Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

ПАТ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору № СМ-SME200/303/2007 укладеного 20.12.2007 року та № СМ-SME200/304/2007 від 20.12.2007 року. Умови кредитного договору не були виконані, що змусило позивача звернутися до суду для захисту своїх прав. Представник позивача не зявилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи. Відповідачі до судового засідання не з′явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № СМ-SME200/303/2007 , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 36446, 10 Швейцарських франків. В подальшому були укладені різні додаткові договори до вище зазначеного кредитного договору, а також було укладено кредитний договір № СМ-SME200/304/2007. В забезпечення кредитного договору 21.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] були укладені договори поруки SR-SME200/303/2007 та № SR-SME200/304/2007 . У звязку з неналежним виконанням договору надання кредиту за умовами наведених угод, відповідачу була направлена досудова вимога про дострокове погашення кредитної заборгованості, яка були залишена без задоволення. Таким чином, станом на 02.09.2016 рік, заборгованість відповідачі по кредитному договору № СМ-SME200/303/2007 укладеного 20.12.2007 року складає 2206663, 61 гривень. Таким чином, станом на 28.07.2014 рік, заборгованість відповідачі по кредитному договору № СМ-SME200/304/2007 укладеного 20.12.2007 року складає 1156864, 69 гривень. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують суттєві умови щодо додержання порядку та строків погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. На підставі викладеного та

Outcome: approved