Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач 01.11.2016 року звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі генеральна угода) б/н від 25.03.2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9401,31 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з першого по двадцять пяте число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 341,08 грн. для погашення заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~Як вказує позивач, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 20.10.2016 року виникла заборгованість в сумі 12017 грн. 47 коп., яка складається з наступного: 9401 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом; 987 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1200 грн. 25 коп. заборгованість з пені; 428 грн. 78 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 12017 грн. 47 коп. за кредитним договором № б/н від 25.03.2016 року та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві повідомив, що вони не заперечують проти розгляду справи за їхньої відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач на розгляд справи не зявився, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що він належним чином повідомлений про розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якого сторони погодили за кредитним договором зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 199,53 грн., комісію на 38,68 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 690,56 грн. Заборгованість за Договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 10001,31 грн., що підтверджується п.п. 1.1.1, 1.1.2 Генеральної угоди. Відповідно п 1.6 Генеральної угоди всі інші умови договорів, які не суперечать розділу «Реструктуризація заборгованості» даної Генеральної угоди залишаються незмінними. Як вбачається з п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 9401,31 грн. строком на 36 місяців, з 25.03.2016 року по 31.03.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку для споживчих цілей в сумі 9401,31 грн. в обмін на зобов'язання позичальника на повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 341,08 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф у розмірі 928,78 грн. в разі порушення строків погашення заборгованості, починаючи з 32-го дня такого порушення. Згідно п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди і Умов та правил. Пунктом 2.7 Генеральної угоди передбачено, що датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди. Відповідно п. 2.11 Генеральної угоди позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності з Умовами та правилами. Також, відповідач погодився, що дана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Генеральній угоді. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. У п. 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що на залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню в розмір, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог\~Цивільного кодексу. У відповідності до вимог\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). З розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.03.2016 року, який наданий позивачем вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої, станом на 20.10.2016 року, становить 12017 грн. 47 коп., і яка складається з наступного:\~ 9401 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом; 987 грн. 13 коп. - заборгованість за відсотками, 1200 грн. 25 коп. заборгованість з пені, 428 грн. 78 штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.\~\~\~ Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору б/н від 25.03.2016 року та має заборгованість: 9401 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом; 987 грн. 13 коп. - заборгованість за відсотками; 1200 грн. 25 коп. заборгованість з пені. Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення 428 грн. 78 коп. штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 1.1.5.25, 2.1.1.12.6.1. Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6. Умов передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів. Також в п. 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф у розмірі 928,78 грн. в разі порушення строків погашення заборгованості, починаючи з 32-го дня такого порушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України. Тому в даному випадку, стягнення штрафів буде суперечити викладеній вище забороні подвійної відповідальності. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 11588,69 грн., тобто 96,43%, то з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1328,80 грн.

Outcome: partial