Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач 04.02.2016 року звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.03.1993 року він був незаконно затриманий працівниками Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, які заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого йому встановлено ІІ групу інвалідності та він втратив професійну працездатність на 60 %. До ушкодження здоров'я позивач працював докером-механізатором 3 класу у Херсонському морському торгівельному порту. З 1996 року судами неодноразово задовольнялися позови позивача до УМВС України в Херсонській області про збільшення розміру відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, у зв'язку із підвищенням рівня вартості життя, підвищенням коефіцієнтів і відповідно заробітної плати. Останнім рішенням апеляційного суду Херсонської області від 12.06.2013 року розмір щомісячного відшкодування з 01.07.2011 року був збільшений до 3490,75 грн. безстроково. У звязку з тим, що з 01.03.2013 року вартість життя знову підвищилася, підвищилась заробітна плата докерам механізаторам Херсонського морського торгівельного порту, посилаючись на вимоги ст.1208 ЦК України, просив стягнути з Головного управління національної поліції в Херсонській області на його користь 21898,38 грн. недоплаченої матеріальної шкоди за період з 01.03.2013 року по 01.01.2016 року включно, а з 01.01.2016 року стягувати щомісячно по 4134,82 грн. безстроково. Позивач та його представник в судовому засіданні, уточнюючи позовні вимоги, просили стягнути зазначені грошові кошти в порядку збільшення розміру завданої шкоди з відповідачів -Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області та Головного управління національної поліції в Херсонській області. Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Херсонській області в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Головне управління Національної поліції у Херсонській області не є правонаступником УМВС України в Херсонської області, з якого рішенням суду стягується шкода. Зазначене УМВС на даний час не ліквідоване. Крім того, особи, які заподіяли шкоду, не були працівниками поліції. Представник відповідача УМВС України в Херсонській області зазначив, що у звязку з процедурою ліквідації УМВС України в Херсонській області відсутнє фінансування у зазначеного органу, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Для визначення розміру відшкодування у разі професійного захворювання може братися до уваги за бажанням потерпілого середньомісячний заробіток (дохід) за дванадцять або за три останні календарні місяці перед припиненням роботи, що було викликано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач у 1993 році працював докером-механізатором 3 класу Херсонського морського торгівельного порту. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 жовтня 1996 року встановлено, що 25.03.1993 року у черговій частині Комсомольського РВВС м. Херсона [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких втратив 60% професійної працездатності та визнаний інвалідом ІІ групи. Оскільки шкоду [PERSON] було заподіяно незаконними діями працівників міліції, рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14.10.1996 року [PERSON] вперше було визначено розмір відшкодування та стягнуто на користь позивача завдану шкоду, шляхом стягнення з УМВС України в Херсонській області щомісячних платежів, виходячи з розміру позивача середньомісячного заробітку з останнім місцем роботи на посаді докера механізатора 3 класу Херсонського торговельного морпорту. Починаючи з 1996 року судами неодноразово задовольнялися позови позивача про збільшення розміру відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я у зв'язку із підвищенням рівня вартості життя, підвищенням коефіцієнтів і відповідно заробітної плати. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 12.06.2013 року стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь [PERSON] з 01 березня 2013 року щомісячно 3490,75 грн. безстроково. Розмір компенсації було встановлено, виходячи з розміру заробітної плати докерів-механізаторів ІІІ класу у розмірі 6\~216,48 грн. Як вбачається з довідки ДП «Херсонський морський торгівельний порт» від 27.01.2016 року розмір середньомісячної заробітної плати докера механізатора комплексних бригад на ванатажувально - розвантажувальних роботах району (вантажного) ДП «Херсонський морський торгівельний порт» за період з 01.03.2013 року по 31.12.2015 року був підвищений і склав 10734,63 грн., з коефіцієнтом підвищення зарплати з 01.06.2014 року по 31.12.2015 року включно. Зазначені виплати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь [PERSON] здійснювало до серпня 2016 року включно, а потім припинило виплату, посилаючись на відсутність фінансування органу внаслідок процедури припинення юридичної особи. З листа голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 13.06.2017 року вбачається, що припинено виплати позивачу за рішенням суду у звязку з прийняттям рішення про ліквідацію УМВС України в Херсонській області та не визначено орган, до якого переходять права та обовязки останнього. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 04.02.2016 року позов [PERSON] до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про збільшення розміру матеріальної шкоди за період з 01.03.2013 року по 01.03.2015 року за цивільною справою №668/1507/16 залишено без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Позивач на обґрунтуванням своїх вимог зазначив ту обставину, що за місцем його попередньої роботи відбулось підвищення середнього заробітку за посадою, яку він займав до спричинення йому каліцтва. Питання збільшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я врегульовано ст.1208 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Підвищення вартості життя визначається на підставі встановленого законодавцем прожиткового мінімуму відповідно до динаміки його зростання. За змістом ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто належить до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку, що вона спрямована на забезпечення реальності захисту інтересів потерпілого й повноти відшкодування, оскільки відшкодування завданої шкоди є доволі тривалим у часі процесом. Таким чином, з моменту прийняття судом рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, особа має право на його (відшкодування) збільшення у разі підвищення вартості життя. Враховуючи характер і сутність правовідносин, що склалися між позивачем та УМВС України в Херсонській області та ту обставину, що наданий позивачем розрахунок матеріальної шкоди із застосуванням коефіцієнтів підвищення заробітної плати докерам- механізаторам 3 класу Херсонського торговельного морпорту, підтверджує підвищення вартості життя з 01.03.2013 року, заперечення відповідача - УМВС України в Херсонській області не підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає позовні вимоги до УМВС України в Херсонській області про збільшення розміру матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» вирішено утворити, як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, в тому числі і Головне управління Національної поліції у Херсонській області, та ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2, в тому числі і УМВС в Херсонській області. Законом України «Про Національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, тощо, однак не зазначено про правонаступництво МВС України, як і у постанові Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію». Наказом МВС України від 28.09.2016 року №1005 головою ліквідаційної комісії УМВС по Херсонській області призначено [PERSON] Відповідно до п.4.2 Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року №1691, новостворений розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів) подає реєстраційну картку разом з документами, визначеними пунктом 2.1 глави 2 цього Порядку, для присвоєння нового коду розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців УМВС України в Херсонській області має ідентифікаційний код юридичної особи 08592322, а Головне управління Національної поліції Херсонської області отримало інший ідентифікаційний код - 40108782. Згідно Постанови Кабінету міністрів України №730 від 16.09.2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», УМВС в області вирішено ліквідувати як юридичну особу публічного права, а ГУНП в області вирішено-створити як юридичну особу публічного права. На виконання ч.3 ст.105 ЦК України, видано наказ МВС України про затвердження голів ліквідаційних комісій територіальних органів МВС по Херсонській області, затверджені голови ліквідаційних комісій та розпочата процедура ліквідації, а не реорганізації. Встановлено, що на час розгляду справи УМВС України в Херсонській області не ліквідоване і продовжує роботу ліквідаційна комісія. Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини вбачається, що підтвердження законодавчо врегульованого порядку переходу прав та обовязків від УМВС України в Херсонській області до Головного управління Національної поліції у Херсонській області відсутні. Відповідно суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення обовязку по відшкодуванню шкоди, заподіяної працівником УМВС України в Херсонський області, до ГУНП у Херсонській області. Тому в частині задоволення позовних вимог до зазначеного відповідача необхідно відмовити, так як Головне управління Національної поліції у Херсонській області є належним відповідачем за вимогою позивача. З врахуванням зазначеного, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме в частині збільшення розміру завданої шкоди з УМВС України в Херсонській області. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, на користь держави з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн

Outcome: partial