Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій вказано, що 23.09.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно якої останній отримав кредит в розмірі 14 255,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконав свої зобовязання за вказаним договором, внаслідок чого станом на 16.02.2017 року має заборгованість в сумі 11\~499,76 грн., з яких: 8\~159,46 грн. заборгованість за кредитом, 960,84 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1\~482,60 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в сумі 896,86 грн.. Просили стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі в заочному провадженні, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, чому є підтвердження в матеріалах справи. Суд ухвалив про розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши надані суду матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.526,527, 530,1050, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В засіданні достовірно встановлено, що 23.09.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно якої останній отримав кредит в розмірі 14 255,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір, ця інформація розміщена на банківському сайті http://privatbank.ua/rules. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта та третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконання зобов»язань перед банком. Відповідач [PERSON], відповідно до договору, отримав обумовлену суму кредиту, але не виконав належним чином свої зобовязання за вказаним договором , внаслідок чого станом на 16.02.2017 року має заборгованість в сумі 11\~499,76 грн., з яких: 8\~159,46 грн. заборгованість за кредитом, 960,84 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1\~482,60 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в сумі 896,86 грн., згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.09.2015 року (а.с.4). Відповідач в засідання не зявився, пояснень з приводу заборгованості не надав. Суд приймає рішення в порядку заочного провадження на підставі наданих позивачем доказів. Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 896,86 грн., то він не підлягає задоволенню і суд прийшов до такої думки враховуючи наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права. Оскільки позов задоволено частково, то, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути\~ з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~475 грн..\~

Outcome: partial