Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 19 жовтня 2009 року відповідач [PERSON] за договором № б/н отримав кредит в розмірі 8 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач [PERSON] умови вказаного договору належним чином не виконував, у такого станом на 30 квітня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 17 165,38 грн., з яких 7 647,91 грн. - заборгованість за кредитом; 6 415,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 807,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 793,59 грн. - штраф (процентна складова), тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2009 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг № б/н, згідно якого банк надав позичальнику кредитний ліміт на платіжну картку «Універсальна» у сумі 250 грн. з подальшим його збільшенням на підставі п. п. 3.2., 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг до 8 300 грн., сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості та терміном дії кредитного ліміту, що дорівнює строку дії платіжної картки. Згідно п. 6.5. вказаного договору, клієнт зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а. с. 15-28). Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв'язку з чим у такого станом на 30 квітня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 17 165,38 грн., з яких 7 647,91 грн. - заборгованість за кредитом; 6 415,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 807,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 793,59 грн. - штраф (процентна складова) (а. с. 9-14). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно заяви клієнта від 29 жовтня 2009 року відповідач [PERSON] погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Так, згідно п. п. 6.5. - 6.6. вказаного договору клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, клієнт зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), виплати винагороди банку. У відповідності до п. п. 8.6. даного договору при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше як на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (а. с. 15-28). Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за договором про надання банківських послуг від 29 жовтня 2009 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved