Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.10.2016 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 11263,56 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 15.05.2017 року заборгованість по кредиту складає 13829,49 грн., з яких: 11019,45 грн. - заборгованість за кредитом; 1470,21 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 468,08 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; а також у відповідності до п.2.2 Генеральної угоди 871 грн. штраф. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.10.2016 року у розмірі 13829,49 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. судового збору. Представник позивача в останнє судове засідання не зявився. Однак, в матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та, просить розглянути таку за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2016 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно якої [PERSON] отримав кредит в розмірі 11263,56 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. В судовому засіданні встановлено, що Позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 17.05.2017 року заборгованість [PERSON] за договором №б/н від 10.10.2016 року по кредиту складає 13829,49 грн., з яких: 11019,45 грн. - заборгованість за кредитом; 1470,21 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 468,08 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; а також у відповідності до п.2.2 Генеральної угоди 871 грн. штраф. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.10.2016 року в сумі 13829,49 грн.

Outcome: approved