Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Пирятинська районна державна адміністрація в інтересах неповнолітньої [PERSON], малолітньої [PERSON] у вересні 2016 року звернулася з позовом до суду до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської області по вул. Зарічанській, 10, проживає [PERSON], на утриманні якого перебувають неповнолітня [PERSON], народження [INFO] та малолітня [PERSON], народження [INFO]. Мати дітей [PERSON] протягом останніх двох років з дітьми не проживає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, їх життям не цікавиться. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батько [PERSON] - [PERSON], народження [INFO], зареєстрований та проживає у с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства, знаходиться на обстеженні та лікуванні у обласній психіатричній лікарні, за станом здоров'я не може утримувати дитину. Неповнолітня [PERSON] навчається на ІІ курсі Березоворудського технікуму Полтавської державної аграрної академії, за місцем навчання характеризується дуже позитивно. Малолітня [PERSON] навчається у 3 класі Пирятинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4. З характеристики указаного закладу слідує, що вихованням дівчинки займається батько. [PERSON] протягом двох років навчанням та вихованням дітей не цікавиться, не спілкується з ними, матеріальної допомоги не надає, діти проживають з [PERSON] та перебувають на його утриманні. 29 серпня 2016 року до служби у справах дітей за захистом своїх прав звернулася неповнолітня [PERSON], яка просила розглянути питання про позбавлення своєї матері [PERSON] батьківських прав. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 09.09.2016 вирішено за доцільне звернутися до суду щодо позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей. У судовому засіданні 02.03.2017 представник позивача позовні вимоги уточнила та просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], оскільки на час розгляду справи [PERSON] досягла повноліття. Зазначила, що [PERSON] та неповнолітня [PERSON] повністю знаходиться на утриманні та вихованні [PERSON], відповідач протягом останніх двох років з дітьми не проживала, їх життям та здоров'ям не цікавилася, матеріальної допомоги на їх утримання не надавала. Лише деякий час відповідач проживала у с.Замостище разом із дітьми, приводила молодшу доньку до школи. Проте з лютого місяця знову залишила дітей, нікого не повідомивши відповідач виїхала у невідомому напрямку, з дітьми не спілкується. Таким чином, відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 29.11.2016 року позов не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав, запевняла, що знайде роботу та буде займатися вихованням своїх дітей. Після оголошеної судом перерви строком на 2 місяці, наданого відповідачу довести своє виправлення, у судові засідання, призначені на 24.02.2017 та 02.03.2017 відповідач не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за її відсутності. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, оскільки остання не виконує свої батьківські обов'язки, протягом двох років з дітьми не проживала, їх життям, здоров'ям та навчанням не цікавилися, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В період, наданий їй судом для виправлення, відповідач свою поведінку не змінила, роботу не шукала, вела аморальний спосіб життя, а нині зовсім залишила дітей та виїхала у інше місто. Опитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила суду, що любить обох батьків і бажає, щоб мама проживала разом з нею. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, третьої особи, думку малолітньої [PERSON], оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON], народження [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], народження [INFO] та повнолітньої [PERSON], народження [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с.6,8). Батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON], народження [INFO] ( а.с.8). Рішенням Пирятинського районного суду від 13.09.2011 шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). [PERSON] протягом останніх двох років навчанням та вихованням дітей не цікавилася, не спілкувалася з ними, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти проживають з [PERSON] та перебувають на його утриманні. Повнолітня [PERSON] навчається на ІІ курсі Березоворудського технікуму Полтавської державної аграрної академії, мати навчанням та життям доньки не цікавилася ( а.с.13,58). Малолітня [PERSON] навчається у 3 класі Пирятинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4. Згідно наданої навчальним закладом характеристики, вихованням дівчинки займається батько [PERSON] Зовнішній вигляд у дівчинки завжди охайний, учениця забезпечена всім необхідним для навчання, на батьківські збори ходить батько (а.с.12). З початку навчального 2016-2017 року мати [PERSON] забирала та приводила доньку до школи, цікавилися її навчальними досягненнями (а.с.57). 29 серпня 2016 року до служби у справах дітей за захистом своїх прав звернулася неповнолітня на той час донька відповідачки [PERSON], яка просила розглянути питання про позбавлення своєї матері [PERSON] батьківських прав.( а.с.5). Відповідно до актів обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 08.06.2016 та 29.082016 встановлено, що сім'я проживає у будинку з усіма комунальними зручностями, загальною площею 97 м кв, умови проживання задовільні, три жилі кімнати достаньо вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка та речі повсякденного вжитку. Діти забезпечені одягом, взуттям та продуктами харчування, сім'я обробляє земельну ділянку, у підсобному господарстві утримує курей. [PERSON] з сім'єю не проживає більше двох років, не цікавиться життям та здоров'ям дітей, матеріально їх не утримує. ( а.с. 14-15,56) За висновком Пирятинської райдержадміністрації Полтавської області відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з цим вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], народження [INFO]. Працівники служби у справах дітей неодноразово попереджали відповідача про необхідність неналежного виконання своїх батьківських обов'язків, запрошували до служби на бесіди та надання відповідного пояснення, проте відповідач запрошення ігнорувала ( а.с. 20-22). Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач вказані вимоги закону не виконувала, після наданого їй судом терміну для виправлення поведінку не змінила, навпаки знову залишила дітей на виховання [PERSON] Таким чином, у суду відсутні достатні підстави стверджувати про існування передумов для зміни поведінки відповідача відносно її неповнолітньої дитини в кращу сторону. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як слідує з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини порушує права та інтереси малолітньої [PERSON], тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та задоволення позову. Натомість, для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позбавлення відповідача батьківських прав не є перешкодою у спілкуванні малолітньої [PERSON], яка залишилася проживати разом із своїм батьком, - з матір'ю [PERSON] В силу ст.88 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved