Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов'язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку відповідач належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12.04.2011 року в розмірі 40538,95 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 12.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний кредитний договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. При цьому Умови та правила надання банківських послуг встановлені банком в стандартизованій формі, не потребують їх підписання з боку позичальника. Відповідач підписавши заяву про надання банківських послуг приєдналась до стандартизованої форми Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Після закінчення 12 місяців з моменту підписання спірного договору відповідач не звертався до позивача з вимогою про припинення дії Договору. Після закінчення 12 місяців з моменту підписання спірного договору відповідач не звертався до позивача з вимогою про припинення дії Договору. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку відповідач належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість - 40538,95 грн., яка складається з наступного: - 3300,50 грн. - заборгованість за кредитом; - 31543,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3288,18 грн. - заборгованість по пені та комісії; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1906,62 грн. - штраф (процентна складова). Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Згідно ст.1049, 1050 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. У відповідності до ст.536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. На підставі встановлених обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитним договором б/н від 12.04.2011 року, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 1600 грн.

Outcome: approved