Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Подружжя [PERSON] та [PERSON] громадяни Італійської Республіки, звернулись до суду з заявою про усиновлення малолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. Заявники перебувають у Міністерстві соціальної політики України на обліку кандидатів в усиновлювачі за №М-03191 від 29.05.2020 року. У шлюбі перебувають з 01.10.2000 року. Виявили бажання усиновити [PERSON] , як єдиний можливий шлях допомогти покинутій дитині. Заявники мешкають за адресою: [ADDRESS] . Житло подружжя є їхньою власністю, загальною площею 87,20 кв.м., перебуває у відмінному стані, в ньому достатньо місця для майбутньої дитини, дитяча кімната вже обладнана. Мають стабільне фінансове становище, дієздатні. У родині працює дружина, займається адвокатською діяльністю, за останні 6 місяців отримала чистого доходу - 24 514,00 євро, чоловік за освітою програміст, до 2016 року працював керівником компанії з виробництва компьютерів та електроніки, на даний час не працює, вирішив присвятити більш часу сім`ї. Згідно з медичних висновків, завірених уповноваженим лікарем, подружжя мають добрий стан здоров`я. Відповідно до довідок про судимість з картотеки засуджених Міністерства Юстиції Італії, в картотеці осіб, які мали судимість дані про заявників відсутні. Комісія з міжнародних усиновлень Президії Ради Міністрів Італійської Республіки засвідчила, що заявники відповідають усім вимогам міжнародного усиновлення. Компетентними державними органами Італії подружжя визнані придатними до усиновлення однієї дитини іноземного походження до 6 років включно. Малолітня [PERSON] з 14.04.2017 року перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у службі у справі дітей та сім`ї Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області. Згідно з рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 21.03.2017 року, мати малолітньої дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав. Відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. На даний час дитина перебуває в комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Біла Церква». 01.09.2020 року відбулося перше знайомство подружжя [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON] у будинку дитини м.Біла Церква. Був одразу встановлений контакт з дитиною, полюбили її як рідну. Адміністрація дитячого закладу надала згоду на усиновлення малолітньої [PERSON] , згодом Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, як орган опіки та піклування надав висновок , що усиновлення громадянами Італійської Республіки подружжям [PERSON] та [PERSON] з малолітньої [PERSON] [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Виходячи з наведеного заявники просили суд ухвалити рішення про усиновлення ними малолітньої [PERSON] [INFO] , змінити дані усиновленої дитини: змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ( [PERSON] )»; по-батькові дитини не вказувати згідно традицій Італії; ім`я [PERSON] записати [PERSON] ( [PERSON] ), дату та місце народження дитини залишити без змін; вказати батько дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина Італійської Республіки, мешкає за адресою: [ADDRESS] ; вказати матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянка Італійської Республіки, мешкає за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви про усиновлення малолітньої дитини підтримав. Просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Додатково пояснив, що ними з дружиною вже було усиновлено одну дитину з Єфіопії у 2012 році - це дівчинка, якій зараз 10 років. Вони познайомилися з [PERSON] у 01.09.2020 року, для чого приїжджали до м.Біла Церква, де перебували з 01.09.2020 року по 09.09.2020 рік і кожного дня зустрічалися з дитиною у спеціалізованому будинку дитини. Вони дуже люблять дітей, хочуть бути батьками та мати більше дітей. [PERSON] вони відразу полюбили, ця симпатія була взаємною. Власних дітей вони з дружиною не мають. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви про усиновлення малолітньої дитини підтримала. Просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Додатково пояснила, що повністю підтримує пояснення свого чоловіка, хоче бути мамою [PERSON] . Вони з чоловіком мешкають у провінції Падуя , регіон Венеція - яка у зв`язку із пандемією коронавірусу віднесена до зеленої зони. Вони хочуть усиновити дитину саме з України, оскільки їм дуже подобається Україна. Дитину будуть навчати італійській мові, а самі вони вже вивчають українську мову. Заявники обізнані про стан здоров`я [PERSON] , вже консультувалися з медиками та вся необхідна медична допомога дитині буде надана, а також вони гарантують свої піклування та любов. В судовому засіданні представник заявників підтримала вимоги заяви, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в судовому засіданні підтримала заяву про усиновлення, просила її задовольнити. Додатково пояснила, що особисто була присутня у будинку дитини м.Біла Церква при знайомстві заявників з дитиною. Дитина відразу пішла на контакт із заявниками. Знайомство відбулося на ігровому майданчику. Заявники прийшли з іграшками, дитина спілкувалася з ними із задоволенням, не боялась їх. 04.09.2020 року заявники подали заяву до служби у справах дітей, служба підготувала необхідний пакет документів та висновок про доцільність усиновлення дитини. Родичів які б виявили бажання забрати дитину не виявлено. Представник заінтересованої особи - Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований Обласний будинок дитини м.Біла Церква» в судовому засіданні підтримала заяву про усиновлення, просила її задовольнити. Пояснила суду, що родичі дитини за період її перебування у будинку дитини не зверталися. Враховуючі, що дитина має відповідні захворювання, бажаючих всиновити її не було. Із заявниками у неї відбувся контакт, у зв`язку з чим будинок дитини надав згоду та не заперечує проти усиновлення заявниками [PERSON] . Дитина перебуває у будинку дитини з 19.06.2014 року, за заявою матері, яка пізніше дитину назад не забрала та була позбавлена батьківських прав. З жовтня 2015 року мати перестала відвідувати дитину та цікавитися її справами. Суд, вислухавши пояснення заявників, представників заінтересованих осіб, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність повністю задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Громадяни Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Комуною Монселіче Провінція Падуя 18.01.2020 року (а.с.11). Як вбачається з медичних довідок від 20.01.2020 року, виданих територіальною медичною санітарною установою №6 Еуджанеа заявникам [PERSON] та [PERSON] , не мають хвороб фізичного, психічного та неврологічного характеру, які б не дозволяли здійснити усиновлення неповнолітнього, всі аналізи дали негативний результат (а.с.48, 52). Відповідно до постанови суду у справах неповнолітніх Венеції №7/2015 МУ від 22.12.2015 року, [PERSON] та [PERSON] , придатні до здійснення усиновлення однієї дитини іноземного походження, яка народилася після 27.06.2011 року, але віком до 6 років включно на момент знайомства, в будь-якому випадку у вікових межах, передбачених ст.6 Закону №184/1983 (а.с.19-20). Згідно з довідок про судимість, з картотеки засуджених Міністерства Юстиції Італії, в картотеці осіб, які мали судимість дані про заявників відсутні (а.с.55, 58). Відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах справи від 28.04.2020 року, виданої управлінням людських ресурсів, заявниця [PERSON] з 15.12.1997 року працює в компанії УТМС 6 Еуджанеа на посаді провідного адвоката за контрактом з необмеженим терміном та отримала за останні 6 місяців дохід в розмірі 44 631,00 євро (а.с.61). Згідно з технічним висновком об`єкту нерухомості, розташованого в [ADDRESS] , внутрішні оздоблення приміщень виконане нещодавно та відмінної якості, системи є повністю функціональними та відповідають чинним нормам (а.с.79). Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 14.05.2014 року, [PERSON] народилась [INFO] у смт.Рокитне, Рокитнянського району, Київської області, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис №58 (а.с.91). Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України від 14.05.2014 року (а.с.97). 21.03.2017 року рішенням Рокитнянського районного суду Київської області, позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.92-96). Згідно з розпорядженням від 14.04.2017 року про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітній [PERSON] , [INFO] , виданого Рокитнянською районною державною адміністрацією Київської області, надано статус малолітній дитині, позбавленої батьківського піклування, ухвалено влаштувати її до КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м.Біла Церква», службі продовжувати роботу з реалізації права дитини на сімейне виховання (а.с.102-103). Як вбачається з наказу про постановку на первинний облік служби малолітньої [PERSON] від 14.04.2017 року, виданого Рокитнянською районною державною адміністрацією Київської області служби у справах дітей та сім`ї, малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на первинний облік служби, місце перебування - КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м.Біла Церква» (а.с.101). 08.09.2020 року КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м.Біла Церква» надано згоду №329 адміністрації на усиновлення вихованки [PERSON] , [INFO] , громадянами Італії [PERSON] та [PERSON] (а.с.106-107). Відповідно до наданого суду Висновку виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №2910/01-07 від 17.09.2020 року, виконавчий комітет вважає, що усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянами Італії [PERSON] та [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.85-90). При цьому суд враховує наступні норми міжнародного на національного права. Виходячи зі змісту ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до частини першої статті 224 Сімейного кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до вимог ч.2 ст.215 Сімейного кодексу України, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дітей, ведеться виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідний порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», від 8 жовтня 2008 р. № 905. За змістом ст.31 даного Порядку, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дитину, що проживає в Україні, здійснює Міністерство соціальної політики України. Відповідно до вимог ч.2 ст.215 Сімейного кодексу України, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дітей, ведеться виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідний порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» від 8 жовтня 2008 року №905. За змістом статті 31 даного Порядку, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дитину, що проживає в Україні, здійснює Міністерство соціальної політики України. Статтею 217 СК України передбачено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Згідно вимог ч.1 ст.222 СК України, на усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров`я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу. Згідно з ч.3 ст.5 СК України, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст.207 Сімейного Кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випаду, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Пунктом 2 частини 1 статті 282 СК України передбачено, якщо усиновлювач не є громадянином України, для усиновлення дитини, яка є громадянином України, потрібен дозвіл центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Згідно з приписів ст.283 СК України, усиновлення іноземцем в Україні дитини, яка є громадянином України, здійснюється на загальних підставах, встановлених главою 18 цього Кодексу. Дитина, яка є громадянином України, може бути усиновлена іноземцем, якщо вона перебуває не менш як один рік на обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, і досягла п`яти років. Усиновлення може бути здійснено до закінчення зазначеного строку, а також до досягнення дитиною п`яти років, якщо: усиновлювач є родичом дитини; дитина страждає на хворобу, що внесена до спеціального переліку хвороб, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; здійснюється усиновлення усіх рідних братів і сестер в одну сім`ю, якщо один з них досяг п`яти років і перебуває на обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, не менш як один рік; іноземці виявили бажання усиновити дитину, яка є братом або сестрою раніше усиновленої ними дитини. Дитина може бути усиновлена іноземцем, якщо не виявилося громадянина України, який бажав би її усиновити або взяти на виховання до себе в сім`ю. Переважне право на усиновлення дитини - громадянина України мають іноземці, які є:1) родичами дитини; 2) громадянами держав, з якими Україна уклала договір про надання правової допомоги. На усиновлення дитини іноземцем потрібна згода центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, направляє в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо перевірки іноземців, що усиновлюють дитину, яка є громадянином України, на наявність або відсутність інформації компрометуючого характеру в правоохоронних органах інших держав та Генеральному секретаріаті Інтерполу. Усиновлення іноземцями провадиться за умови забезпечення дитині прав в обсязі не меншому, ніж це встановлено законами України. За усиновленою дитиною зберігається громадянство України до досягнення нею вісімнадцяти років. Усиновлена дитина має право на збереження своєї національної ідентичності відповідно до Конвенції про права дитини, інших міжнародних договорів. Згідно з ст.21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною; b) визначають, що усиновлення в іншій країні може розглядатися як альтернативний спосіб догляду за дитиною, якщо дитина не може бути передана на виховання або в сім`ю, яка могла б забезпечити її виховання або усиновлення, і якщо забезпечення якогось придатного догляду в країні походження дитини є неможливим; с) забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення всередині країни; d) вживають всіх необхідних заходів з метою забезпечення того, щоб у випадку усиновлення в іншій країні влаштування дитини не призводило до одержання невиправданих фінансових вигод, пов`язаних з цією особою; е) сприяють у необхідних випадках досягненню цілей цієї статті шляхом укладення двосторонніх і багатосторонніх домовленостей або угод та намагаються на цій підставі забезпечити, щоб влаштування дитини в іншій країні здійснювали компетентні власті чи органи. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає її інтересам. Понесені заявниками судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення віднести, відповідно до вимог ч.4 ст. 14 ЦПК України на рахунок заявників. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved