Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду із позовом у якому за збільшеними вимогами просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 22 019,93 дол. США та 2 254 110 грн. 11 коп. і судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп. (а.с. 1-4, 31, 32). Вимоги мотивує тим, що 17 липня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 77.1/АК-01309.08.2, відповідно до якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 37 350 дол. США з терміном користування до 17.07.2015 року включно із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 7,7 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 25.07.2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 77.1/АК-01309.08.2 від 17.07.2008 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі, надавши останньому кошти у розмірі 37 350,00 дол. США. Проте, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, а саме несвоєчасно виконувалися зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів, внаслідок чого станом на 16.10.2014 року у відповідача перед банком утворилася заборгованість у розмірі 22 019,93 дол. США, з яких: поточна сума заборгованості за кредитом складає 3 975,00 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 14 239,73 дол. США., поточна заборгованість за процентами по кредиту у розмірі 61,48 дол. США, прострочена заборгованість за процентами по кредиту у розмірі 3 743,72 дол. США., а також заборгованість у розмірі 2 254 110,11 грн., з яких: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 1 534 163,39 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 412 129,17 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по платі за обслуговування кредиту у розмірі 258 013,50 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту у розмірі 7 880,52 грн., сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 2 117,10 грн. та сума трьох процентів річних від суми простроченої плати за обслуговування кредиту у розмірі 1 325,25 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов зі збільшеними вимогами, додатково пояснила, що в суму боргу по кредиту обраховану у гривнях у розмірі 2 254 110,11 грн. також включено поточну заборгованість за платою за обслуговування кредиту в сумі 1 451,28 грн. та прострочену заборгованість за платою за обслуговування кредиту в сумі 32 987,40 грн., відповідно до умов п. 1.5.1 кредитного договору, однак у поданій заяві про збільшення вимог вказана заборгованість помилкового не зазначена. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 18 214,73 дол. США, в решті вимог просила відмовити, посилаючись на те, що у березні 2012 року відповідач звертався до банку про надання дозволу для реалізації заставленого автомобіля для погашення кредитної заборгованості, однак прохання [PERSON] залишилося без будь-якого реагування з боку позивача та з даним позовом до суду ПАТ «Родовід банк» звернувся лише у липні 2014 року, що спричинило суттєве збільшення розміру заборгованості з вини останнього, через що вбачається зловживання з боку позивача, яке базується на положеннях законодавства, тому нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат є безпідставним та суперечить засадам справедливості, добросовісності і розумності. Також просила застосувати строк позовної давності по нарахуванню пені, яка заявлена за період з 11.02.2010 р., та зменшити розмір неустойки (пені), яка значно перевищує розмір отриманого кредиту, до того ж основна частина кредиту відповідачем сплачена. [PERSON] не ухиляється від погашення кредиту, разом з тим на його утриманні знаходяться дружина, яка перебуває у декретній відпустці, та 4 дітей, донька навчається у вищому навчальному закладі, малолітні діти віком 7 та 8 років і дитина грудного віку. Заробітна плата відповідача становить 2 100 грн. на місяць, тому у разі винесення рішення про стягнення пені у розмірі 2 254 110,11 грн. у сім»ї відповідача не буде засобів для існування, придбання необхідних речей і розвитку дітей. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 17 липня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 77.1/АК-01309.08.2, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 37 350 дол. США для купівлі автомобіля та сплату страхових платежів з терміном користування до 17.07.2015 року включно із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 7,7 % річних (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 5-11). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 17.07.2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 77.1/АК-01309.08.2-3 (а.с. 15-17). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пункту 3.1.1. кредитного договору позичальник зобов»язується з місяця наступного за звітним, щомісяця до 10 числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 445,00 дол. США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку № 37390007363870.840. Пунктом 3.6. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов»язується сплачувати банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1.6 процента від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється у розмірі 0,3 % від суми виданого кредиту. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв»язку з чим станом на 16.10.2014 року відповідно до умов договору та положень ст. 625 ЦК України позивачем нарахована заборгованість на загальну суму 22 019,93 дол. США та 2 254 110,11 грн., що включає: поточну заборгованість за кредитом - 3 975,00 дол. США, прострочену заборгованість за кредитом - 14 239,73 дол. США., поточну заборгованість за процентами по кредиту - 61,48 дол. США, прострочену заборгованість за процентами по кредиту - 3 743,72 дол. США.; поточну заборгованість за платою за обслуговування кредиту - 1 451,28 грн., прострочену заборгованість за платою за обслуговування кредиту - 32 987,40 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 534 163,39 грн., пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 412 129,17 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по платі за обслуговування кредиту - 258 013,50 грн.; суму трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 7 880,52 грн., суму трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 2 117,10 грн., суму трьох процентів річних від суми простроченої плати за обслуговування кредиту у розмірі 1 325,25 грн. та інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 4 042,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Представник відповідача просить застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення пені. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позов поданий до суду 03.07.2014 р., про що свідчить поштовий штемпель на конверті. Отже, з урахуванням строку позовної давності, розмір пені за період з 03.07.2013 року станом на час заявлених вимог становить по тілу кредиту в сумі 57 884,02 дол. США, що за курсом НБУ (станом на 03.07.2014 р. за 1 дол. США- 11,841109 грн.) складає 685 410,98 грн.; пеня по відсоткам становить 15 223,46 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 180 262,66 грн., та пеня за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту становить 123 060,84 грн. Загальна сума пені складає у розмірі 988 734,48 грн. При цьому, як зазначено вище, загальна сума заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитом становить 22 019,93 дол. США, що за курсом НБУ (на дату вимог 16.10.2014 р. - за 1 дол. США - 12,952038 грн.) еквівалентно сумі 285 202 грн. 97 коп. Представник відповідача просить зменшити розмір заявленої до стягнення пені, оскільки її розмір набагато перевищує суму отриманого кредиту. Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз»яснено в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З урахуванням тих обставин, що відповідач сплачував кредитні кошти та з метою вирішення питання по погашенню кредиту звертався до АТ «Родовід банк» із письмовою заявою від 15.03.2012 року з проханням надання дозволу на реалізацію заставленого транспортного засобу в рахунок сплати боргу та закриття кредиту, про що свідчить вхідний реєстраційний № 2615 позивача від 15.03.2012 року на копії заяви, а також враховуючи, що [PERSON] має двох дітей, яких утримує, а також утримує дружину, яка займається доглядом за донькою [PERSON]., [INFO], і у їхній сім»ї проживають двоє малолітніх дітей дружини від іншого шлюбу, при цьому відповідно довідки ПП «Глобал мед» від 31.10.2014 р. розмір заробітної плати відповідача становить 2 100 грн., що підтверджується наявними у справі доказами, та беручи до уваги не співмірність розміру виданого позивачем кредиту та розміру пені, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 285 202 грн. 97 коп. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 22 019,93 дол. США та заборгованість за платою за обслуговування кредиту в сумі 34 438 грн. 68 коп. В решті вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: partial