overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач 04.09.2018\~звернувся\~\~до суду\~з вказаним\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за надані\~послуги з\~централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання \~за період\~з \~лютого 2015\~ року\~по лютий\~2018\~ року\~у сумі\~\~8301, 69 гривень. Ухвалою судді від 09 жовтня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 23905312, відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми\~заборгованості за\~послуги з\~теплопостачання\~встановлено,\~що \~відповідач \~[PERSON]\~згідно відкритого\~на\~його \~імя\~особового\~ рахунку\~\~за період\~з\~лютого 2015\~року по\~лютий 2018\~року \~має заборгованість\~в сумі\~ \~8301, 69 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 04.09.2018 звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 22 жовтня 2005 року вона із відповідачем вперше зареєструвала шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис №114. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: дочка, Вікторія, [INFO], та син, Артем, [INFO], які проживають із нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склались через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, виховання дітей. Збереження сімї є неможливим та недоцільним. Підтверджує, що нею не подано позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом з тим самих підстав. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Каплун». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У підготовче засідання позивач не зявилася, подала заяву про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~У підготовче засіданні відповідач не зявився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). \~ \~ \~ \~ \~ \~Підготовче засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач 04.09.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 26.12.2015 року зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 3818. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.12.2015 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 3818 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач 04.09.2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, надісвла на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач 04.09.2020 року звернувся до Марківського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 18.11.2011 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач 04.09.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 14.08.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з березня 2020 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть та не проживають однією сім`єю. Подружнє життя не склалося через неможливість дійти згоди з питань ведення домашнього господарства, розподілу сімейних обов`язків та розпорядження сімейним бюджетом. З приводу цього між ними виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги і спільне життя стало неможливе. Поновлення шлюбних стосунків неможливе. Майнового спору немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 02.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.20). Відповідач також надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, на розірвання шлюбу згоден (а.с.22). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 14.08.2004 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 415 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з березня 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та не проживають однією сім`єю. Основною причиною припинення шлюбних відносин з відповідачем називає виникнення сварок, через неможливість дійти згоди з питань ведення домашнього господарства, розподілу сімейних обов`язків та розпорядження сімейним бюджетом, що призвело до втрати почуття любові та взаємної поваги. Примирення між сторонами неможливе, майнового спору немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач 04.10.2016 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох спільних дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є батьком дітей, однак матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти живуть з матірю і повністю нею утримуються. До судового засідання від позивача, через канцелярію суду, завчасно подано письмове клопотання про розгляд справи без її участі, з проханням задовольнити позов, а від відповідача надійшла заява про визнання позову. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені належними та допустимими доказами. Судом встановлено, що сторони з 02.06.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «І-ЕЛ» №021003. /а.с.4/ Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], 23.10.2013 р.н./а.с.2, 3/ Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №1930 від 04.10.2016 року позивач та її діти проживають разом [INFO]. /а.с.6/ Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні сімї не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Ураховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоровя, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач 04.10.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у відносинах відсутнє порозуміння, припинили ведення спільного господарства, мешкають окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що з літа 2016 року мешкають окремо, відповідач залишив сім»ю, примирення з відповідачем не можливе. Діти залишаться проживати з позивачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив що з серпня 2016 року мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, примирення не можливе. Діти залишаються проживати з позивачем. Він добровільно надає допомогу на утримання дітей. Суд, заслушавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.1999 р. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач 04.10.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, у відносинах відсутнє порозуміння. Сторони припинили шлюбні стосунки. Примирення не можливе. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та зазначила, що з червня 2017 року мешкають окремо, примирення не можливе. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що в сім»ї виникали непорозуміння через несумісність характерів, примирення не можливе. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.10.2008 р. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач 04.10.2017 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 16.12.1998 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований 16.12.1998 року та зроблено запис за №4. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року їх сімейне життя погіршувалось, що в подальшому призвело до припинення шлюбних відносин. Наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує проти надання терміну на примирення. Просить розірвати шлюб, після реєстрації розірвання шлюбу прізвище залишити «Коломієць». У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. \~\~ \~ \~У судові засіданя відповідач двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed