Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування вимог вказує, що 05.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов»язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2755/73/739 за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 34 007,00 доларів США до 06.05.2015 року під 12,95% річних. Згідно договору позичальник зобов»язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту(п.5.1 договору), а уразі прострочення грошового зобов»язання - сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.14.3 договору). Крім того позичальник зобов»язався достроково погасити кредит на вимогу кредитора (п.7.3 договору). Позичальник припинив виконувати свої грошові зобов»язання, вимогу про дострокове погашення кредиту не виконав. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 21 524,57 доларів США . В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення з наступних підстав. В 2008 році [PERSON] за договором купівлі-продажу транспортного засобу придбав у власність автомобіль Nissan X Trail [NUMBER] вартістю 185 285.00 грн. 25 квітня 2008 року [PERSON] у 1-й етап з власних заощаджень здійснила оплату частини вартості автомобіля в розмірі 13% його вартості, що становить 23 750 грн. Як зазначено в договорі купівлі-продажу у 2-й етап оформив кредит в банку і зробив остаточний розрахунок із ПП автоцентр «ЛИГА-П» у сумі 161 535 грн, що складає 87% ціни товару. 25 квітня 2008 року отримав гарантійний лист за вих. № 41-707 від позивача, з якого йому стало відомо, що банк прийняв рішення про надання кредитних коштів в сумі 161 535 грн для оплати за автомобіль. За умовами договору кредитні кошти були перераховані банком шляхом безготівкового переказу продавцю. Таким чином твердження позивача, що [PERSON] отримав в кредит 34 007,00 доларів США є безпідставними, а тому в нього відсутній обов»язок повертати кредит. Позивач не давав доказів на підтвердження вимог щодо стягнення відсотків в сумі 2 274,29 доларів США, пеня нарахована в іноземній валюті, що суперечить ст..92 Конституції України, 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», тому просить в зв»язку з необґрунтованістю відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони, свідка [PERSON], спеціаліста, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов»язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2755/73/739 за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 34 007,00 доларів США до 06.05.2015 року. Кредит наданий відповідачу за програмою кредитування «Автомобіль в кредит без власного внеску». Сторони дійшли згоди, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, розмір яких може змінюватись у випадках та в порядку, передбачених розділом 3 цього договору. На дату укладання цього договору процентна ставка встановлена в розмірі 12,95%, комісія за надання кредиту - 643,13 доларів США (розрахована як 1,99% суми кредиту, зазначеної в п.1.1.2.1 договору). Відповідно п. 4.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Умови відкриття, ведення та закриття поточного рахунку, тарифи та всі суми коштів, які позичальник має сплати за договором банківського рахунку у зв»язку з отриманням кредиту , його обслуговуванням і погашенням визначаються договором, на підставі якого здійснюється відкриття та ведення банківського рахунку, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником. Відповідно п.4.2 кредитного договору кредитор зобов»язаний видати позичальнику кредит шляхом здійснення одноразового переказу повної суми кредиту протягом 5 робочих днів з моменту укладення цього договору та отримання письмової заявки позичальника, але не раніше набуття чинності договорами забезпечення, передбаченими п.1.1.3 цього договору, та надання позичальником кредитору доказів набуття чинності договорами страхування, передбаченими п.9.3 цього договору. Після зарахування сум и кредиту на поточний рахунок позичальника останній, після сплати комісій кредитору, має право самостійно розпоряджатися коштами кредиту, відповідно до його цільового призначення, у тому числі дати доручення кредитору на видачу готівки або на безготівковий переказ коштів. Суд вважає, що заперечення відповідача щодо отримання кредиту в валюті України спростовуються зібраними у справі доказами. Відповідно п.1.1.6 договору банк відкрив позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] та рахунок для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам № [NUMBER]. 07.05.2008 року банк відкрив [PERSON] на підставі договору № [NUMBER] поточний рахунок № [NUMBER] «Для виплат» в валюті USD для зарахування готівкових коштів, отриманих в кредит та згідно договору № [NUMBER] [PERSON] відкритий поточний рахунок № [NUMBER] для виконання операції з кредитними коштами згідно з розпорядженням Клієнта щодо руху коштів у відповідності з чинним законодавством України. Згідно п.5.5 договору Клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів з будь-яких рахунків позичальника будь-яких сум, належних до сплати.. Згідно меморіального ордера № ОМН165145 від 07.05.2008 р Банк з рахунку [NUMBER] перерахував на рахунок [NUMBER] 34007,00 доларів США, що еквівалентно 171735,35 грн. Згідно заяви на видачу готівки № 00ZB67765 від 07.05.2008 р відповідачу з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] перераховано 171735,35 грн. Згідно квитанції № 25 про здійснення валютно-обмінної операції від 07 травня 2008 року [PERSON] обміняв 34007,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.05.2008 року еквівалентно 161533,25 грн. Згідно квитанції № 00ZB67946 від 07.05.2008 року з рахунку № [NUMBER] на рахунок [NUMBER] перераховано 161 535 грн. Із розпорядження [PERSON] до заступника начальника К-П відділення ХОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 07.05.2008 р вбачається, що відповідач просить кошти з поточного рахунку [NUMBER] в сумі 161 535,00 грн перерахувати на рахунок 26000310059 - одержувач ПП-автоцентр «ЛИГА-П» призначення платежу - за а/м Nissan X Trail [NUMBER] згідно кредитного договору № 014/2755/73/739 від 07.05.2008 року. Згідно платіжного доручення № 1 від 07.05.2008 року позивач перерахував з рахунку [NUMBER] 161 535 грн ПП «Автоцентр Лига-2» для придбання автомобіля Nissan X Trail [NUMBER] згідно кредитного договору № 014/2755/73/739 від 07.05.2008 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що давала згоду чоловікові на отримання кредиту на придбання автомобіля. Разом з чоловіком була присутня в відділенні банку, пам»ятає, що при оформленні договору мова йшла про гривневий кредит, частину коштів на придбання автомобіля дала з належних їй коштів. Як вбачається з заяви [PERSON] на ім.»я заступника начальника Кам»янець-Подільського відділення ХОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» вона давала згоду [PERSON] на передачу в заставу в забезпечення повернення кредиту, отриманого ним в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 34 007,00 доларів США автомобіля марки Nissan X Trail [NUMBER] державний реєстраційний №? [NUMBER]. Суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують, що відповідач отримав кредит в національній валюті України, що [PERSON] виконав зобов»язання за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, власні розрахунки не навів. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача різність сум в гривневому еквіваленті сумі коштів 34007,00 доларів США в заяві на видачу готівки та квитанції 00ZB67946 обумовлено різницею в курсі валют за курсом НБУ та комерційним курсом банку «Райффайзен Банк Аваль» при обміні валюти. Поточні рахунки [NUMBER], [NUMBER] відкриті для здійснення безготівкового переказу коштів для придбання автомобіля в ПП Автоцентр ЛИГА-2 і не пов»язані з виконанням кредитного договору, тому в договорі не зазначені. В судовому засіданні спеціаліст [PERSON] пояснила, що рух коштів від банку до ПП «Автоцентр ЛИГА-2» здійснений з рахунку [NUMBER], який не зазначений в кредитному договорі, заява на видачу готівки, квитанція № 25 про здійснення валютно-обмінної операції від 07.05.2008 року, квитанція № OQZB67946, платіжне доручення № 1 не містить підпису позичальника, що є порушенням ст..9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно розрахунку заборгованості заборгованість по пені виникла з 08.11.2010 р, проте банком в першу чергу не погашалась, що є порушенням п.5.8 кредитного договору. Не відповідають вимогам чинних нормативних актів документальне оформлення операції Кам»янець-Подільським відділенням Хмельницької ОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» операції з надання кредиту [PERSON], оскільки первинні документи виписані з порушенням Інструкції про касові операції в банках України». Суд вважає, що зарахування коштів відповідача на погашення кредиту в першу чергу на погашення тіла кредиту прав відповідача не порушує. Суд вважає, що невідповідність банківських документів чинним нормативним документам не звільняє відповідача від обов»язку виконати свої зобов»язання по кредитному договору. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує. Вимогу кредитора про дострокове погашення кредиту не виконав. Відповідно п.14.3 договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов»язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 процентів від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Сплата пені здійснюється в порядку та строки, передбачені для здійснення щомісячних платежів за кредитом або в будь-який інший день за згодою або на вимогу кредитора. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно п.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Ураховуючи те, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, кредитним договором розмір пені визначений в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, валюта кредиту визначена сторонами в доларах США, кредитний договір не містить положень про стягнення пені в національній валюті України, тому суд вважає, що стягнення з відповідача в доларах США відповідає положенням чинного законодавства. .Заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 09.09.2013 року становить 21 524,57 доларів США, що еквівалентно 172 045,89 грн, що складається з : 14958,60 доларів США, що еквівалентно 119564,09 грн - заборгованість за кредитом ( в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2 779,60 доларів США); 2274,29 доларів США, що еквівалентно 18178,40 грн - заборгованість за відсотками; 4291,68 доларів США, що еквівалентно 34303,40 грн - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості.. Відповідно п. 14.7 кредитного договору сторони домовились про те, що до всіх правовідносин, що витікають з кредитного договору. застосовується строк позовної давності у три роки, що відповідає положенням ст.. 259 ЦК України. На вимогу № 114-26-0-00/8-727 від 15.07.2013 року про дострокове виконання грошових зобов»язань за кредитним договором відповідач не відреагував, заборгованість не погасив. Відповідно п.7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов»язань за цим договором та/або договорами, що забезпечують виконання зобов»язань позичальника за цим договором, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред»явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом ( в тому числі, прострочені проценти), пеню відповідно до цього договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Оцінюючі зібрані у справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 1720,46 грн. судового збору.

Outcome: approved