Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до Вінницького міського суду вінницької області із цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 245 454,50 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.07.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір VIW9GA0000000003, згідно умов якого позичальник отримала у банку кредит у розмірі 93637,38 доларів США на термін користування до 24.07.2018 року, зобов'язавшись при цьому сплачувати кредитору за користування коштами проценти у розмірі 1,25 % на місяць. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 24.07.2008 року, відповідно до умов якого поручитель поручився за повне та своєчасне виконання кредитних зобов'язань [PERSON] Оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, утворилась заборгованість, яка станом на 22.01.2014 року складає 245 454,50 доларів США, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому банк просить суд стягнути на його користь достроково всю суму кредиту, а також нараховані проценти за користування кредитом та пеню за прострочення виконання кредитних зобов'язань. Ухвалою суду від 14.03.2014 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON], оскільки останній помер [INFO], в іншій частині позову розгляд справи продовжено. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Молодецький О.С. вимоги позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному з підстав, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. Зокрема він зазначив, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.04.2011 року по справі № 2-23/11 задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та звернуто стягнення на предмет іпотеки, належний іпотекодавцю [PERSON], за рахунок чого задоволено вимоги банку саме за кредитним договором, заборгованість по якому є предметом спору також і у даній справі. Відтак, в разі задоволення даного позову, на думку представника, відбудеться подвійне стягнення з його довірительки. Крім того, [PERSON] заявив про застосування до вимог банку позовної давності, мотивуючи тим, що починаючи з 30.10.2009 року його довірителька не здійснювала жодного платежу по кредиту, а отже зі спливом трирічного терміну банк пропустив відповідні процесуальні строки. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24.07.2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № VIW9GA0000000003. Відповідно до умов даного кредитного договору, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 93 637,38 доларів США для поліпшення житлових умов, шляхом придбання житла. Відповідно до п. 1.1 договору кредиту, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок зазначений в п. 7.1 цього договору. Згідно з положеннями п. 3.1 договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунка до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п. 7.1 частини даного договору. Відповідно до п. 3.4 договору, нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. Згідно до п. 4.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого даним договором, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п. 7.4 договору, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Згідно умов пункту 8.1 Договору, позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти у строк до 24.07.2018 року, сплатити за користування кредитом 1,25 % за місяць, шляхом щомісячного платежу у розмірі 1576,11 доларів США. Згідно ордеру-розпорядження про видачу строкового кредиту від 24.07.2008 року, на особовий рахунок [PERSON] було перераховано кошти у розмірі 80 000,00 доларів США. Відповідно до умов договору, 13 637,38 доларів США, які були надані [PERSON] як кредит, були спрямовані на оплату банківської одноразової комісії, договору особистого страхування позичальника та інших страхових платежів. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, між ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір іпотеки належних заставодавцю будинку та земельної ділянки. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.04.2011 року по справі № 2-23/11 задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], за участю третьої особи [PERSON], яким в рахунок погашення заборгованості перед банком за кредитним договором № VIW9GA0000000003 від 24.07.2008 року у розмірі 106 633,84 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до довідки, виданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», 10.10.2013 року до банку надійшли кошти від реалізації предмету іпотеки за договором № VIW9GA0000000003 від 24.07.2008 року у розмірі 40 160,14 доларів США, з яких 20 080,07 доларів США було зараховано на погашення тіла кредиту, 2 993,41 грн. - погашення комісії, 19 705,75 доларів США - погашення пені. 09.01.2014 року за вихідним № 30.1.0.0/2 - 060 банком направлено [PERSON] повідомлення про існування кредитної заборгованості та запропоновано погасити її добровільною. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та за кредитним договором № VIW9GA0000000003 від 24.07.2008 року, станом на 22.01.2014 року складає 245 454,50 доларів США, з яких 64 116,14 доларів США заборгованості за кредитом, 54 797,15 доларів США - заборгованості за процентами, 13 249,72 доларів США заборгованості по комісії, 101 573,38 доларів США пені за порушення строків виконання кредитних зобов'язань, а також 31,29 доларів США та 11 686,82 доларів США штрафів у вигляді фіксованих і процентних складових. У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 статті 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовлятися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.07.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIW9GA0000000003, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 93 637,38 доларів США для поліпшення житлових умов, шляхом придбання житла, а також для оплати разової комісії банку і страхових платежів. Своїх зобов'язань з вчасного повернення кредитних коштів [PERSON] не виконала, а тому рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.04.2011 року по справі № 2-23/11 задоволено позов до [PERSON] - майнового поручителя за кредитним договором № VIW9GA0000000003 від 24.07.2008 року. Даним рішенням в рахунок погашення боргу звернуто стягнення на предмет іпотеки, належний відповідачці [PERSON] В той же час, [PERSON] була залучена лише як третя особа. У жовтні 2013 року до банку надійшли кошти від реалізації предмету іпотеки, з яких частина коштів була спрямована на погашення тіла кредиту, а частині коштів у розмірі 19 705,75 доларів США - на погашення нарахованої пені за період з 05.01.2009 року по 24.03.2011 року. Таким чином, заперечення відповідача про подвійне стягнення заборгованості на користь банку в разі задоволення даного позову, є безпідставними, оскільки [PERSON] як майновий поручитель відповідає перед банком лише в межах вартості заставного майна, незалежно від суми, на які задоволено позов. Отже, позовна вимога ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості є доведеною та такою, що підлягає до задоволення. Не підлягає до застосування вимога представника [PERSON] за довіреністю [PERSON] щодо пропуску банком позовної давності, оскільки термін дії договору визначений до 28.07.2018 року. В той же час, суд вважає розмір нарахованої банком пені таким, що значно перевищує завдані збитки, а тому переконаний у доцільності зменшення її розміру на підставі статті 551 ЦК України до 65 000,00 доларів США. Таким чином, з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № VIW9GA0000000003 від 24.07.2008 року в сумі 208 881.12 доларів США, що за офіційним курсом НБ України станом на день звернення до суду із позовом складає 1 668 960,13 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 64116,14 доларів США, 54 797,15 доларів США складає заборгованість за процентами за користування кредитом, 13249,72 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 65 000,00 доларів США нарахованої пені, 31,29 доларів США та 11 686,82 доларів США штрафів. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial