Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до суду про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № CSJOSH00001471 від 31.01.2006 року [PERSON] отримав кредит у сумі 4 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.01.2009 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 07.03.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 41 451,57 грн. Вимоги до відповідача, що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. З урахування викладеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договорам у розмірі 31 451,57 грн. та витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200.00 грн., судові витрати, стягнути з відповідачів ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] солідарно 10 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «Акцент - Банк» у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав суду письмове заперечення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № CSJOSH00001471 від 31.01.2006 року [PERSON] отримав кредит у сумі 4 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.01.2009 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 07.03.2013 року склала 41451,57 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 2857,81 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 14940,41 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22573,35 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 1080,00 грн. Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем договору поруки ПАТ «Акцент - Банк» № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Однак, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Крім того, в матеріалах справи мається рішення Чорнобаївському районного суду Черкаської області від 02.08.2012 року з тих же підстав, між тими самими сторонами та вказаним рішенням в задоволенню позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду 24.10.2012 року Черкаської області скасовано рішення Чорнобаївського районного суду 02.08.2012 року, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, а саме стягнуто 19604,36 грн. та судові витрати в сумі 214,60 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду від 24.10.2012 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.11.2012 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено та скасовано рішення Апеляційного суду Черкаської області від 24.10.2012 року, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.08.2012 року залишено в силі. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed