Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

ПАТ «Укрсиббанк» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1), [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 09.12.2015 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач 1 отримав кредит у розмірі 1 035 728,44 грн зі сплатою 20,9 відсотків річних та зі строком повернення до 09.06.2033 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання між позивачем і відповідачем 2 було укладено два договори поруки, відповідно до яких поручитель (відповідач 2) зобов`язувалася відповідати за повне та своєчасно виконання боргових зобов`язань відповідачем 1 перед кредитором. Внаслідок допущених порушень умов кредитного договору у відповідача 1 виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 17.05.2017 року складала 1 217 909,40 гривень, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1 031 506,46 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 172 498,73 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 403,53 гривні, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами у розмірі 13 500,68 гривень. Оскільки співвідповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.06.2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання письмових заперечень. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 05.09.2017 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Роману О.А. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 01.11.2017 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 26.11.2018 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Співвідповідачі в судовому засіданні 22.05.2019 року клопотали про перенесення судового засідання у зв`язку з бажанням укласти угоду про реструктуризацію боргу. В подальшому, на призначені судові засідання 29.08.2019 року та 25.11.2019 року не з`явилися, поважних причин неявки не повідомили, відзив на позов не подали. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 1 09.12.2015 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11477533000, відповідно до якого позивач надав відповідачу 1 кредит в розмірі 1 035 728,44 гривень на строк до 09.06.2033 року під 20,9 відсотків річних (а.с. 9-10). Того ж дня, між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 263842, яким поручитель (відповідач 2) поручилася перед позивачем за виконання позичальником (відповідач 1) зобов`язань за основним боргом відповідно до кредитного договору, а також договір поруки № 263842, яким поручитель (відповідач 2) поручилася перед позивачем за виконання позичальником (відповідач 1) зобов`язань за процентами та іншими платежами. Відповідно до п. 1.4 вказаних договорів відповідальність поручителя і боржника щодо виконання зобов`язання є солідарною (а.с. 14-19). Відповідач 1 припинив своєчасно і в повному обсязі обслуговувати кредит, внаслідок чого станом на 17.05.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 1 217 909,40 гривень, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1 031 506,46 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 172 498,73 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 403,53 гривні, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами у розмірі 13 500,68 гривень, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 27-29). Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1.1 договору про надання споживчого кредиту № 11477533000 банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується користуватися наданим кредитом та повернути його та сплатити плату за користування кредитними коштами. Згідно з п. 2.9 договору позичальник зобов`язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно з умовами договору. Згідно з п. 4.1 Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, зокрема, термінів повернення кредиту або сплати процентів, банк має право вимагати позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. За правилами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1.3 договору поруки № 263842 (основний борг) відповідач 2 відповідає перед кредитором в межах суми зобов`язання, що становить 1 035 728,44 гривні. Відповідно до п. 1.3 договору поруки № 263842 (проценти та інші платежі) відповідач 2 відповідає перед кредитором в межах суми зобов`язання, що становить 517 864,22 гривні. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем 1 договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, а також сплати пені за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також про порушення відповідачем 2 зобов`язань за укладеними договорами поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 18 268,64 грн підлягає стягненню зі співвідповідачів на користь позивача.

Outcome: approved