Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач, 05 лютого 2015 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що після смерті баби - [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилася спадщина - земельна частка (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари члена колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213714, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області по території Пиріжнянської сільської ради. Вона як спадкоємець за законом фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. До неї перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікат на право на земельну частку (пай). Інші спадкоємці за законом - відсутні. В подальшому вона зазначений сертифікат втратила, що призвело до неможливості оформлення спадщини. Своєчасно до нотаріуса не змогла звернутися і в силу того, що коштів на оплату судових витрат не було, не було встановлено факт родинних відносин із спадкодавцем. В теперішній час рішенням суду факт родинних відносин із спадкодавцем встановлено. З цих же причин пропустила і строк позовної давності та просить поновити його, визнавши за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,23 умовних кадастрових гектари члена КСП «Перемога» с. Пиріжна, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії ОД-12 №0213714, виданого на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року, який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17 грудня 1996 року Пиріжнянською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], померла [INFO] року. Згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року (справа №503/2477/15-ц), встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як онуки і баби. Згідно інформації Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №0-28-0.11-165/2-15 від 26 січня 2015 року [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213714, розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари, розташовану по Пиріжнянській сільській раді. Згідно довідки Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області №895 від 16 жовтня 2014 року [PERSON] проживали в одному помешканні, вели спільне господарство із [PERSON], яка померла [INFO] року. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Пиріжнянською сільською радою Кодимського району 17 грудня 1996 року). Позивач, як єдиний спадкоємець за законом (рішення Кодимського районного суду від 26 грудня 2014 року) від спадщини не відмовилася. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай), розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213714, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради. Зазначений правовстановлюючий документ позивачем був утрачений, що унеможливило оформелння нею спадщини. Крім того, факт родинних відносин із спадкодавцем установлено рішенням суду лише 26 грудня 2014 року. Частиною другою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, суд констатує, що позивач фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця - земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0213714, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Пиріжнянської сільської ради, Кодимського району, Одеської обалсті на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року, який був утрачений і тим самим набула право власності на неї. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю витмогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, на протязі певного часу не могла встановити родинні стосунки із спадкодавцем. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою матеріально не забезпеченою, не протязі довгого проміжку часу не могла встановити факт родинних відносин із спадкодавцем, а звідси - не мала можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved