Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 14420,81 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.04.2015 року за курсом долару 21,05 становить 303558 грн. 14 коп. та судові витрати, а також стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] 1000 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що[PERSON] згідно кредитного договору № 5218574785940074 від 21 жовтня 2005 року, отримала кредит у розмірі 5000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 20 квітня 2015 року складає 14468,32 доларів США, з яких 4848 доларів США - заборгованість за кредитом, 9620,32 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Також, у відповідності до договору поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та [PERSON] кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та[PERSON] забезпечено порукою у розмірі 1000 грн., які позивач просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та[PERSON] на його користь. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності, та надано згоду на винесення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21 жовтня 2005 року між закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та[PERSON] (позичальник) укладено договір № 5218574785940074, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти у розмірі 5000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 9-10) Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 20 квітня 2015 року, згідно доданого до справи розрахунку, становить 14468,32 доларів США, з яких 4848 доларів США - заборгованість за кредитом, 9620,32 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом. (а.с. 7). Зобов'язання позичальника, що випливають з кредитного договору, були забезпечені шляхом укладення з [PERSON] договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014 року, що обмежується сумою 1000 грн. (а.с. 11-12). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов'язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З такого вимоги банку до відповідачів про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial