Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» в особі представника звернулось до суду з позовною заявою до відповідача, у якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18166 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят шість) дол. США.13 центів, що еквівалентно 458826 (чотириста пятдесят вісім тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 29 коп та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6882 (шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. При цьому посилається на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2008/36-19/59 від 15.04.2008 року, відповідно до якого позивач надав їй кредит у тимчасове користування в сумі 37000 (тридцять сім тисяч) 00 доларів США на купівлю транспортного засобу. В порушення умов кредитного договору, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, у результаті чого станом на 19.05.2016 року виникла заборгованість за вказаним договором кредиту в розмірі 18166 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят шість) дол. США.13 центів, що еквівалентно 458826 (чотириста пятдесят вісім тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 29 коп. Представник позивача на судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач на судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України, заяв та клопотань про поважність причин неявки до суду не надавала. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2008/36-19/59 від 15.04.2008 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав їй кредит у тимчасове користування в сумі 37000 (тридцять сім тисяч) 00 доларів США на купівлю транспортного засобу, зі сплатою процентів у розмірі, визначеному договором. Відповідно до п.1.1 ст.1 копії договору, надання кредиту здійснювалось із сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 8,88% річних. Відповідно до п.1.2., кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки Mazda модель 7, 2008 року випуску, згідно з копією договору купівлі-продажу автомобіля № 25 від 15.04.2008 року, укладеним з ПП «Євромоторс-2». Проте, відповідач порушила умови повернення платежів, у результаті чого станом на 19.05.2016 року виникла заборгованість за вказаним договором кредиту в розмірі 18166 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят шість) дол. США.13 центів, що еквівалентно 458826 (чотириста пятдесят вісім тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 29 коп, згідно розрахунку, з них: Сума заборгованості за кредитом 9992,64 дол. США, що еквівалентно 252386,50 грн. Сума заборгованості за відсотками 2719,71 дол. США., що еквівалентно 68692,37 грн. Сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 4968,01 дол. США, що еквівалентно 125478,22 грн. Сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 485,77 дол. США, що еквівалентно 12269,21 грн. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у повному обсязі. Крім того, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, сума якого, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved