Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8952 грн. 75 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши обумовлену договором суму кредиту. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором щодо погашення суми кредиту та сплати нарахованих відсотків не виконує, внаслідок чого, станом на 30.11.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 20317 грн. 64 коп., яка складається з наступного: 6901 грн. - заборгованість за кредитом, 10143 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3273 грн. 17 коп. - заборгованість по комісії. Оскільки рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року з відповідача стягнуто заборгованість у розмірі 12267,40 грн., вказана сума віднімається від загального розміру заборгованості, і залишок заборгованості становить 8050 грн. 24 коп. Також банком відповідно до умов договору нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 402 грн. 51 коп. штрафу (процентна складова - 5 % від суми заборгованості). На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8952 грн.75 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Додатково пояснив, що банк відповідно до укладеного 04 вересня 2008 року кредитного договору встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 7000 грн. Погашення заборгованості повинно було відбуватися щомісячними платежами в розмірі 7% від суми залишку заборгованості, а також 2,5% від суми залишку заборгованості відповідач мав сплачувати щомісячно на погашення відсотків. При простроченні сплати заборгованості нараховувалась комісія в розмірі 1% від тіла кредиту. Вказані умови щодо повернення кредиту викладені на сайті банку в «Тарифах банку». У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року з відповідача на користь банку було стягнуто 12267 грн. 40 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором, у зв'язку з чим при підрахунку розміру заборгованості відповідача станом на 30.11.2014 року ця сума була вирахувана з загального розміру заборгованості за кредитним договором за весь період його дії. Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову та заяву про застосування позовної давності, в яких зазначив, що згоди на сплату 30% за користування кредитними коштами він не давав, про довідку щодо зміни умов кредитування йому нічого невідомо. Зазначив, що під час підписання заяви про відкриття рахунку поле, передбачене для розміру відсоткової ставки, заповнене не було. Також вказав, що заява зі сторони банку була підписана невідомою йому особою, повноваження якої йому ніхто не підтвердив, будь-яких доказів стосовно цієї обставини в суд позивачем не надано. Ніяких договірних документів з банком він не підписував, до стандартних форм договору приєднання банку не приєднувався, з правилами користування платіжними картками ознайомлений не був, доказів перетворення банку з ЗАТ на ПАТ йому надано не було. Відповідач пояснив, що 16 серпня 2011 року ним були сплачені по домовленості з банком 8020 грн. в рахунок погашення отриманих кредитних коштів та процентів за користування ними, проте незважаючи на це банк звернувся до Оболонського районного суду м. Києва, рішенням якого від 27 січня 2012 року з нього стягнуто 12267 грн. 40 коп. Крім того, відповідач просив суд застосувати позовну давність до позовних вимог. В судове засідання відповідач та його представник не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, поважних причин неявки з поданням відповідних доказів не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» (Банк) (правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді заяви позичальника та запропонованих Банком Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (Умови і правила), за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 6901 грн., встановивши кредитний ліміт в розмірі 7000 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, строк дії ліміту відповідає терміну дії картки. З пояснень представника позивача вбачається, що Тарифами банку, які викладені на сайті банку, але суду позивачем не надані, передбачено, що позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми залишку заборгованості, а також щомісячно сплачувати 2,5% від суми залишку заборгованості на погашення відсотків. Відповідно до п.6.5, 6.6 Умов і правил клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним договором, а у випадку невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Згідно п.8.6 Умов і правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається з п.9.12 розділу Умов і правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не поінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Зі змісту п.5 розділу ІІ Умов і правил вбачається, що за користування кредитом, наданим держателю, при наявності пільгового періоду, держатель сплачує відсотки по пільговій відсотковій ставці (0,01% річних) у рамках встановленого пільгового періоду по кожній платіжній операції. Погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Строки та порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведені у пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості за кредитом. Строк погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановленого мінімального обов'язкового платежу проводиться в наступному порядку: строк погашення відсотків за кредитом - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (у графі MONTH). За користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів в році. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та овердрафтом) держатель сплачує відсотки за завищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначається тарифами. Відсотки за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом і овердрафтом), передбачені тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку. Як вбачається з розрахунку заборгованості Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів у розмірі 6901 грн. Проте у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо погашення суми кредиту та сплати відсотків рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь банку за позовом банку стягнуто 12267 грн. 40 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 31 жовтня 2011 року, яка включає в себе 6901 грн. - заборгованість за кредитом, 3668 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 638 грн. 02 коп. - заборгованість по комісії, 500 грн. штраф (фіксована частина), 560 грн. 35 коп. (процентна складова). При зверненні до суду з вказаним позовом 29 січня 2015 року банк надав суду розрахунок заборгованості відповідача за договором станом на 30 листопада 2014 року, з якого вбачається, що банком визначено заборгованість у розмірі 20317 грн. 64 коп. за весь період дії договору (з моменту знання коштів 19 вересня 2008 року до 30 листопада 2014 року), а потім вирахувано розмір заборгованості (8952 грн. 75 коп.), яку банк просить стягнути, шляхом віднімання від розміру заборгованості за весь період розміру заборгованості, стягнутої рішенням суду. Суд вважає вимоги про стягнення заборгованості на підставі вказаних розрахунків необґрунтованими, оскільки у суду відсутні підстави для повторного розгляду підстав та розміру нарахування заборгованості до 31 жовтня 2011 року, оскільки вказане питання вирішено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року. Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором за період з 01 листопада 2011 року по 30 листопада 2014 року банком не надано. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що знята відповідачем з рахунку суму кредитних коштів в розмірі 6901 грн. станом на 31 січня 2011 року обліковується як прострочена заборгованість за кредитом. Таким чином, з цього часу банк знав про невиконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору та наявну заборгованість. 17 серпня 2011 року відповідач сплатив банку в рахунок погашення заборгованості 8020 грн., після чого жодних проплат відповідачем здійснено не було, що також підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно пунктів 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наявність заяви відповідача про застосування позовної давності, а також те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 29 січня 2015 року, тобто після спливу позовної давності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed