Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 52 200,10 грн., яка утворилась за договором від 12.10.2007 р. б/н. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що відповідач за вказаним вище договором отримала кредит в сумі 16 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за перевитрати платіжного ліміту, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 26.02.2018 року, за останньою утворилась заборгованість у сумі 52 200,10 грн., яка складається з 322,97 грн. - заборгованості по кредиту, 44 441,66 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4 711,66 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. - штрафу (фіксована частина), 2 473,81 грн. - штрафу (процентна складова). На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 12.10.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір б/н, за умовами якої Банк відкриває Позичальнику картрахунок та встановлює кредитний ліміт у розмірі 16 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до п. 3.3. Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Як свідчить зміст вказаної вище заяви, підписаної відповідачем, Позичальник ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй у письмовій формі. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобов'язань належним чином не виконав, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом в строк, визначений у договорі в повному обсязі не оплатив. Отже, за [PERSON] виникла заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 322,97 грн. та 44 441,66 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що нараховані за період з 26.01.2008 р. по 26.02.2018 р. Факт наявності вище наведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачем. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 322,97 грн. заборгованості за основною сумою кредиту та 44 441,66 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом за наведений вище період є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема, у випадку прострочення виконання. Пунктом 5.5.1. Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та овердрафтом) Держатель сплачує проценти із завищеною процентною ставкою або ж додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. З огляду на викладене, позивачем заявлено до стягнення суму пені та комісії в розмірі 4 711,66 грн., що нараховані за період з 31.01.2008 р. по 26.02.2018 р. Перевіривши розрахунок пені та комісії в сумі 4 711,66 грн., що наявний в матеріалах справи, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та вірність, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом. Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежу по кожному з грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 2 473,81 грн. штрафу (процентна складова). Розглянувши вимоги в цій частині, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. «Умовами та правилами надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. В той же час, п. 8.6 вказаних «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено сплату штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором неможливо, так як не будуть дотримані положення, закріплені у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15 та від 11.10.2017 року у справі № 347/1910/15-ц, який, відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен враховуватись судами при застосуванні таких норм права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 2 473,81 грн. штрафу (процентна складова). У зв'язку з чим, у задоволенні вимог в цій частині судом відмовляється. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 670,06 грн. покладається судом на відповідача.

Outcome: partial