Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

\~Позивака звернулася з даним позовом до суду до відповідача, посилаючись на те, що 02 серпня 2001 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 68. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року сімейні відносини між сторонами погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з обставин викладених в позові, до пояснень додала, що не бажає примирення з відповідачем, оскільки в останнього вже є інша сімя. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] та залишити за нею сплачений судовий збір по справі в розмірі 640.00 грн. Відповідач в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом поярдку. До суду повернулось поштове повідомлення з його підписом про отримання судової повістки. Свої пояснень та заперечень на позов суду не надіслав. Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. 02 серпня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Шлюб укладено сторонами вперше. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, з серпня 2015 року між ними виникли конфлікти по різним побутовим питанням, зумовлені несхожістю їхніх характерів. На даний час вони припинили шлюбні відносини. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сімї стали неможливими.\~\~\~\~\~\~\~ Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 235 ЦК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved