Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач 09.12.2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності на 12/100 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] на підставі договору-купівлі-продажу, посвідченого 24 лютого 1966 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Попругою В.І. за реєстром №1-679 належало 2/15 частин домоволодіння [ADDRESS], право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 12.03.1966 р. в реєстровій книзі №170 за реєстровим №16. [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 16 квітня 1982 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №2-1, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 16.04.1982 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49, належало 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємцем після її смерті є [PERSON], який на даний момент свідоцтво про право на спадщину не отримав. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.1982 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 14.04.1982 року в реєстровій книзі №320 за реєстровим №111, належить 7/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1983 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №1-4, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 09.08.1983 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49, належить 3/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.1997 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №2861 право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 09.09.1997 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49. належить 23/400 частини домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.1997 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №2861, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 09.09.1997 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49, належить 12/400 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору дарування від 11.10.1997 року посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Башкіною І.Ю. за реєстром №4158, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 04.01.1997 року в реєстровій книзі №611 за реєстровим №79, належало 54/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є [PERSON], на даний момент свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримала. [PERSON] на підставі договору дарування від 12.01.1998 року посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Поповою І.В. за реєстром №1-51, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 29.01.1998 року в реєстровій книзі №611 за реєстровим №79, належить 17/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору дарування від 15.09.1997 року посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Поповою І.В. за реєстровим №1-3581, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 23.02.1998 р. в реєстровій книзі №611 за реєстровим №79, належить 65/400 частин домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 20.06.1980 року за №1118 затверджено акт ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] і за [PERSON] визнано право власності на 12/100 частин вищезазначеного домоволодіння. Домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 55,0 кв.м., загальною площею 97,6 кв.м., допоміжною площею 42,6 кв.м., житлового будинку літ.Б-1, житловою площею 115,1 кв.м., загальною площею 215,4 кв.м., допоміжною площею 100,3 кв.м., ганка літ.б, сарая літ.Л, сарая з погребом літ. В, сарая літ.Д, сарая літ.д, гаража, літ.Е, гаража літ.Ж, сарая літ.И, сарая літ.К, сарая літ.Г, вбиральні №1, споруд огорожі дощатої, колонки, газової труби, колодязя 0,5 цегла. За життя, [PERSON] не звернулась до КП «ДМБТІ» ДОР з питання перереєстрації за нею права власності на 12/100 частин зазначеного домоволодіння. У зв'язку з реєстрацією шлюбу 18 вересня 1969 року [PERSON] змінила прізвище зі «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] померла [PERSON], залишивши заповіт посвідчений 12 квітня 2002 року приватним нотаріусом ДМНО Базилєвим С.П., яким заповідала [PERSON] всю належну її частину домоволодіння [ADDRESS]. В зазначеному заповіті прізвище [PERSON] зазначено «[PERSON]». В первісному свідоцтві про смерть прізвище померлої [PERSON] також було зазначено «[PERSON]», оскільки після смерті [PERSON] було виявлено, що в написанні її прізвища українською мовою в її паспорті громадянина України за життя і свідоцтві про смерті була допущена помилка. Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції були внесені зміни в актовий запис про смерть №4777 від 15 червня 2002 року, і прізвище померлої було зазначено «[PERSON]» та 14 грудня 2015 року видане повторне свідоцтво про смерть. Згідно довідки КП «ДМБТІ» ДОР №11288 від 10.10.2014 року частка [PERSON] (2/15) в праві власності на домоволодіння [ADDRESS] не перереєстровано. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 12/100 частин спірного домоволодіння. Спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - [PERSON] спадщину не прийняла. Спадкоємцем першої черги за законом є син - [PERSON]. [PERSON], спадщину прийняв після смерті [PERSON], оскільки проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент її смерті за однією адресою: [ADDRESS]. 22 жовтня 2014 року отримав у Другій дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 39/100 частин житлового будинку [ADDRESS], які належали спадкодавцю [PERSON] При звернення до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS], що належала померлій [PERSON], надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2014 року, оскільки існують розбіжності у наданих правовстановлюючих документах та відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. На підставі вищевикладеного просить визнати за [PERSON] право власності на 12/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], що складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 55,0 кв.м., загальною площею 97,6 кв.м., допоміжною площею 42,6 кв.м., житлового будинку літ.Б-1, житловою площею 115,1 кв.м., загальною площею 215,4 кв.м., допоміжною площею 100,3 кв.м., ганка літ.б, сарая літ.Л, сарая з погребом літ. В, сарая літ.Д, сарая літ.д, гаража, літ.Е, гаража літ.Ж, сарая літ.И, сарая літ.К, сарая літ.Г, вбиральні №1, споруд огорожі дощатої, колонки, газової труби, колодязя 0,5 цегла. Позивач [PERSON], письмово просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. В подальшому усно просила справу розглядати у її відсутність. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. В подальшому усно просила справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] письмово просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. В судове засідання представник третьої особи - Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, не з'явивсь. Про день, місце та час судового засідання сповіщені належним чином. До суду надіслали письмову заяву, в якій просять розгляд справи провести за відсутності їх представника відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 24.02.1966 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить на праві приватної власності 2/15ч. домоволодіння [ADDRESS]. /а.с.11-12/ Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»./а.с.10/ Згідно довідки КП «ДМБТІ» ДОР від 10.10.2014 року, [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 16 квітня 1982 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №2-1, належить на праві власності 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 16.04.1982 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49 [INFO] померла [PERSON]./а.с.66 на звороті/ [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.1982 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1 належить право власності на 7/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 14.04.1982 року в реєстровій книзі №320 за реєстровим №111. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1983 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №1-4 належить на праві власності 3/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 09.08.1983 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.1997 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №2861 належить на праві власності 23/400 частини домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 09.09.1997 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.1997 року посвідченого Другою ДДНК за реєстром №2861 належить на праві власності 12/400 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 09.09.1997 року в реєстровій книзі №402 за реєстровим №49. [PERSON] на підставі договору дарування від 11.10.1997 року посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Башкіною І.Ю. за реєстром №4158 належало 54/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 04.01.1997 року в реєстровій книзі №611 за реєстровим №79. [INFO] померла [PERSON]./а.с.68/ [PERSON] на підставі договору дарування від 12.01.1998 року посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Поповою І.В. за реєстром №1-51 належить на праві власності 17/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 29.01.1998 року в реєстровій книзі №611 за реєстровим №79. [PERSON] на підставі договору дарування від 15.09.1997 року посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Поповою І.В. за реєстровим №1-3581 належить на праві власності 65/400 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 23.02.1998 р. в реєстровій книзі №611 за реєстровим №79./а.с.22/ Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 20.06.1980 року за №1118 затверджено акт ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] і за [PERSON] визнано право власності на 12/100 частин вищезазначеного домоволодіння./а.с.27 на звороті/ Згідно акту від 04.04.1980 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.66 року належить 2/15 ч. домоволодіння [ADDRESS]. В її користуванні знаходиться житловий будинок [ADDRESS] , що складається з приміщень 6-І, 6-2, 6-3, житловою площею 24,2 кв.м., сіни 6-4, 6-5, веранда а, крильцо б, сарай л, споруди в загальному користуванні №1,2,3,5, що складає 12/100 частин домоволодіння./а.с.26-27/ Згідно технічного паспорта домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 55,0 кв.м., загальною площею 97,6 кв.м., допоміжною площею 42,6 кв.м., житлового будинку літ.Б-1, житловою площею 115,1 кв.м., загальною площею 215,4 кв.м., допоміжною площею 100,3 кв.м., ганка літ.б, сарая літ.Л, сарая з погребом літ. В, сарая літ.Д, сарая літ.д, гаража, літ.Е, гаража літ.Ж, сарая літ.И, сарая літ.К, сарая літ.Г, вбиральні №1, споруд огорожі дощатої, колонки, газової труби, колодязя 0,5 цегла./а.с.13-19/ [INFO] померла [PERSON]./а.с.28/ За життя нею був складений заповіт від 12 квітня 2002 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., яким [PERSON], заповідала належну їй квартиру [ADDRESS] - [PERSON] та належну їй квартиру [ADDRESS] - [PERSON]. В зазначеному заповіті прізвище [PERSON] зазначено «[PERSON]». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00017393760, встановлено, що відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі заяви №194/10.9-38 від 10 грудня 2015 року було змінено прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]»./а.с.29/ Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 23 вересня 2014 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» Згідно матеріалів спадкової справи №720/2014 після смерті [PERSON], померлої [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернувся син - [PERSON]. 19 вересня 2014 року [PERSON] подала заяву до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, в якій зазначено,що [PERSON], відомо, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , яка залишила на її ім.*я заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., 12.04.2002 року за реєстром №1583. Термін для прийняття спадщини пропустила, до суду звертатись не буде. Свідоцтво про право на спадщину одержувати не бажає. Спадщину [PERSON] прийняв фактично, тому що проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті ./а.с.63/ 22.10.2014 року [PERSON] звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті [PERSON], а саме на частину домоволодіння [ADDRESS]. 22.10.2014 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, було відмовлено [PERSON].у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS], що належала померлій [PERSON], оскільки її частка не перереєстрована, в зв'язку з чим неможливо визначити склад спадкового майна. /а.с.31/ На час відкриття та прийняття спадщини в силу п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України спадкові правовідносини регулювались Цивільним Кодексом УРСР ( 1963 року ). [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проте оформити спадщину у нотаріуса не має можливості у зв»язку з неможливістю визначити склад спадкового майна. Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. У відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Статтею 553 ЦК України (1963 року) передбачено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved