Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в позовній заяві зазначав, що 08 лютого 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №410/11/08-Ж, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості в сумі 55 000 (пятдесят пять тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 12,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 07 жовтня 2022 року. 20 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін до договору кредиту №410/11/08-Ж від 08 лютого 2008 року, за взаємною згодою було встановлено з 20 жовтня 2008 року відсоткову ставку у розмірі 14% річних. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань позичальником за договором кредиту призвели до виникнення заборгованості, яка станом на 01 квітня 2016 року, згідно з розрахунками заборгованості становить 40725,46 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 01.04.2016 р., становить 1067748,83 грн., та складається з наступного: - сума заборгованості за кредитом 31873,95 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 01.04.2016 р., становить 835678,04 грн., - сума заборгованості за відсотками 8851,51 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 01.04.2016 р., становить 232070,78 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №410/11/08-Ж від 08 лютого 2008 року в сумі 1067748 (один мільйон шістдесят сім тисяч сімсот сорок вісім) грн. 83 коп. Заперечуючи проти позову, 28 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», в якому зазначала, що у договорі кредиту було передбачено можливість зміни строку дії договору за певних умов. У п.п. 1.1., 3.3.8. договору кредиту зазначено, що позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту у відповідності до графіка, сплата траншів кредиту та процентів повинна здійснюватися щомісячно до 10-го числа. У п. 4.5. зазначено: «у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8 цього договору протягом більше, ніж 60 (шістдесят) днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції». Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Згідно графіка платежів, щомісячний платіж було встановлено у розмірі 312 доларів США. Як вбачається з даних, наведених у розрахунку вимог банку, доданих до первісного позову, з березня 2008 року по липень 2008 року позичальник сплачувала транші у розмірі, встановленому графіком або з незначною переплатою, тобто виконувала свої зобов'язання належним чином. Але 06 серпня 2008 року та 05 вересня 2008 року, тобто протягом двох місяців, мала місце сплата платежів у розмірі, значно меншому, ніж передбачено договором: 268,60 доларів США та 266,93 доларів США відповідно. Таким чином, неналежне виконання позичальником своїх обов'язків становило 64 дні і у відповідності до вимог п. 4.5. строк дії договору сплив 07 жовтня 2008 року. 08 жовтня 2008 року позичальник мала погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Після закінчення строку дії договору будь-які договірні зобов'язання між сторонами припиняються, зокрема: - графік сплати траншів втрачає дійсність; - кредитор втрачає право нараховувати відсотки за користування кредитом, оскільки їх розмір визначається саме договором, строк дії якого припинився; - перестають діяти передбачені договором штрафні санкції за невиконання умов договору; - курс долара США згідно вимог ст. 533 ЦК України, встановлюється на рівні курсу НБУ станом на 07 жовтня 2008 року - день дострокового повернення кредиту. Посилаючись на викладене, просила суд визнати строк дії договору кредиту №410/11/08-Ж від 08 лютого 2008 року припиненим з 07 жовтня 2008 року та зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити відповідний перерахунок кредитної заборгованості з врахуванням фактичного строку дії договору кредиту. В судове засідання представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направили до суду заяви та клопотання, в яких первісний позов підтримали, просили про його задоволення в повному обсязі, а також справу розглядати за відсутності представника (а.с.65,77,83,90). В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] первісні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі, зустрічний позов підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила про задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року між позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту №410/11/08-Ж, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості в сумі 55 000 (пятдесят пять тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 12,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 07 жовтня 2022 року (а.с.15-18). 20 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін до договору кредиту №410/11/08-Ж від 08 лютого 2008 року, за взаємною згодою було встановлено з 20 жовтня 2008 року відсоткову ставку у розмірі 14% річних (а.с.19). Інших письмових документів, в яких відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердила фактичне отримання кредитних коштів у встановленій кредитним договором сумі та валюті, в матеріалах справи не міститься. У п.п. 1.1., 3.3.8. договору кредиту зазначено, що позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту у відповідності до графіка, сплата траншів кредиту та процентів повинна здійснюватися щомісячно до 10-го числа. Згідно графіка платежів, щомісячний платіж було встановлено у розмірі 312 доларів США. Іншого графіку погашення кредитної заборгованості, крім зазначеного, до матеріалів позовної заяви не долучено. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Визначення поняття «зобовязання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини пятої цієї статті за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з пунктом 4.5. кредитного договору, в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених пунктами 3.3.7 (сплата процентів), 3.3.8 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів. Як вбачається з даних, наведених у розрахунку вимог банку, доданих до первісного позову, з березня 2008 року по липень 2008 року позичальник відповідач [PERSON] сплачувала транші у розмірі, встановленому графіком або з незначною переплатою, тобто виконувала свої зобов'язання належним чином, але 06 серпня 2008 року та 05 вересня 2008 року, тобто протягом двох місяців, мала місце сплата платежів у розмірі, значно меншому, ніж передбачено договором: 268,60 доларів США та 266,93 доларів США відповідно (а.с.6-14). Суд встановив, що останній платіж за кредитним договором відповідач [PERSON] здійснила 06 серпня 2008 року, а тому за пунктом 4.5. договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто з 07 жовтня 2008 року. Оскільки строк виконання основного зобовязання було змінено на 07 жовтня 2008 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 09 серпня 2016 року, тобто зі спливом строку позовної давності. За змістом статті 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У звязку з неналежним виконанням умов договору, змінився строк виконання основного зобовязання (пункт 4.5. договору) та банк мав право з 07 жовтня 2008 року й протягом трьох років від цієї дати звертатися до сулу із позовом, однак позовну заяву подав до суду лише у серпні 2016 року. Позивачем за первісним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» не надано доказів поважності причини пропущення строку позовної давності, а судом не здобуто. З огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні первісного позову в повному обсязі та задоволення зустрічних позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» на користь Держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved