Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач 02.03.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтувавши неналежним виконанням умов кредитного договору від 06.08.2008 року та договору поруки від 06.08.2008 року з боку відповідачів, внаслідок чого станом на 10.11.2014 р. виникла заборгованість за кредитом в розмірі 37\~042,54 грн. Просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні не визнала, просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність» У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. ст. 610, 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов?язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.612 ЦК України, боржник є таким, який прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його у строк, обумовлений договором, у звязку із чим наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. З кредитно-заставного договору № КТНЗАU91780523 від 06.08.2008р. вбачається, що позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 38\~367,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 05.08.2013р. (а.с.10-13). Згідно договору поруки від 06.08.2008 року, поручитель [PERSON] зобовязалася перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій. (а.с.14). Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 10.11.2014р. складає: 37042,54 грн., з яких: 13\~062,72 грн. заборгованість за кредитом; 3563,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1144,80 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 17\~269,62 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 250 грн. штраф (фіксована частина), 1752,03 грн. штраф (процентна складова). (а.с.4-6). В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З матеріалів справи вбачається, що в кредитному договорі від 06.08.2008 року строк виконання основного зобов'язання визначений 05 серпня 2013 року (п.17.1.5 договору). Згідно з п. 11 договору поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитною угодою. При цьому з 21 листопада 2010 року [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Останнє погашення 15.11.2011 року у сумі 7726,96 грн. пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 06.08.2008 р. а.с.-4-6. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту на загальну суму 37\~042,54 грн. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України) Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема ч.2 ст. 258 ЦК України, передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки( пені, штрафу). Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які зобовязують боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний платіж починається з моменту порушення строку його погашення. У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. З матеріалів справи вбачається, що в кредитному договорі від 06.08.2008 року строк виконання основного зобов'язання визначений 05 серпня 2013 року. Позивач звернувся до суду з позовом до поручителя в березні 2015 року. Разом з тим договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, а тому підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно з якими порука вважається припиненою, оскільки кредитор після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців. При таких обставинах позовні вимоги до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенні.

Outcome: partial