Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеної 24.06.2014 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту в сумі 12250,62 гривень на платіжну картку на умовах плати 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов`язання за угодою і станом на 10.11.2015 року загальна сума заборгованості становить 12474,38 гривень, з яких: 8669,53 гривень заборгованість за кредитом, 988,41 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 780,68 гривень заборгованість по комісії, а також 2033,76 гривень - штраф, які просив стягнути з відповідача. Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи у його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між Приватбанком та [PERSON] 24.06.2014 року укладено Генаральну угоду про реструктуризацію заборгованості, за якою відповідачу надано кредит в сумі 12250,62 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на умовах сплати 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов`язання за угодою і станом на 10.11.2015 року загальна сума заборгованості становить 12474,38 гривень, з яких: 8669,53 гривень заборгованість за кредитом, 988,41 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 780,68 гривень заборгованість по комісії, а також 2033,76 гривень - штраф. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідач не виконує своїх зобов`язань перед банком, тому вимоги позивача являються обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 551, 610, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved