Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 32 635,69 грн., а також витрати на юридичну допомого у у розмірі 3200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № DN81AR00270123 від 21.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 130 934,00 грн. зі сплатою за користування ними відсотків, проте в порушення умов договорів свої зобов'язання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ «Акцент - Банк» № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим він є солідарним відповідачем за пред'явленим до стягнення боргом. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «А-Банк» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання з?явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що представником позивача не надано доказів поважності пропуску терміну звернення до суду і позивач не просив поновити строк позовної давності. Просив відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № DN81AR00270123 від 21.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 130 934,00 грн., зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.06.2014 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 14.08.2013 року склала 337 635,69 грн., яка складається з: · заборгованість за кредитом - 59 352,79 грн.; · заборгованість по процентам за користування кредитом - 127 590,87 грн.; · заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 22 293,89 грн.; · пеня за несвоєчасність викоанння зобв'язань за договором - 128 398,14 грн. Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання договору поруки з відповідачем ПАТ «Акцент - Банк» № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовні давність строком один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України позовні давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п. 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту , строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовні давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладання стягнення на заставне майно, тощо), положення п. 7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку. Відповідно до розрахунку наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» останнім днем погашення відповідачем [PERSON] заборгованості по кредитному договору є 20.11.2009 року. Позивач звернувся до суду з позовом лише 20.09.2013 року. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed