Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 23.07.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом.Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносив кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 22 372,79 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 23.07.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та плюс 5% від суми позову. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 30.04.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 22 372,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2011,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15 814,52 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3005,19 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1041,56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 372,79 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надав, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved