Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулося в суд з позовом про стягнення із [PERSON] 11827,67 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.2013 року у м.Львові по вул.Патона, 23, з вини [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], сталась ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль Toyota CАMRY, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Універсальна» згідно полісу №АВ/9618198 від 16.04.2013 року, позивач виплатив [PERSON] за його заявою 11827,67 грн. страхового відшкодування. Проте, страхувальник залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а тому відповідно до положень ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати до [PERSON] регресний позов.На підставі зазначеного, просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в порядку регресу, 11827,67 грн. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Універсальна» згідно полісу №АВ/9618198 від 16.04.2013 року (а.с.4). Об'єктом страхування за договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], тобто зазначений договір є договором майнового страхування. Згідно умов договору страхування страховим випадком є, зокрема, пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП. Також встановлено, що 25.07.2013 року на вул.Патона, 23 у м.Львові сталась ДТП - зіткнення автомобіля ВАЗ, номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], з автомобілем Toyota CАMRY, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 28.08.2013 року (а.с.7), [PERSON] визнаний винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно даної постанови [PERSON] порушив Правила дорожнього руху, оскільки керуючи автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota CАMRY, номерний знак [NUMBER], який стояв припаркований позаду цього, після чого місце пригоди залишив не повідомивши орган чи підрозділ міліції. Відповідно до звіту про оцінку №955/13 від 07.10.2013 року, виконаного СПДФО [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ автомобіля Toyota CАMRY, номерний знак [NUMBER], становить 12337,67 грн. (а.с.13-15). Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про відшкодування матеріального збитку, завданого в результаті ДТП (а.с.5). На підставі страхового акту № 4043/1 (а.с.9-10) [PERSON] виплачено ПАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 11827,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №44021 від 10.10.2013 року (а.с.30). Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а також ст.38 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Як видно з матеріалів справи, спірні правовідносини мають ознаки регресу. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст.38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що [PERSON] самовільно залишив місце пригоди, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 11827,67 грн. потерпілій особі - [PERSON], а також те, що відповідач до теперішнього часу завдані збитки у добровільному порядку не відшкодував, суд вважає, що позов є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відтакпідлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.32).

Outcome: approved