Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 10.01.14р. [PERSON] уклав з позивачем договір № б/н та отримав кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безпосередньою згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає Договір між Банком та відповідачем. [PERSON] у порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 46577,29 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5098,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 35735,13 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3050,00 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина), 2194,16 грн. (процентна складова) та судові витрати. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу без його участі та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ЦПК України (а.с. 66, 67, 72, 73, 77, 78, 81, 82). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 27.04.17р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. 10.01.14р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № б/н, який складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, на підставі яких [PERSON] отримав кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5, 6-7, 8-31). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених відсотків і комісії. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кошти відповідачу, що підтверджується випискою з особового рахунку та довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 50-53, 54). [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У результаті невиконання умов договору станом на 03.11.2016р. відповідач має заборгованість у розмірі 46577,29 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5098,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 35735,13 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3050,00 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина), 2194,16 грн. (процентна складова), як вбачається із наданого Банком розрахунку заборгованості (а.с. 3-4). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування Враховуючи, що відповідач не спростував обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, суд вважає, докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України суд може зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд враховує, що борг за кредитом відповідача перед банком становить 5098,00 грн.; такий борг, оскільки він не повернений вчасно є збитками банку. При стягнення боргу в сумі близько 5098,00 банк бажає стягнути неустойку (пеня та штраф) 41479 грн. 29 коп. Виходячи із принципів справедливості судового розгляду спору між сторонами ,

Outcome: partial