Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами № BL5916 від 23.06.2008 року та за № 06/1821К-07 від 28.09.2007 року в розмірі 100000,00 доларів США та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23.06.2008 року ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON], уклали договір № BL5916, відповідно до якого позивач надав відповідачу строковий кредит на суму 200000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,45 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 01.10.2032 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № BL5916-П від 23.12.2015 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася нести відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору № BL5916 від 23.06.2008 року. Крім того, 28.09.2007 року ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON], уклали договір № 06/1821К-07, відповідно до якого позивач надав відповідачу строковий кредит на суму 150000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 27.09.2032 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 06/1821К-07-П від 23.12.2015 року відповідно до якого поручитель зобов'язалася нести відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору № 06/1821К-07 від 23.06.2008 року. Однак, [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитними договорами, в результаті чого станом на 21.12.2016 року виникла заборгованість по кредиту, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився з нарахованим банком розміром заборгованості та пояснив, що на має можливості сплачувати кредит через незадовільним матеріальний стан. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явилася за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні, що 23.06.2008 року ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON], уклали договір № BL5916, відповідно до якого позивач надав відповідачу строковий кредит на суму 200000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,45 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.10.2032 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № BL5916-П від 23.12.2015 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася нести відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору № BL5916 від 23.06.2008 року. Крім того, 28.09.2007 року ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON], уклали договір № 06/1821К-07, відповідно до якого позивач надав відповідачу строковий кредит на суму 150000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 27.09.2032 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 06/1821К-07-П від 23.12.2015 року відповідно до якого поручитель зобов'язалася нести відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору № 06/1821К-07 від 28.09.2007 року. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № BL5916 від 23.06.2008 року відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 21.12.2016 року виникла заборгованість, з якої позивач просить стягнути в розмірі 63430,00 доларів США, що складається з наступного: 6097,85 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 57332,15 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту. Аналогічно взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 06/1821К-07 від 28.09.2007 року відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 21.11.2016 року виникла заборгованість, з якої позивач просить стягнути в розмірі 36570,00 доларів США, що складається з наступного: 3469,84 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 33100,16 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту. Сукупний розмір заборгованості становить становить 100000,00 доларів США, що еквівалентно 2707953,50 грн. Розмір боргу стверджується копією розгорнутого розрахунку заборгованості станом на 21.12.2016 року. Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Одночасно суд враховує і те, що якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст. 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-1680 цс15 від 10.02.2016 року. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Універсал Банк» слід задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 100000,00 доларів США (2707953,50 грн), з яких заборгованість за кредитним договором № BL5916 від 23.06.2008 року в розмірі 63430,00 доларів США, що складається з наступного: 6097,85 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 57332,15 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; та заборгованість за кредитним договором № 06/1821К-07 від 28.09.2007 року в розмірі 36570,00 доларів США, що складається з наступного: 3469,84 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 33100,16 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту.

Outcome: approved