Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та [PERSON] та просили зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та накладений державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шевченко Д.В. постановою №В-10/1416 від 25 грудня 2012 року в межах виконавчого провадження №35790725. В обґрунтування вимог позивач вказував на те, що вказана квартиру являється предметом іпотеки за договором укладеним 1 жовтня 2007 року між банком та [PERSON] в забезпечення боргових зобов'язань [PERSON] визначених умовами договору про надання споживчого кредиту №11226542000 від 1 жовтня 2007 року. За умовами останнього договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 82600 дол. США на строк до 1 жовтня 2028 року, а на умовах договору №11226544000 від 1 жовтня 2007 року укладеного між тими ж сторонами [PERSON] отримала кредит у розмірі 1752,45 грн. на той же строк. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом квартира увійшла в спадкову масу, яку в рівних частинах успадкували чоловік -[PERSON], донька - [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Згідно з даним свідоцтвом вартіст спадкового майна складає 46667 грн.. Відповідно до умов договору іпотеки п.1.2 ринкова вартість предмету іпотеки становить 417251 грн.. Станом на 11 лютого 2014 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11226542000 становить 79193,19 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 677355,20 грн. Зважаючи на те, що право застави у банку виникло раніше ніж рішення суду від 14 листопада 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 397177,55 грн., а вартість предмету застави вже є значно меншою ніж розмір вимог банку, тому вважають, що квартира повинна бути виключена з-під арешту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] повністю підтримала вимоги. Відповідач в засідання не зявився, від його адвоката [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю в іншому процесі. Однак у зв'язку з ненаданням підтверджуючого документу про поважність причини відсутності, судом визнана неявка з неповажних причин і в задоволенні клопотання було відмовлено. Представник першого Суворовсього відділу ДВС в засідання не зявився направив заяву про розгляд справи в його відсутність. Вислухавши представників позивача, та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із договору про надання споживчого кредиту №11226542000 від 01.10.2007 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], видно, що остання отримала кредит на суму 82600 доларів США на строк до 101.10.2028 року. На виконання вказаних зобов'язань між сторонами також був укладений в той же день 1.10.2007 року договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS], ринкова вартість якої складала 417251 грн. Договір іпотеки та заборона на відчуження квартири були зареєстровані приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрах іпотеки та заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за №3036 та №227 відповідно (а.с.32-35). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим третім Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції 15.02.2011 року, актовий запис №186 (а.с.36). Згідно з довідкою позивача від 11.02.2014 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту склала 79193,19 дол.США, що курсом НБУ склало 677355,20 грн. (а.с.43). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л. 10.07.2012 року спадковим майном виступила спірна квартира, власниками якої в порядку спадкування стали чоловік -[PERSON], донька - [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] в рівних частинах, тобто по 1/3 частці, вартість квартири складає 46667 грн. (а.с.38). Відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 14.11.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто борг за договором позики у розмірі 397177,55 грн. (що складає 49700 доларів США за курсом НБУ), та судові витрати у розмірі 4830 грн. (а.с.40-42). 25.12.2012 року постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ було накладено арешт на майно [PERSON] та заборона на його відчуження (а.с.39). Згідно з вимогами частин першої та другої ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно може бути звернуто у разі якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів те, що саме у нього виникло переважне право на звернення стягнення на заставне майно. На підставі викладеного, оцінивши усі представлені докази в сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту є законним, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 121,80 грн., а на корить держави 121,80 грн. відповідно до вимог ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» виходячи із розміру ставки немайнового спору.

Outcome: approved