Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № 014/4044/82/34441 від 28.08.2007 р. [PERSON] був наданий кредит у сумі 15000 доларів США терміном до 27.08.2017 р. зі сплатою 13.5 % річних за користування кредитними коштами. Факт зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальнику підтверджується випискою по рахунку, станом на дату перерахування кредитних коштів, в саме 03.09.2007 р. У відповідності до додаткової угоди за № 014/4044/82/34441 від 28.08.2007 р. сторони погодилися, що з 15.09.2011 р. погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячний ануїтентних платежів (щомісячними рівними частинами платіж, який включає в себе погашення частини заборгованості за кредитом та проценти відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів 15 числа кожного місяця). [PERSON] порушила умови кредитного договору щодо здійснення погашення кредиту та відсотків щомісячно у відповідності до графіку погашення кредиту. Станом на 01.12.2015 р. за нею рахується непогашена заборгованість у сумі 4742.44 доларів США, що становить 113572.36 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 4360.75 доларів США, що становить 104431.62 грв., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 839.80 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ - 20111.60 грв. та заборгованості за відсотками - 381.69 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ - 9140.74 грв., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 355.88 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ - 8522.64 грв. У зв'язку з чим, 14.09.2015 р. їй було направлено вимогу про необхідність дострокового виконання грошових зобов'язань за кредитним договором за № 114-0-0-00/15-47368, однак заборгованість погашено так і не було. Представник позивача у судове засідання не з'явився, Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та надав суду квитанції про погашення кредитної заборгованості у сумі 1200.08 доларів США. Пояснив, що відповідачка уже погасила за поточну заборгованість по кредиту і продовжує його погашати відповідно до графіку тому відсутні підстави для задоволення позову. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/4044/82/34441, згідно якого відповідачці був наданий кредит у сумі 15000 доларів США терміном до 27.08.2017 р. зі сплатою 13.5 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до додаткової угоди від 31.08.2011 р. до даного кредитного договору сторонами було досягнуто домовленості щодо погашення заборгованості за кредитним договором з 15.09.2011 р. шляхом здійснення щомісячних ануїтентних платежів (щомісячними рівними частинами платіж, який включає в себе погашення за кредитом та процентів) відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, встановлено порядок страхування за кредитним договором, а також у випадку порушення (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань було визначено, що процентна ставка для позичальника збільшується на 0.01 %. З розрахунку заборгованості убачається, що станом на 01.02.2015 р. за відповідачкою рахується непогашена заборгованість у сумі 4742.44 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 113572.36 грв. (1 долар США = 23.95 грв.), яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 4360.75 доларів США, що еквівалентно 104431.62 грв., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом у сумі 839.80 доларів США, що еквівалентно 20111.60 грв. та заборгованості по відсотках у сумі 381.69 доларів США, що еквівалентно 9140.74 грв., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками у сумі 355.88 доларів США, що еквівалентно 8522.64 грв. Згідно п. 6.5. кредитного договору банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов цього договору або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. 14.09.2015 р. банком було направлено [PERSON] вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, але вимога не виконана. Разом з тим, в ході судового розгляду представник відповідачки подав до суду квитанції № 14WY1451983713, № 14WY1451983714 від 05.01.2016 р. і № 14WY1453210446, № 14WY1453210448 від 19.01.2016 р. про погашення заборгованості по простроченому тілу кредиту у сумі 839.8 доларів США та заборгованості за відсотками у сумі 360.2 доларів США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» звернуто увагу судді на те, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» слід стягнути (4742.44 - 1200 =) 3542.44 доларів США. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з неї також слід стягнути на користь банку судові витрати у сумі 1703.59 грв. Тому,

Outcome: partial