Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобов*язання згідно кредитного договору, укладеного між ними 20.04.2004 року, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 18.02.2014 року складає відповідно 14070 гривень 73 копійки. В обґрунтування позову «ПриватБанк» посилається на те, що відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 1050,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк дванадцять місяців по 18.04.2005 року включно. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 18.02.2014 року виникла заборгованість в розмірі 14070,73 гривні. Позивач в судове засідання не з*явився, однак представником ПАТ КБ «ПриватБанк» Сауляком Є.В., який діє на підставі довіреності №1240-О, виданої 24.04.2013 року, подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені в позові, підтримує та просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був викликаний до суду через оголошення в пресі, повідомлений таким чином про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки. Частиною 9 статті 74 ЦПК України визначено, що з опублікуванням оголошення в пресі про виклик в суд відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2004 року між «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №VІJOSKO125, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 1050 гривні 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк дванадцять місяців по 18.04.2005 року включно. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов*язків публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у зв*язку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Банку із закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. статуту ПАКТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 8/. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727 /а.с. 6/. Відповідно до 1.1. Договору банк зобов*язується шляхом видачі готівки через касу Банку надати Позичальнику на споживчі цілі кредит в розмірі 1050 грн. 00 коп. на строк 12 місяців по 18 квітня 2005 року включно. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов*язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. «ПриватБанк» свої зобов*язання, передбачені п.1.1. кредитного договору виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 1050 гривень 00 копійок. Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається в обмін на зобов*язання Позичальника по поверненню кредиту, виплаті відсотків, комісійної винагороди в обумовлені даним договором строки. Відповідно до п.3.1 кредитного договору позичальник зобов*язується здійснювати погашення заборгованості перед Банком, в тому числі частини кредиту і відсотків за його користування шляхом внесення засобів на транзитний рахунок згідно п.1.1. Остаточне погашення відсотків позичальник зобов*язався здійснити не пізніше дня повного погашення кредиту (п.3.3. кредитного договору). Відповідно до п.3.3 кредитного договору при порушенні Позичальником строків повернення кредиту, вказаного в п.1.1. Позичальник виплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки (по відношенню до ставки, передбаченої п.1.1.) від суми залишку непогашеного кредиту. У випадку несвоєчасної виплати заборгованості по відсотках Банк вправі нарахувати, а Позичальник виплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (п.3.4.). Відповідно до умов п.6.4. кредитного договору при непогашенні Позичальником кредиту і/або відсотків за його користування у встановлені строки, Банк має право видавати накази про примусову сплату боргового зобов*язання і здійснювати погашення заборгованості у відповідності до діючого законодавства. У порушення норм закону та умов кредитного договору №VІJOSKO125 від 20.04.2004 року відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому згідно розрахунку /а.с. 3/ станом на 18.04.2014 заборгованість складає 14070 гривень 73 копійки, яка складається з наступного: - 3065 грн. 50 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 11005 грн. 23 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно з ст. 526, 530, ч. 2 ст. 651, ч. 5 ст. 653 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 ст. 1054 та частини 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За змістом ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зав'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладених між сторонами, оскільки «ПриватБАНК» внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму кредиту та суму відсотків за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до кредитного договору. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних із розглядом справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, про що свідчить платіжне доручення від 20.02.2014 року за №ВОООЕ0В0ЕІС /а.с. 10/. З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд в силу ст.88 ЦПК України приходить до висновку про присудження ПАТ КБ «ПриватБанк» судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору. На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551,611, 614, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved