Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк»\~ звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 12.04.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав\~ кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~ Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, [PERSON]. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав,\~\~внаслідок чого станом на 15.11.2017 року має заборгованість в загальній сумі 11539,30 грн., яка складається з наступного: 5546,75 грн. - заборгованість за кредитом; 5104,96грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 100,00 грн. заборгованість за пенею і комісією, а також штрафи - 250,00 грн. (фіксована частина) і 537,59 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11539,30 грн. та понесені ним судові витрати. Представник позивача [PERSON] ( за довіреністю) у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справу без її участі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, просив зменшити суму стягнення через скрутне матеріальне становище, надав суду посвідчення інваліда 2 групи. Суду пояснив, що через пожежу в будинку не міг своєчасно сплачувати кредит, намагається вчасно погашати борг, остання кредитна картка була видана йому банком кілька місяців тому. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив таке. 12.04.2007 року між Приватбанком і [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» з встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. У заяві позичальника (а.с.8) відповідач виразив свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зазначені обставини були визнані відповідачем у судовому засіданні. З пояснень відповідача вбачається, що останню кредитну картку він отримав кілька місяців тому. Останній платіж на погашення заборгованості по кредиту здійснив у січні 2018 року, до цього погашення кредиту здійснювалося шляхом списання коштів з пенсійної картки. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~ \~ Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.5.5\~ Умов та правил надання банківських послуг,\~ за користування\~ кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 5.8 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком\~ в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Згідно з п 6.5 Умов та правил клієнт зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4-7) заборгованість відповідача станом на 15.11.2017 року становить 11539,30 грн., яка складається з наступного: 5546,75 грн. - заборгованість за кредитом; 5104,96грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 100,00 грн. заборгованість за комісією, а також штрафи - 250,00 грн. і 537,59 грн. Відповідач останнє погашення кредиту, згідно наданого розрахунку заборгованості, здійснив 07.10.2017 року. Що стосується стягнення комісії у розмірі 100,00 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Пунктом 5.1 Умов та правил визначено, що за несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель картки оплачує проценти по підвищеній процентній ставці або додаткову комісію, розмір яких визначені у [PERSON]. В розрахунку заборгованості проценти на прострочену заборгованість по кредиту розраховані по підвищеній процентній ставці. Одночасне нарахування і підвищених процентів і комісії у даному випадку суперечить вимогам п. 5.1 Умов та Правил. Крім того встановити розмір такої комісії і порядок її нарахування суд не може, оскільки банком не надано [PERSON], а в позовній заяві не міститься обґрунтувань розрахунку комісії. У заяві позичальника (а.с.8), яка є складовою договору, було визначено, що при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. та 5% від суми позову. Позивач в просить стягнути\~ штрафи у розмірі 250,00 грн. і\~ 537,59 грн. Штрафи нараховані банком одночасно\~ станом на 15.11.2017р. за одне і теж саме порушення грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1, ч.2\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Враховуючи положення, закріплені у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а також приписи ч.2 ст. 549 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача штрафу тільки у розмірі 250,00 грн., а в задоволенні вимог про стягнення штрафу у розмірі 537,59 грн. необхідно відмовити. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003 цс 15. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредиту 10901,71грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 5546,75 грн., заборгованості по процентам 5104,96 грн., штраф -250,00 грн. Відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» відповідач, як інвалід 2 груп, звільнений від сплати судового збору. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, розяснень, викладених у п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду\~ з розгляду цивільних та кримінальних справ\~ «Про\~ застосування судами\~ законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від\~ 17 жовтня 2014 року, судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено частково (93,17%), тому судовий збір, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 1490,72 грн. Оскільки відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, то він підлягає компенсації на користь позивача за рахунок держави. На підставі викладено,

Outcome: partial