Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач 11.02.2019 року ( відповідно до поштового штампу) звернувся до суду з позовом, в якому просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0910/82/105487 від 07.03.2007 року в сумі 564 847,83 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 15 040 134,26 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою ніж 712 887,00 грн; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 10 693,30 грн та витрати на проведення оціночної експертизи у розмірі 3000,00 грн. В обгрунтування позову вказано, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0910/82/105475, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 45 900,00 дол. США, строком до 05.03.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 07.03.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з укладенням кредитного договору та договору іпотеки кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, в разі наявності заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки. Станом на 26.07.2018 року заборгованість позичальника складає 564 847,83 дол. США. В ході проведення претензійно - позовної роботи стало відомо, що іпотекодавець [PERSON] померла, та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась [PERSON] . Позивач вважає, що прийняття [PERSON] спадщини після [PERSON] , відсутність її волевиявлення про відмову від такої спадщини надали є підставою для висновку про наявність факту правонаступництва відповідача після смерті [PERSON] , в тому числі у її правовідносинах з банком з приводу виконання обов`язків за кредитним договором та договором іпотеки. На підставі цього та в зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо погашення кредитної заборгованості [PERSON] . Проте, станом на дату подачі позовної заяви заборгованість за кредитом повернута не була, а тому банк змушений звернутись до суду (а.с. 39-43). 09.07.2019 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказала, що про смерть [PERSON] позивачу було достовірно відомо з 2012 року в рамках розгляду цивільної справи Корольовським районним судом м. Житомира за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач протягом семи років не вчиняв жодних дій по пред`явленню до спадкоємця будь яких вимог, тому відповідач вважає, що в силу ст. 1281 ЦК України кредитор мав пред`явити до неї вимогу протягом 6-ти місяців коли він дізнався про відкриття спадщини та оскільки банк цього не зробив, заявлені вимоги є необґрунтованими та відповідач просить відмовити у їх задоволенні (а.с. 81-82). 20.01.2021 року судом залучено до участі у справі правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Акціонерне товариство «Оксі Банк». В судове засідання представник позивача Акціонерне товариство «Оксі Банк» не з`явився. Представником Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Коваленко С.О. заявлено клопотання про проведення розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій посилаючись на те, що 22.09.2014 року банком направлено претензію з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, з урахування загального строку позовної давності для звернення позивача до суду, який минув у вересні 2017 року відповідач просила відмовити у задоволенні позову. Від представника відповідача - адвоката Радушинської Н.В, надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Третя особа - [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 07.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0910/82/105487, за умовами якого [PERSON] надано кредит в сумі 45 000,00 доларів США, на строк до 05.03.2017 року, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 13,75 % річних (а.с. 8-9). 07.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки та в забезпечення вимог іпотекодержателя за кредитним договором №014/0910/82/105487 від 07.03.2007 року передано в іпотеку житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який на праві власності належить [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно розрахунку, заборгованість за кредитним договором 07.03.2007 року №014/0910/82/105487 становить 564 847,83 дол. США (а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 62). З матеріалів спадкової справи №112/2012 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] (а.с. 59). 22.09.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було направлено [PERSON] претензію кредитора, в якій банк вимагав погасити заборгованість [PERSON] за кредитним договором №014/0910/82/105487 від 07.03.2007 року в розмірі 74 896,44 дол. США, одноразовим платежем. Банк попередив, що в разі невиконання вимоги банк звернеться до суду із вимогою про звернення стягнення на успадковане майно (а.с. 143). 03.09.2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, на підставі якого, а також Акту прийому-передачі документації за договором про відступлення права вимоги, Акціонерне товариство «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором №014/0910/82/105487 від 07.03.2007 року, договором поруки №1 від 07.03.2007 року, що укладений з [PERSON] , договором поруки №2 від 07.03.2007 року, що укладений з [PERSON] . Суд зауважує, що згідно Акту прийому-передачі документації за договором про відступлення права вимоги, ОТ «Оксі банк» передано оригінали кредитний договір №014/0910/82/105487 від 07.03.2007 року, договір поруки №1 від 07.03.2007 року, що укладений з [PERSON] , договір поруки №2 від 07.03.2007 року, що укладений з [PERSON] . Проте, відомостей про передачу договору іпотеки від 07.03.207 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , позивачем не надано. Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частина перша ст. 575 ЦК України визначає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У ст. 1 Закону України «Про іпотеку» міститься поняття іпотеки, що є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вже встановлено, спадкоємцем іпотекодавця [PERSON] є відповідач [PERSON] , якою заявлено клопотання про застосування строку позовної давності на підставі ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися з його смертю. Обов`язок відшкодувати борги померлого переходить до спадкоємців. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, згідно частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Правила частини четвертої статті 1281 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини іпотекодавця) передбачали, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Одразу після того, як кредитор дізнався, що його боржник помер, він зобов`язаний звернутись з претензією кредитора до нотаріуса, у якого відкрита спадкова справа. Якщо спадкова справа у жодного нотаріуса на момент звернення не відкрита, кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, адже Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та ін. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину позбавляється права вимоги. Згідно з правовою позицією Верховного суду України у справі № 6-33цс15, строки, встановлені у ст. 1281 ЦК для пред`явлення вимог кредитором спадкодавця, є присічними, преклюзивними. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1281 та 1282 ЦК щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Виходячи з того, що претензію від 22.09.2014 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було направлено [PERSON] вже як спадкоємцю [PERSON] , є підстави стверджувати, що про відкриття спадщини після смерті [PERSON] банку було відомо вже 22.09.2014 року. З матеріалів спадкової справи №112/2012 року, заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 27.11.2012 року вбачається, що до 22.03.2015 року та тим більше станом на 24.06.2019 року ( час надання спадкової справи на запит суду) АТ «Райффайзен Банк Аваль» не зверталось до нотаріуса з вимогою до спадкоємців іпотекодавця. Таким чином, у встановлений ст. 1281 ЦК України строк, а саме протягом шести місяців від дня, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини свої вимоги до спадкоємців [PERSON] банк не пред`явив. На підставі викладеного, пропуск строків, визначених частинами 1, 2 ст. 1281 ЦК України позбавило кредитора права вимоги, що має наслідком неможливість вимагати у суді захисту відповідного права, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для стягнення судового збору на користь позивача - відсутні.

Outcome: dismissed