Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Печерська районна в м.Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав батька і матері та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07 листопада 2017 року розглянуто клопотання Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] по відношенню до їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Дівчинка народилась [INFO] у Київському міському пологовому будинку [ADDRESS]. Мати дитини - гр. [PERSON], [INFO] 24 квітня 2017 року написала заяву, в якій відмовилась забрати свою дитину - дівчинку [INFO], мотивуючи це сімейними обставинами, а саме - відсутністю житла. Про це складено відповідний акт від 24.04.2017 р. Гр. [PERSON] при собі мала паспорт, що посвідчує особу, в якому містилась відмітка про укладення шлюбу 18 жовтня 2014 року з гр. [PERSON]. Проте, зі слів матері відомо, що батьком дитини є інший чоловік, відомості про якого жінка відмовилась надавати. З урахуванням викладеного та посилаючись на положення ст.ст. 164 СК України, просять позов задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі по 1\\4 частини заробітку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21.04.2017р. у Київському міському пологовому будинку №1 народилась дівчинка, мати дитини - гр. [PERSON], [INFO] 24 квітня 2017 року написала заяву, в якій відмовилась забрати свою дитину - дівчинку [INFO], мотивуючи це сімейними обставинами, а саме - відсутністю житла. Про це складено відповідний акт від 24.04.2017 р. Гр. [PERSON] при собі мала паспорт, що посвідчує особу, в якому містилась відмітка про укладення шлюбу 18 жовтня 2014 року з гр. [PERSON]. Проте, зі слів матері відомо, що батьком дитини є інший чоловік, відомості про якого жінка відмовилась надавати. На підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 235 від 04.05.2017 р., органом реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про народження дитини за [NUMBER], в якому зазначено, що батьками [PERSON], [INFO], є гр. [PERSON] та гр. [PERSON]. Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. На підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 258 від 15.05.2017 р., - малолітній [PERSON] надано статус «дитини позбавленої батьківського піклування». У заяві від 24 квітня 2017 року гр. [PERSON] підтвердила, що вона розуміє правові наслідки відмови забирати дитину з пологового будинку, надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування, усиновлення чи влаштування в інші форми сімейного виховання. Заява написана нею добровільно. Розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 320 від 08.06.2017 р. «Про встановлення опіки та призначення опікуна над малолітньою дитиною» - над малолітньою [PERSON] встановлено опіку та призначено законного представника, який в майбутньому має намір всиновити дитину. Родина опікуна забезпечила дитину всім необхідним для повноцінного розвитку, надала їй можливість зростати та розвиватися в повноцінній родині. Біологічні батьки дитини по сьогоднішній день ніяк не проявили себе, не цікавились долею залишеної ними дитини, не намагалися дізнатися місце її перебування та стан здоров'я. Не вчинили жодних дій, які б свідчили про їх бажання повернути свою біологічну доньку собі на виховання. З висновку органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав від 18.11.2017 року № 105/01-2672/В-12 вбачається, що мати дитини громадянка [PERSON], [INFO], 24 квітня 2017 року написала заяву, в якій відмовилась забрати свою дитину - дівчинку [PERSON], [INFO], мотивуючи це сімейними обставинами, а саме відсутністю житла. Про це складено відповідний акт від 24.04.2017р.. Враховуючи пропозиції комісії з питань захисту прав дитини Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З 27.04.2017 р. по 20.06.2017 р. малолітня [PERSON] перебувала в Київському міському будинку дитини «Берізка». За час перебування дівчинки в зазначеному закладі, біологічні батьки жодного разу не звертались із розшуком чи бажанням повернення дитини на виховання. Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітньої доньки та стягнення з них аліменти в розмірі по 1/4 частині заробітку щомісячно. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved