Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач 09.07.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 26.06.2003року вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.11.2009року. За час шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], 13.10.2004року народження, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2009року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 350 гривень щомісячно. Крім того, згідно рішення (заочного) Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2013року відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]. Стверджує, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у неї виникли обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів. Зазначає, що з часу ухвалення рішення суду від 03.08.2009року, змінився прожитковий мінімум на дитину, який для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 гривні. Отже, у звязку із збільшенням цін на продукти харчування, на непродовольчі товари (засоби гігієни, медикаменти), на послуги (житлово-комунальні, транспортні, послуги звязку, закладів культури, освіти, охорони здоровя та інші) її витрати на задоволення щомісячних потреб дитини збільшились, а відтак матеріальне становище погіршилось. Також зазначає, що змінився її сімейний стан, так як 14.02.2012року вона уклала шлюб з [PERSON] Зазначає, що відповідач офіційно не працює, однак є працездатним та за станом здоровя може бути працевлаштованим та отримувати дохід необхідний для сплати аліментів в більшому розмірі. З огляду на наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2009 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 700 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони з 26.06.2003 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.11.2009року. За час шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], 13.10.2004року народження. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2009 року з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням (заочним) Мостиського районного суду Львівської області від 09.07.2013 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], 13.10.2004року народження. Відповідно до положень ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеної статті вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2009 року погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів позивачки [PERSON] На думку\~суду,\~такі зміни\~зумовлені,\~зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дитини, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018рік» дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 гривень. Разом із цим, покращення матеріального становища платника аліментів - відповідача [PERSON] з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2009 року, в ході розгляду справи позивачкою не доведено. Сімейний стан відповідача не змінився як і раніше інших осіб на утриманні, крім сина [PERSON], відповідач не має. Сімейний стан позивачки [PERSON] змінився - 14.02.2012року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON]. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON]; довідкою про склад сімї позивача [PERSON] від 25.06.2018року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2009року; копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та позивачкою [PERSON] Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у звязку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім'ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти, погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі\~350\~гривень щомісячно, є недостатніми для утримання дитини, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п.6 та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач не має постійного офіційного місця праці, однак є працездатним, тобто такий може бути працевлаштований та отримувати дохід не менше встановленої законом мінімальної заробітної плати, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та беручи до уваги і розмір аліментів на який погодився відповідач, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та збільшити відповідачу розмір аліментів на утримання сина [PERSON], стягуваних за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2009 року, і визначити такі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 704,80 гривень.

Outcome: partial