Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач, 02 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], Дніпропетровської міської ради, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту набуття права власності на частину квартири та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1993 року, виданого Коксохімічним заводом ім.. Калініна м. Дніпропетровська, згідно до розпорядження №061 від 22.07.1993 року. Дане свідоцтво зареєстровано у КП ДМБТІ 22.07.1993 року за реєстровим №72п-2. Згідно до свідоцтва про право власності на житло кожному з співвласників належало по ? частині зазначеної квартири. Вказана квартира складається з двох житлових кімнат, площею 28,7 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м. [INFO] помер батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складалася з ? частини вищевказаної квартири. Спадкоємцями за законом після смерті батька є [PERSON] - дружина та [PERSON] - донька. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори [PERSON]. 22 травня 2001 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім*я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого за [PERSON] визнано право на ? частину квартири [ADDRESS]. Однак, право власності [PERSON] в КП ДМБТІ не зареєструвала. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося на день смерті, вона заповіла [PERSON]. Зазначений заповіт посвідчений 03 грудня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною В.І. за реєстровим №9893. [INFO] померла мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2014 року позивачці було визначено додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що померла [INFO]. 16.01.2015 року вона звернулась до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 30.01.2015 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, де зазначив, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] не можливо, у зв'язку з тим, що спадщина після смерті [PERSON] не зареєстрована. На підставі вищевикладеного, позивач просить встановити факт набуття [PERSON] права власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2001 року виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3-1353 після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], що складається з двох житлових кімнат. Площею 28,7 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м., після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача Дніпропетровської міської ради - Шуригіна Т.М. позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити. В судове засідання представник третьої особи - Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1993 року виданого Коксохімічним заводом ім.. Калініна м. Дніпропетровська, згідно до розпорядження №061 від 22.07.1993 року, [PERSON] та його дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], загальною площею 44,8 кв.м./а.с.20/ [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 12 грудня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська./а.с.10/ Відповідно до ч.2 ст.. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно спадкової справи №596/2001 після смерті [PERSON] в травні 2001 року з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина - [PERSON]./а.с.68 на звороті/ 22 травня 2001 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується матеріалами спадкової справи №596/2001/а.с.72 на звороті/. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 24 грудня 2012 року відділом реєстрації державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області./а.с.76/ За життя нею був складений заповіт від 03 грудня 2004 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною В.І., яким [PERSON], заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати на день смерті на що за законом матиме право - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно спадкової справи №923/2013, після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] прийняла, подавши 14.01.2014 року заяву про прийняття спадщини, в строк, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2014 року./а.с.82,112-114/ 30.01.2015 року [PERSON] звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме-квартира за адресою: [ADDRESS]. 30.01.2015 року постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] на ? частину вищевказаної квартири, але не встигла його зареєструвати у відповідних органах на своє ім*я. Відповідно до вимог ст.316-319 ЦК України - право власності - це врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайно вого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтере сів може бути визнання права, що зазначено ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається на бутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набут тя права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про ви знання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні, суд вважає за можливим визнати право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. Щодо встановлення факту набуття [PERSON], права власності на ? частину квартири[ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2001 року виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3-1353 після смерті [PERSON], померлого [INFO], то в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити, оскільки діючим законодавством встановлення таких фактів не передбачено. На підставі викладеного та

Outcome: partial