Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» 22 червня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 02 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11192671000, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі сплатою 12,50 % річних на строк до 01.08.2028 року. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами договору, чим не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 04.06.2015 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 22 370,92 доларів США та 10 963,65 грн., з яких: 20 171,62 дол. США - заборгованість за кредитом; 2 199,30 дол. США - заборгованість по відсотках; 4561,03 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 6402,62 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань 02 серпня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов яких поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 370,92 доларів США та 10 963,65 грн. та судові витрати. [PERSON] 26 листопада 2015 звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та Банком 02 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 11192671000. Згідно п. 1.1, вказаного договору Банк зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у доларах США в сумі 30 000. Не дивлячись не визначену в кредитному договорі валюту кредитування (долари США), позичальник фактично отримав в касі банку кредитні кошти в гривнях по курсу НБУ на той момент (5,5 грн. за дол.. США), тобто 151 500 грн. В подальшому позичальник до літа 2014 року без затримок повертав банку гроші у національній валюті - гривні, відповідно до вимог чинного законодавства. Однак, Банк посилаючись на те, що в кредитному договорі валютою кредиту визначено долари США, за отримані кошти нібито купував долари США, якими й погашав заборгованість, однак за значно нижчій курс, ніж був на той момент. [PERSON] вважає, що спірний кредитний договір має бути визнаний недійсним, оскільки банк фактично надав кредит в національній валюті України - гривні, чим застосував обман щодо валюти кредитування; договір не містить інформації про сукупну вартість кредиту; договір містить дискримінаційні умови щодо методики нарахування процентів за користування кредитом; договір містить несправедливі умови, при цьому укладений із застосування Банком нечесної підприємницької практики. Просив визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 11192671000 від 02.08.2007 року, укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк». Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, також направив письмові заперечення, згідно яких зустрічну позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити в її задоволенні, первісну позовну заяву підтримав. [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися. Від представника надійшла письмова заява з проханням відкласти судовий розгляд, у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. Разом з тим, клопотання задоволенню не підлягає, та враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність [PERSON] та його представника, належним чином повідомлених про дату і час проведення слухання справи. Співвідповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час проведення розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що 02 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11192671000, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі сплатою 12,50 % річних на строк до 01.08.2028 року (а.с.6-10). В забезпечення виконання умов кредитного договору 02 серпня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого, останній зобов'язується перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.18-19). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що Банк свої зобов'язання по договору виконав належним чином, що підтверджується заявою на видачу готівки № 36 від 02 серпня 2007 року (а.с.144). У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 04.06.2015 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 22 370,92 доларів США та 10 963,65 грн., з яких: 20 171,62 дол. США - заборгованість за кредитом; 2 199,30 дол. США - заборгованість по відсотках; 4561,03 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 6402,62 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.20-30). Згідно витягу зі Статуту ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Встановлено, що відповідачам були направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, однак до теперішнього часу відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язань, забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з відповідачів солідарно підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 370,92 доларів США та 10 963,65 грн. Разом з тим, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору не підлягають задоволенню за нижченаведеним. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як зазначено вище, 02 серпня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11192671000, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі сплатою 12,50 % річних на строк до 01.08.2028 року Згідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов кредитного договору, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін кредитного договору, набуваються після отримання позичальником грошових коштів. Суд не погоджується із твердженням позивача щодо несправедливості умов кредитного договору, оскільки [PERSON] ознайомлений з умовами Кредитного договору та не мав до них будь-яких заперечень і, погодившись із ними, підписав. На момент укладення договору сторони усвідомлювали значення своїх дій і могли керувати ними. Підписавши вказану угоду, [PERSON] погодився із її змістом, у тому числі з терміном повернення кредитних коштів, порядку нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, як зазначено у ч. 1 ст.628 ЦК України. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 цієї статті істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ч.2 ст.640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчиненої іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Оскільки, відповідно до принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України), сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формулюють його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами. Умови кредитного договору задовольняли [PERSON] на протязі значного часу, позичальник сплачував кредит, тим самим погоджувався зі всіма його істотними умовами. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За своєю правовою природою договір є правочином та основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до ст. 11 ЦК України. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних справ та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). У той же час, відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Однак, [PERSON] та його представник не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що кредитний договір суперечив нормам цивільного законодавства України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства на момент його укладання. Судом встановлено, що при укладенні договору [PERSON] мав вільне волевиявлення на вчинення правочину, що підтверджується його підписом на кредитному договорі. Сторони мали достатній обсяг дієздатності для укладення спірного кредитного договору та спрямованість на настання правових наслідків, обумовлених ним. У зв'язку з чим є безпідставними твердження останнього щодо підписання оскаржуваного кредитного договору було здійснено позичальником під впливом обману з боку Банку, мотивом якого було отримання Банком прихованого додаткового прибутку, оскільки сторони договору на власний розсуд визначають його умови. Таким чином забезпечується принцип свободи договірних відносин, а [PERSON] не надано жодних доказів того, що він звертався до Банку з пропозицією внести зміни до укладеного кредитного договору. При встановлених судом обставинах, наведені [PERSON] та його представником твердження знайшли своє спростування у судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що первісні позовні вимоги є законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь Банку судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. У зв`язку з тим, що зустрічні позовні вимоги залишені без задоволення, то судові витрати поверненню не підлягають На підставі викладеного і

Outcome: approved