Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач 07.04.2014 року звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 01.03.2007 року, між ним та ФОП [PERSON] (далі Орендар) було укладено договір оренди землі № 122, за яким він передав в оренду, строком на 10 років, належну йому на підставі державного акта на право власності серії Р2 № 622344 земельну ділянку пл. 3.93 га сільськогосподарського призначення розташовану на території Підгорянської сільської ради Кобеляцького району. В грудні 2011 року, він отримав від відповідача письмове повідомлення про те, що орендар [PERSON] помер, а відповідач як його спадкоємець, як такий, що прийняв на себе всі права та обов»язки орендаря за договором оренди землі та такий, що разом з Орендарем використовува та обробляв земельну ділянку, бажає надалі продовжувати орендні відносини з ним. Вважає, що смерть [PERSON] та припинення його діяльності як ФОП, відповідно до ст.31 ЗУ «Про оренду землі» та п.28 договору про оренду землі, є підставою для припинення цього договору, а тому відповідач незаконно користуєтья його земельною ділянкою. Просить витребувати від відповідача його земельну ділянку. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що його батько, який помер [INFO], був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а не юридична особа, тому доводи позивача є безпідставними та такими, що не грунтуються на законі. Просив у позові відмовити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки пл. 3,93 га, переданої для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгорянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що підтверджується державним актом на право власності на землю (а.с.5). 01.03.2007 року, позивач уклав з ФОП [PERSON] договір оренди землі №122 на строк 10 років (а.с.6-16). Судом встановлено, що [INFO], [PERSON] помер. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в зв»язку зі смертю [PERSON], 13.12.2011 року діяльність фізичної особи-підприємця припинено (а.с.27). Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Відповідно до ст.31 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: - закінчення строку, на який його було укладено; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; - поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; - смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; - ліквідації юридичної особи-орендаря; - відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; - набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; - припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно п. 32 договору оренди від 01.03.2007 року, укладеного між позивачем і [PERSON], дія договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи - орендаря. В свою чергу, статтею 7 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями. Таким чином, оскільки договором оренди передбачено його припинення, внаслідок ліквідації юридичної особи - орендаря, застосування до спірних правовідносин ст. 7 ЗУ «Про оренду землі», є невірним. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений [PERSON] судовий збір при подачі позовної заяви, в межах визначених законом.

Outcome: approved