверджує, що відповідно до умов укладеного з відповідачем договору від 09.10.2006 року, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 13300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за вищевказаним договором відповідач станом на 10.07.2013 року має загальну заборгованість за кредитом - 56230,46 грн., у тому числі: - 3368,11 грн. - заборгованість за кредитом; - 20871,15 грн. - заборгованість за відсотками; - 29996,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по вищевказаному кредитному договору в грошовій сумі 56230,46 грн. і судові витрати 562,30 грн. Вимоги про стягнення поточної і простроченої заборгованості позивач мотивує невиконанням відповідачем обов'язків передбачених Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг, згідно яких відповідач, повинен погашати заборгованість по кредиту і відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених цим договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги частково змінив, відмовившись від стягнення з відповідача в повному обсязі пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 29996,20 грн. і погодився на її стягнення з відповідача в сумі яка буде рівною сумі заборгованості за кредитом тобто 3368,11 грн. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти змінених позовних вимог. 2 Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача із заявою про надання кредиту. Відповідно до укладеного договору № CSQWSE00000691 від 09.10.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 13300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач порушив умови договору, що призвело до утворення заборгованості по даному кредитному договору. Судом встановлено, що визначені позивачем суми заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками, і пені за несвоєчасність виконання зобов'язань ґрунтуються на розрахунку заборгованості за договором № CSQWSE00000691 від 09.10.2006 року станом на 10.07.2013 року (а.с.4-7), при цьому дані види заборгованості підлягають до стягнення у розмірі заявлених позивачем до стягнення, а саме: 3368,11 грн. - заборгованість за кредитом, 20871,15 грн. - заборгованість за відсотками і 3368,11 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, так як така заборгованість у нього виникла станом на 10.07.2013 року. За таких обставин, суд вважає встановленими факти укладення договору про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем, а також вважає доведеними твердження позивача про наявність простроченої заборгованості за кредитом, за відсотками і пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, оскільки ці факти підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - зміна умов зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів. Отже, суд визнає, що відповідач допустив істотні порушення умов договору про надання банківських послуг № CSQWSE00000691 від 09.10.2006 року, та всупереч вимог ст.ст. 526, 610,611,1050 ч. 2,1054 ч.1 ЦК України не виконав законних вимог позивача щодо повернення заборгованості за договором, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача за кредитом - 3368,11 грн., за відсотками - 20871,15 грн., і пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3368,11 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд встановив, що судовий збір позивачем було сплачено сумі 562,30 грн. Отже, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 281,15 грн. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для часткового задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: partial