Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 03.06.2013 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідачка в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 13 918,48 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ст. 174 ЦПК України суд приймає заяву відповідачки про визнання позову, оскільки визнання позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 03.06.2013 року між банком та відповідачкою укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та плюс 5% від суми позову. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.07.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 13 918,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 295 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9134,50 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3350 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 638,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 918,48 грн., позов визнала, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved