Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач 05.05.2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на дві земельні ділянки в с. Малечковичі, Львівського району Львівської області, цільове призначення яких ведення особистого селянського господарства, площею 0,0767 га., кадастровий номер 4623686600:02:001:0918,та площею 0,0734 га., кадастровий номер 4623686600:03:001:0102. Cвої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якої увійшло вказане вище майно. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] розпорядилася, склавши 17.05.2007 року заповіт, яким все майно заповіла своєму синові, [PERSON] . Зазначає, що він до дня смерті матері проживав разом з нею та здійснював за нею догляд, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від такої, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та його представник адвокат Рачкевич Н.В., не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, при прийнятті рішення покладається на суд. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. \~ \~ \~ \~Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно та з дотриманням норм матеріального та процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.1977 року, позивач, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] у віці 65 років в с. Малечковичі, Пустомитівського району Львівської області померла, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 08.12.2011 року. [PERSON] своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 17.05.2007 року заповіт відповідно до якого, все належне їй майно заповіла своєму сину [PERSON] . Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгярняк Н.С., та зареєстрований в реєстрі 17.05.2007 року за № 1-1258, дані про можливу зміну чи скасування заповіту, відсутні. Враховуючи зазначене, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом згідно ст.1233 ЦК України. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] , у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшло зокрема право власності на дві земельні ділянки: \~ \~ \~ \~- площею 0,0767\~га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0918, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Малечковичі, Львівського (раніше Пустомитівського) району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 860095 від 13.04.2011 року; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ - площею 0,0734\~га, кадастровий номер 4623686600:03:001:0102, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Малечковичі, Львівського (раніше Пустомитівського) району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 860095 від 13.04.2011 року. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З довідки Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 2769 від 17.12.2020 року слідує, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з [PERSON] на день її смерті проживав без реєстрації її син [PERSON] . Згідно витягу про реєстрації права власності № 20071398 від 01.09.2008 року, власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину являється [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом майна померлої матері, [PERSON] , який прийняв в порядку спадкування належне померлій вказане вище майно, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто набув право власності на таке, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналів правовстановлюючих документів. Спадкоємці, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України, мали б право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] відсутні. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею у зв`язку з чим прийняв спадщину; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Вирішуючи даний спір суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved