Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Перший заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача [PERSON] районної ради Черкаської області звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що вироком Чорнобаївського районного суду від 11.10.2018 року по справі №692/544/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорт у особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Вирок суду набрав законної сили 12.11.2018 року. Обвинувальним вироком встановлено, що [PERSON], 24 вересня 2018 року близько 19 год. 30 хв. в смт Драбів Черкаської області, в межах населеного пункту, керуючи автомобілем [NUMBER], який придбав на усній домовленості у власність, без отримання посвідчення водія, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та рухаючись зі швидкістю близько 70 км/год. від перехрестя вулиць вул. Володимирська-Незалежності до перехрестя вулиць Кривогреблянська - Першотравнева, перевозячи при цьому в салоні автомобіля пасажирів, на 33 км + 900 м по вул. Володимирівська, нехтуючи власною безпекою та безпекою пасажирів, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] чим порушив вимоги\~Правил дорожнього руху\~України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. При цьому внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажири автомобіля [NUMBER] отримали тілесні ушкодження у вигляді: водій [PERSON] - перелом лівої ключиці, травма лівої нижньої кінцівки з закритим переломом лівої малогомілкової кістки, закритим переломом лівої великогомілкової кістки та лівої стегнової кістки, рвана рана лівого передпліччя, лівої кисті, садна обличчя, лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/414 від 06.04.2018 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості в зв'язку з тривалим розладом здоров'я; пасажир [PERSON] - травма голови з переломом кісток черепа, з розходженням коронарного шва, крововиливами над твердою та під м'які мозкові оболонки, забоєм головного мозку тяжкого ступеню, забійними ранами, синцями, саднами обличчя, що ускладнилась лівобічним геміпарезом та моторною афазією, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/82 від 27.03.2018 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, в зв'язку з небезпекою для життя. В результаті отриманих по вині [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у хірургічно-травматологічному відділенні [PERSON] ЦРЛ протягом 6 ліжко днів, а саме в період з 24.09.2018 року по 29.09.2018, а потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні у хірургічно-травматологічному відділенні [PERSON] ЦРЛ 1 ліжко-день, а саме 24.09.2018 року. За даний період, при вартості 1 ліжко-дня 332,60 грн., на лікування [PERSON] було затрачено 1995,60 грн., а на лікування [PERSON] 332,60 грн., а всього 2328,20 грн. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 04.02.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~\~відзиву на позов,\~\~заяви із\~\~обґрунтованими\~\~запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України, і призначити йому покарання\~\~у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75 КК України\~[PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку - два роки. Відповідно до листа головного лікаря [PERSON] ЦРЛ від 31.10.2018 року № 01-23/2020/1 [PERSON] перебував на лікуванні у хірургічно-травматологічному відділенні [PERSON] ЦРЛ протягом 6 ліжко днів, а саме в період з 24.09.2018 року по 29.09.2018, а потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні у хірургічно-травматологічному відділенні [PERSON] ЦРЛ 1 ліжко-день, а саме 24.09.2018 року. За даний період, при вартості 1 ліжко-дня 332,60 грн., на лікування [PERSON] було затрачено 1995,60 грн., а на лікування [PERSON] 332,60 грн., а всього 2328,20 грн. Згідно листа [PERSON] районної ради від 27.11.2018 № 04-26/454, вони не заперечують щодо подачі Золотоніської місцевою прокуратурою позовної заяви про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. [PERSON] районною радою не вживались заходи щодо відшкодування збитків завданих [PERSON] ЦРЛ. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.\~Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Статтею 128 КПК України\~передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого\~постановою КМУ № 545 від 16.07.1993\~p. (в редакції від 19.11.2012 року),\~сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до Статуту [PERSON] ЦРЛ затвердженого рішенням сесії [PERSON] районної ради від 25.09.2014 № 42-7/VI. Лікарня заснована на районній комунальній власності, є бюджетним закладом охорони здоровя і фінансується з місцевого бюджету. Власником майна лікарні є [PERSON] районна рада. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 1206 ЦК України, п. п. 1,4 Порядку, сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансуються лікувальні заклади, у сумі фактичних витрат з винних осіб. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно до\~\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що є підставою для стягнення з відповідача на користь прокуратури судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved