Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач 07.12.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 20.08.2011 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Посилаючись на те, що прожитковий мінімум для дитини до 6 років згідно довідки Мінфіну становить 1228 грн., тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1228 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка та її адвокат Дубинський В.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі, зазначили, що позивачка ніде не працює та немає змоги утримувати дитину самотужки. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилався на те, що на даний час він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1228 грн. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 20.08.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час сімейні стосунки між сторонами погіршилися і вони подали до суду заяву про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] серії [NUMBER], [PERSON] являється його батьком. Відповідно до акту ОСББ Невського, 27 від 07.11.2016 року підписаного управителем Чорновіл А.С. та мешканцями будинку, підтверджено факт проживання дитини [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно пояснень позивача, батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у його розвитку та вихованню не приймає. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що на даний час він немає змоги утримувати дитину в заявленому розмірі, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доводи відповідача про його скрутне матеріальне становище, суд оцінює критично, оскільки доказів того суду надано не було. Суд враховує, що позивач є здоровою, працездатною людиною, а тому зобов'язаний утримувати свого малолітнього сина. Інших аліментних зобов'язань, окрім зобов'язань перед позивачем відповідач не має. Суд вважає, що розмір аліментів в сумі 1000 гривень не перевищує необхідний рівень для задоволення потреб дитини. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням матеріального становища позивача та матеріального становища дитини, на утримання якої стягуються аліменти, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення позивачкою до суду та до повноліття дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial