Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач, 05 серпня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON]. Після смерті баби залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 3,40 га вартістю 102821,62 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої; житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] вартістю 5372 грн.. Він, як спадкоємець за законом, у визначений законом строк, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю. Збереглась лише його ксерокопія. Інші спадкоємці - дочка померлої, а його мати - [PERSON], а також син померлої - [PERSON], від спадщини відмовилась, надавши відповідну заяву. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 3,40 га вартістю 102821,62 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої [INFO] [PERSON], який був утрачений; житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] вартістю 5372 грн.. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача (Петрівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником: земельної ділянки площею 3,40 га, вартістю 102821,62 грн.., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Петрівської сільської ради за межами села, що вбачається з дослідженої в судовому засіданні інформації Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-0.13-1163/2-16 від 23 червня 2016 року, та житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS], що вбачається з дослідженого в судовому засіданні Свідоцтва на право власності на житловий будинок, відповідно до рішення виконкому Петрівської сільської ради №14 від 27 серпня 2002 року. [INFO] [PERSON], померла (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 15 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Як убачається з досліджених судом в судовому засіданні: свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 03 червня 1986 року відділом ЗАГС міста Рені Одеської області, матір»ю народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON]; свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 09 березня 1970 року Кодимським бюро ЗАГС Одеської області, матір»ю народженої [INFO] [PERSON] є [PERSON]; свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 12 листопада 1985 року Петрівською сільською радою Кодимського району Одеської області, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]». Тобто, судом установлено, що позивач доводиться спадкодавцю внуком. Спадкоємці: [PERSON] і [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом від спадщини відмовились, надавши відповідні заяви, зареєстровані в реєстрі Петрівської сільської ради за номерами відповідно: 25 і 26. Отже, спадкоємцем за законом залишився позивач - [PERSON]. Частиною першою статті 1265 ЦК України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву у визначений законом строк (ч.1 ст1269 ЦК України) до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №702/02-14 від 04 серпня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№31 від 30 липня 2016 року). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,40 га вартістю 102821,62 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петрівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої [INFO] [PERSON], який був утрачений; житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] вартістю 5372 грн., що належав [PERSON]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1265 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved