overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач 10.11.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, у відносинах відсутнє порозуміння. Сторони припинили шлюбні стосунки з березня 2017 року. Дітей від шлюбу не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та зазначив, що з березня 2017 року мешкають окремо, примирення не можливе. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначила, що в сім»ї виникали непорозуміння через несумісність характерів, примирення не можливе. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.09.2015 р. Сторони від шлюбу дітей не мають. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втраченоё збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач 10.12.19 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 19.02.19 р.. Спільних дітей у сторін немає. Зазначає, що одруження виявилось невдалим. Спільне подружнє сторони припинили у вересні 2019 р., проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Подружні відносини сторони припинили фактично у вересні 2019 р.. Він же не бажає збереження цього шлюбу. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду 10.01.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві судом надіслано у встановленому законом порядку. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву до суду не подала. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов не визнає, на розірвання шлюбу не згідна, просить суд надати сторонами 6 - ти місячний строк для примирення. За станом на 04.06.20 р. відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подала. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, не мають спільних дітей та позивач не бажає збереження шлюбу і відповідач на даний час, зокрема, засобом неподання відзиву на позовну заяву тощо свою позицію за позовом не визначила, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, таке видане 19.02.19 р. Луцьким міськвідділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 185. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач 10.12.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 23.01.94 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей, які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, спільні інтереси і вони біля 6 р. проживають окремо фактично, подружній та сімейний стосунків не підтримують. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 10.01.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав під розпис вчасно. За станом на 07.02.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі та на примирення категорично не згідна. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає та примирення сторін є неможливим. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін відповідно до положень ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають двох спільних повнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження свого шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 23.01.94 р. відділом ЗАГСу м. Ковеля Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 23.01.94 р., актовий запис № 19. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище двоє спільних повнолітніх дітей, стверджується даними паспорта позивача серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач 10. 12. 2013 звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07 липня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 792. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Причина розпаду сімї за словами позивача розпалась остаточно, затверджує що між ним і відповідачем різні погляди на життя та несумісність характеру. З приводу сумісного майна спору між подружжям, немає. Позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який було зареєстровано що 07 липня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 792. Позивач в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про слухання справи був повідомлена належним чином. Проти позову заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. 07 липня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 792. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Фактично сімейні та шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з вересня 2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СКУ. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні стосунки, позивач не має наміру їх поновлювати. Сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, термін на примирення позитивних результатів не дав, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач 10. 12. 2013 року звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу посилаючись на те, що ПП «ЖЕОС» забезпечує надання відповідачам послуг. Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані послуги, внаслідок чого за період з 01 листопада 2011 року по 01 грудня 2013 року заборгованість відповідача становить 1304, 47 грн. і підлягає стягненню. Попередження ПП «ЖЕОС» про необхідність сплатити борг і пропозиція на поступове погашення заборгованості при відсутності необхідних коштів відповідачами проігноровані. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги ПП «ЖЕОС» в сумі 1304, 47 грн. та також 3% річних - 22, 34 грн., судовий збір в розмірі 229,40 грн. витрати на правову допомогу в сумі 455 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити в повному обсязі за винятком суми основного боргу, який сплачений. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на те, що суми перевищують розумні розміри. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, ПП «ЖЕОС» забезпечує надання відповідачу послуг для задоволення потреб. Відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував надані послуги, внаслідок чого станом за період з 01 листопада 2011 року по 01 грудня 2013 року заборгованість відповідача становила 1304, 47 грн.. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Таким чином, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідачів на користь ПП «ЖЕОС» 3% річних - 22, 34 грн., судовий збір в розмірі 214,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 455 грн. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витьрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач 10.12.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 06.04.1996 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, у кожного з них фактично утворилась інша сімя. Шлюбні стосунки припинені з 2005 року, спільне господарство не ведеться. Між ними є майновий спір. Щодо проживання сина з нею досягнуто домовленості з відповідачем. Прізвище після розірвання шлюбу хоче залишити «Протченко». Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, згодна на заочний розгляд справи (а.с.16). У заяві позивач зазначила, що шлюбні відносини припинені взимку 2005 року. Наявний майновий спір. Син залишиться проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Протченко». Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, до суду повернувся конверт із судовою повісткою про виклик до суду як невручений за закінченням терміну зберігання (а.с.15). У відповідності до ст.ст.74,77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 06.04.1996 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені взимку 2005 року. Вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, у кожного з них фактично утворилась інша сімя. Примирення між ними неможливе. Наявний майновий спір. Син залишиться проживати з позивчем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач 10.12.2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач 10.12.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. Вона 07.10.2006 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалось, відповідач не приділяв їй достатньої уваги, вони мають різні погляди на життя. Все це призвело до того, що любов та взаємоповага у родині зникла. Під час спільного проживання почуття між ними згасли, у родині немає взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року, з того часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ спільного майна немає. Місце проживання спільної дитини визначено, вона залишається проживати з нею за місцем її реєстрації, відповідач проти цього не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Дядик». На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 22.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення якого призначено на 26.02.2019 року о 14:45 год.(а.с.10,11). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.13), на позовних вимогах наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня місяця 2015 року, майнового спору немає, дитина залишиться проживати разом з нею, прізвище просила залишити «Дядик». Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.14). Вказав, що проти розлучення не заперечує, шлюбні відносини припинені з січня місяця 2015 року, майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з позивачем. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.10.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з позивачем (а.с.5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня місяця 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, відсутній. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач 10.12.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.09.2017 р. по 30.09.2020 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 16565,82 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач 10.12.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.09.2017 р. по 31.10.2020 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 3615,23 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач 10.12.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.10.2017 р. по 30.09.2020 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 16462,61 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач 1.04.2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 22.08.2013 року було укладено кредитний договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 2811,84 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на відновлювальну кредитну лінію, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 14.03.2016 року 12986,06 грн., з них 5441,48 грн. заборгованість за кредитом, 5615,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 77,20 грн. заборгованість за відсотками, 1851,46 грн. - неустойка. Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у вказаній сумі та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності в судовому засіданні представника позивача, позовні вимоги підтримуючи і не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що між сторонами 22.08.2013 року було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідач отримав від позивача кредит шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 75000 грн. на відновлювальну кредитну лінію (п. 2.1 додатку до договору), зі сплатою щомісячного обовязкового мінімального платежу. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 14.03.2016 року 12986,06 грн., з них 5441,48 грн. заборгованість за кредитом, 5615,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 77,20 грн. заборгованість за відсотками, 1851,46 грн. - неустойка. Зазначені обставини підтверджуються публічною пропозицією ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 16.02.2011 року, додатком до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») від 22.08.2013 року, анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» від 22.08.2013 року, виконаним позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, наявними у справі. Оскільки зазначені суми коштів не сплачені добровільно, їх слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному розмірі в судовому порядку. Судовий збір в сумі 1378,00 грн. сплачено позивачем і його слід також стягнути на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved