Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач 06.04.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. В позові посилалася на те, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2007 року, від якого мають сина, який проживає разом з нею. Шлюб з відповідачем на даний час не розірваний, проте вони разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити. При цьому додатково пояснила, що вони вже більше одного року з чоловіком разом не проживають. Він надсилає по 200-240 грн. щомісячно, проте цих коштів недостатньо для утримання дитини. Їй невідомо чи він працює на даний час в м.Києві, але отримує пенсію приблизно від 800 до 1000 грн. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов не визнав та пояснив, що його син є інвалідом третьої групи по зору, наразі отримує пенсію 949,00 грн. Знаходиться в м.Києві, але йому невідомо, чи він працює. Щомісячно особисто він надсилає позивачу приблизно 250 грн. з пенсії сина, що є 25% від її розміру. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2007 року, мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком у свідоцтві про народження якого зазначений відповідач. З довідки виконавчого комітету Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області №278 від 02.04.2015 року вбачається, що позивач разом з сином мешкає в с. Луначарське по вул. Тельмана, 64 у своєї матері. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно довідки Бердянського районного управління праці та соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації №1793 від 22 червня 2015 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу інвалідам дитинства 3 групи в розмірі 949,00 грн. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АД №181268, інвалідність відповідачу встановлена безстроково, тобто відповідач отримує постійний доход у вигляді державної соціальної допомоги, а тому аліменти підлягають стягненню в часті від заробітку (доходу), відповідно до положень ст.183 СК України. З пояснень позивача, на даний час вона не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримує допомогу в розмірі 800 грн., проте відповідної довідки суду не надала. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їхнього сина в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), бо інших обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів, крім довідки про 3 групу інвалідності по зору, яка є робочою, представником відповідача не надано. Крім цього, суд враховує, що належну відповідачу державну соціальну допомогу, фактично отримує його батько, представник у справі, 1/4 частину якої він перераховує позивачу на утримання дитини, а сам відповідач знаходиться в м.Києві, де працює неофіційно, зі слів представника відповідача. При постановленні рішення про стягнення аліментів у визначеному розмірі суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України чи стягнення додаткових витрат на дитину згідно із ст.185 СК України. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, бо позивач просила стягнути їх в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial