Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач 10.12.2014 року звернувся до суду з названим позовом та просить постановити рішення яким: - визнати незаконними і скасувати виговори, винесені йому розпорядженням № 04-02/23-к від 15.10.2014 року і № 04-02/25 від 30.10.2014 року головою Голицької сільської ради Болградського району Одеської області; - стягнути з Голицької сільської ради Болградського району Одеської області 2 880.00 гривен за працю в шкідливих умовах; - допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати позивачу нарахованих коштів (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Голицькою сільською радою Болградського району не виплачується йому, позивачу, доплата за роботу у шкідливих умовах. Він працює у сільській раді на посаді оператора бювета з вересня 2011 року і постійно стикається з хімікатами гипохлоридом і антискалантом. За весь період роботи йому не нараховували оплату за роботу у шкідливих умовах в розмірі 12 % від заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість з вересня 2011 року по грудень 2014 року (за 40 місяців) у розмірі 2880 гривен. Крім того, позивач просить визнати незаконними і скасувати догани, винесені йому розпорядженнями № 04-02/23-к від 15.10.2014 року та № 04-02/25-к від 30.10.2014 року головою Голицької сільської ради з тих підстав, що нібито він позивач 13.10.2014 року був відсутній на робочому місці, незважаючи на те, що він напередодні попередив голову сільської ради про необхідність поїхати до м. Болград на консультацію до юриста, однак у другій половині цього дня він був на роботі і виконував свої обов'язки. 30 жовтня 2014 року йому було оголошено догану за те, що він неправомірно не відпускав воду населенню, чим порушив свої професійні обов'язки. Однак, по твердженню позивача, посадова інструкція йому була видана на його ж вимогу лише 31.10.2014 року, де в п.13 зазначено, що до його обов'язків входить проводити відпуск води з бювета жителям села, організаціям і установам всіх форм власності згідно квитанцій про сплату за питну воду і показникам приладів обліку питної води … Позивач стверджує, що він правомірно не подавав питну воду жителям села, оскільки були надані квитанції про сплату за воду Приватному підприємству «Кара-Марин». Тому, на думку позивача, розпорядження голови сільської ради від 30.10.2014 року № 04-02/25-к також є незаконним і підлягає скасуванню. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві та надав пояснення з підстав зазначених в ній. Пояснив, що він був прийнятий на роботу оператором бювету Голицької сільської ради Болградського району Одеської області. Спочатку він, позивач працював на одну ставку, а потім на 0.5 ставки. Однак, за усною домовленістю з головою сільради, решту ставки мало б доплачувати ПП «Кара-Марин». Однак, цього не сталося. Про те, що він позивач буде відсутній на робочому місці 14.10.2014 року, він напередодні усно повідомив голову сільської ради, тому вважає розпорядження голови сільської ради від 15.10.2014 року № 04-02/23-к про оголошення йому догани за порушення трудової дисципліни незаконним. Розпорядження голови сільської ради від 30.10.2014 року № 04-02/25-к про оголошення йому догани за порушення трудової дисципліни з тих підстав, що він не відпускав питну воду населенню 29.10.2014 року в період з 08:00 години по 12:00 годину також вважає не законним, так як йому не були надані квитанції про сплату за воду на ім'я сільської ради, а навпаки надавалися квитанції про сплату коштів за питну воду ПП «Кара-Марин». З посадовою інструкцією він ознайомлений своєчасно не був, лише на його вимогу, цю інструкцію йому було видано 31.10.2014 року. А тому на його позивача думку, він не міг порушити трудову дисципліну, оскільки не знав своїх посадових обов'язків. Крім того, він позивач працює особливо шкідливими хімічними засобами, за роботу з якими йому недоплачують надбавку 12% від заробітної плати, чим порушуються його права. Представник позивача підтримала усі пояснення надані позивачем, та доводи викладені в позовній заяві. Доповнила, що розпорядження голови про оголошення догани позивачу в зв'язку з відсутністю на робочому місці 13.10.2014 року є не законним, оскільки, відповідач не відібрав письмові пояснення від позивача перед прийняттям рішення про оголошення догани, крім того, в табелі обліку робочого часу, позивач був протабельований, тобто відсутня відмітка про прогул. Щодо другого розпорядження голови сільської ради від 30.10.2014 року, то порушення з боку позивача допущені не були, оскільки він не був ознайомлений з посадовими обов'язками до 31.10.2014 року. Жодних доповідних на позивача не було, пояснення від нього також не відбиралися. Підстави для виплати надбавки позивачу за роботу в шкідливих умовах також є, оскільки на позивача розповсюджується галузева угода, згідно якої має виплачуватися надбавка в розмірі 12 % до посадового окладу. Представник відповідача - голова Голицької сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.74) позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивач працює оператором бювету з 01.11.2012 року. Дійсно, з наказом про прийняття на роботу позивач не був своєчасно ознайомлений. В сільській раді не було розроблено та затверджено посадової інструкції оператора бювету, оскільки по теперішній час бювет не переданий на баланс сільської ради, а лише сільська рада його утримує та обслуговує. А відтак, тільки на вимогу позивача така інструкція була розроблена та затверджена 31.10.2014 року, і відразу ж вручена позивачеві. Обидва розпорядження про оголошення догани є законними, так як дійсно позивач без будь-якого попередження був відсутній на робочому місці 14.10.2014 року з 08:00 години до 12:00 години. В табелі обліку робочого часу дійсно не має відмітки про прогул, оскільки позивач був присутній на робочому місці у другій половині дня. Друга догана була оголошена позивачу за безпідставну не подачу ним питної води населенню. При цьому відповідач визнав, що перед оголошенням догани він, як голова сільської ради не зажадав пояснень від позивача, спочатку оголосив догану, а потім запропонував надати пояснення. Однак позивач відмовився від дачі пояснень у присутності голови сільської ради, голови профспілкового комітету, секретаря Голицької сільської ради, про що були складені письмові акти. Відповідач також пояснив, що позивач в своїй роботі використовує хімічні засоби: гіпохлорит натрію та антискалант, які не є особливо шкідливими для здоров'я речовинами. Крім того, позивач використовує зазначені хімічні речовини один раз на 50 тон води, тобто з розрахунку загальної кількості використаної води 1 раз на тиждень, а то навіть і на два тижні, однак не більше чотирьох разів на місяць. У порівнянні з працівниками КП Болградської міської ради «Горводоканал», які працюють щодня з названими хімічними речовинами, їм виплачується надбавка за роботу у шкідливих умовах в розмірі 4 % від заробітної плати, проте не як не 12 %, як вимагає позивач. При цьому відповідач визнав, що сільська рада не заперечує здійснити розрахунок доплати за роботу у шкідливих умовах виходячи з розрахунку 4% від посадового окладу. Відповідач звернув увагу суду на паспорт безпечності хімічної продукції, затверджений і внесений в Росстандарт Інформаційно-аналітичного центру «Безпека засобів і матеріалів», де зазначено, що клас небезпечності Натрія гіпохлорита - не встановлено. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо. Стаття 1 КЗпП України передбачено, що на трудові відносини поширюються норми цього закону. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини: Розпорядженням голови Голицької сільської ради Болградського району Одеської області від 31 жовтня 2012 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу до сільської ради оператором бювету: - з 01.11.2012 року по 31.12.2012 року включно на повну ставку у зв'язку з налаштуванням та випробуванням апаратури бювету; - з 01.01.2013 року на 0.5 ставки в зв'язку з відсутністю даних на запит по відпустці води; - у разі підвищено запиту на відпуск води, ставка підвищується, або зменшується у разі мінімального запиту на відпуск води (а.с.15). Згідно копії трудової книжки № 2926, заведеної 15.06.1985 року на ім'я позивача вбачається, що було вчинено запис 01.11.2012 року про прийняття позивача на посаду оператора бювета на підставі розпорядження № 2 від 31.10.2012 року (а.с.16-17). Рішенням 16-ої сесії VІ скликання Голицької сільської ради Болградського району Одеської області від 06.01.2012 року № 73-VІ затверджено штатний розклад по закладам Голицької сільської ради Болградського району Одеської області на 2012 рік, згідно якого в розділі «Благоустрій» значиться посада оператор бювета з окладом 1.0 ставки (а.с.18-22). За даними штатних розкладів по закладам Голицької сільської ради Болградського району Одеської області на 2013 рік та на 2014 рік, згідно яких в розділі «Благоустрій» значиться посада оператор бювета з окладом 0.5 ставки (а.с.22-24, 25-27). Відповідно до розпорядження голови Голицької сільської ради Болградського району Одеської області від 15.10.2014 року № 04-02/23-к, [PERSON] - оператору бювета оголошено догану за порушення трудової дисципліни, був відсутній на робочому місці 14 жовтня 2014 року з 08:00 години до 12:00 години (а.с.75). Однак, дослідивши табелі обліку робочого часу Голицької сільської ради Болградського району Одеської області за період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року вбачається відсутність відміток про прогули у [PERSON] (а.с.28-51), в тому числі 14 жовтня 2014 року (а.с.51). Дана обставина була пояснена представником відповідача таким чином, що позивач був відсутній на робочому місці 14.10.2014 року з 08:00 до 12:00 години, однак у другій половині дня позивач був присутній на робочому місці, тому в табелі робочого часу за 14.10.2014 року проставлено 4 години роботи. Також було встановлено, що саме 15.10.2014 року позивачу було повідомлено про оголошення названої догани, надано для ознайомлення письмовий текст розпорядження та запропоновано надати письмові пояснення з причин відсутності на робочому місці 14.10.2014 року з 08:00 години до 12:00 години. На що, позивач виразив відмову, а також відмовився проставити підпис в розпорядженні з яким він ознайомився у присутності голови сільської ради, секретаря сільської ради та голови профспілкового комітету, в зв'язку з чим було складно акт № 1 від 15.10.2014 року (а.с.76) та акт № 2 від 15.10.2014 року (а.с.77). 30 жовтня 2014 року позивачу [PERSON], як оператору бювету на підставі розпорядження голови Голицької сільської ради Болградського району Одеської області було оголошено догану за порушення трудової дисципліни з тих підстав, що він, позивач не відпускав питну воду населенню без поважних причин 29.10.2014 року під час робочого часу з 08:00 години до 12:00 години (а.с.78). Тоді ж, 30.10.2014 року позивача було ознайомлено з даним розпорядженням та запропоновано надати письмові пояснення, і поставити підпис в розпорядженні про ознайомлення з ним. Однак, позивач відмовився надавати будь-які пояснення та розписуватися про ознайомлення, що підтверджується актом від 30.10.2014 року, складеного головою сільської ради, секретарем сільської ради та головою профспілкового комітету (а.с.79). В судовому засіданні відповідач підтвердив, що дійсно спочатку були складені розпорядження про оголошення догани позивачу, доведені до його відома, а потім запропоновано надати пояснення. Заходи дисциплінарного стягнення, порядок їх накладення, зняття та оскарження, прямо закріплені в трудовому законодавстві України. Так, стаття 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни передбачає застосування до працівника тільки одного з таких заходів стягнення: догани або звільнення. Догану може бути застосовано до працівника за порушення трудової дисципліни, тобто тих правил поведінки під час виконання трудових обов'язків, що встановлені правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним чи трудовим договором. У деяких випадках такі правила поведінки може бути встановлено й посадовою інструкцією працівника. Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності. Однак як було встановлено в судовому засіданні з позивачем трудовий договір (контракт) укладено не було, посадова інструкція позивачу була видана на його вимогу лише 31.10.2014 року (а.с.5-6). Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) цього працівника. Як правило, вирішення питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності покладено безпосередньо на керівника або на кадрову службу підприємства, відомості про яку містяться в статуті підприємства або в окремому положенні про кадрову службу цього підприємства. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими законодавчими актами про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами вищого підпорядкування. Застосування юридичних санкцій провадиться в установленому законом порядку, з дотриманням процесуальних норм відповідної галузі права. Процедура застосування дисциплінарного стягнення, визначена ст.ст. 148-151 КЗпП України, передбачає кілька стадій. Статтею 148 КЗпП України встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Перед тим, як застосувати дисциплінарне стягнення, роботодавець повинен з'ясувати причини та обставини вчинення дисциплінарного проступку. Статтею 149 КЗпП України встановлено порядок застосування дисциплінарних стягнень та цією статтею передбачено що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення та стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від надання пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Даючи письмові пояснення, працівник має відповісти на наступні питання: чи був насправді факт порушення трудової дисципліни; в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни; причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено. Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення. На стадії застосування дисциплінарного стягнення роботодавець обирає вид стягнення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника тощо. Потім видається відповідний наказ чи розпорядження, з яким працівника ознайомлюють під розписку. З огляду на зазначені норми трудового законодавства, судом встановлено, що головою сільської ради допущено порушення визначеного КЗпП України порядку накладення дисциплінарного стягнення. Так, безпосередньо, після виявлення порушення трудової дисципліни позивачем [PERSON], голова Голицької сільської ради Болградського району Одеської області не зажадав від порушника трудової дисципліни письмових пояснень, а відразу ж оголосив догану та надав для ознайомлення розпорядження, і лише потім запропонував надати пояснення. Враховуючи, що була допущена процедура застосування дисциплінарного стягнення до позивача [PERSON], як у першому випадку, так і у другому випадку, то суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. В зв'язку з чим, є в наявності усі підстави для визнання незаконними розпоряджень голови Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Бернова Миколи Миколайовича № 04-02/23-к від 15.10.2014 року та № 04-02/25-к від 30.10.2014 року про оголошення доган [PERSON] за порушення трудової дисципліни, та як наслідок дані розпорядження підлягають скасуванню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з Голицької сільської ради Болградського району Одеської області 2 880.00 гривен за працю в шкідливих умовах в розмірі 12 % від заробітної плати, та допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати позивачу нарахованих коштів, то ці вимоги є частково обґрунтованими з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено та сторонами не заперечувалось, що позивач працюючи оператором бювету на 0.5 ставки, тобто чотири робочих години на день, в своїй роботі використовує хімічні засоби: гіпохлорит натрію і антискалант (а.с.89). Також було встановлено, що названі хімічні засоби позивач використовує в залежності від об'єму відпуску води один раз на один-два тижні, тобто не більше чотирьох разів на місяць. Згідно довідок Голицької сільської ради Болградського району Одеської області за 2012-2014 роки про заробітну плату позивача, вбачається, що доплата за роботу у шкідливих умовах позивачу не здійснюється (а.с.52-54). Відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про Загальнодержавну програму «Питна вода України» на 2006 - 2020 роки» та з метою поліпшення якості знезараження питної води та стічних вод Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 травня 2007 року N 18, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2007 р. за N 853/14120 затверджено Інструкцію із застосування гіпохлориту натрію для знезараження води в системах централізованого питного водопостачання та водовідведення (надалі - Інструкція). Ця Інструкція встановлює порядок використання розчинів гіпохлориту натрію (далі - РГН) для знезараження питних вод в системах централізованого питного водопостачання та знезараження стічних вод з метою дотримання нормативних вимог до якості знезараженої води та безпеки обслуговувального персоналу і навколишнього природного середовища (п.1.1). Крім того, пунктом 1.2. названої Інструкції встановлюються склад і послідовність технологічних операцій для здійснення знезараження питної води, дезінфекції водопровідних мереж і споруд та знезараження стічних вод; надаються рекомендації щодо необхідного обладнання, місць уведення РГН в оброблювану воду, визначення розрахункової дози і загальних витрат РГН, дотримання техніки безпеки при роботі з РГН. Закон «Про оплату праці» прямо не передбачає такого способу державного регулювання оплати праці як встановлення переліку важких робіт, робіт із шкідливими і небезпечними умовами праці, робіт з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я, на яких встановлюється підвищена оплата праці. Відповідно до ст. 100 КЗпП України підвищена оплата праці встановлюється на важких роботах і роботах із шкідливими умовами праці. На основі цього правила чинна Генеральна угода передбачає доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці від 12 % тарифної ставки, а за роботу в особливо важких і особливо шкідливих умовах - від 24 % тарифної ставки відповідного розряду (посадового окладу). Перелік робіт, для яких застосовується така доплата, повинен затверджуватися Кабінетом Міністрів України. Оскільки Кабінет Міністрів не затвердив перелік робіт, зазначений у ст. 100 КЗпП, підвищена оплата праці, встановлюється спеціальними законами щодо окремих видів робіт такого роду. Крім того, суд в своїй практиці керується тими типовими переліками, які у свій час були затверджені Держкомпраці Союзу РСР, оскільки вони є чинними, так як не були скасовані. Однак, посада оператор бювету не входить навіть до типового переліку. Крім того, згідно паспорту безпечності хімічної продукції, затверджений і внесений в Росстандарт Інформаційно-аналітичного центру «Безпека засобів і матеріалів», де зазначено, що клас небезпечності Натрія гіпохлорита - не встановлено (а.с.59). Названий паспорт був виданий Голицькій сільській раді разом з хімічним засобом. Відповідно до листа Болградського міжрайонного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області від 21.01.2015 року № 5 надано роз'яснення, що відповідно до ГОСТу 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», ГОСТу 12.1.007-76 «Шкідливі речовини. Класифікація і загальні вимоги» гіпохлорит натрію та антискалант відносяться до 3-го класу небезпечності (речовина помірно шкідлива) .. (а.с.95). В своїх запереченнях відповідач посилався на Єдину сітку міжрозрядних тарифних коефіцієнтів, що використовує у своїй роботі Комунальне підприємство Болградської міської ради «Горводоканал», згідно якої за шкідливі умови праці хлорувальникам і машиністам КНС встановлено доплату 4 % від основного окладу (а.с.55). При цьому, відповідач визнав, що позивачу може бути здійснено доплату за роботу у шкідливих умовах в розмірі 4% від заробітної плати з розрахунку за фактично відпрацьований час з хімічними засобами гіпохлоритом натрію і антискалантом. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. В зв'язку з зазначеним суд, вважає за можливе вимоги позивача в цій частині задовольнити частково, а саме зобов'язати Голицьку сільську раду Болградського району Одеської області здійснити розрахунок невиплаченої заробітної плати за роботу в шкідливих умовах [PERSON] за період з 01.11.2012 року по теперішній час з розрахунку 4 % від заробітної плати за фактично відпрацьований час з помірно шкідливими засобами: гіпохлоритом натрію і антискалантом. За змістом положень ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати по справі, відповідно до Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року, враховуючи, що позовні вимоги задовольняються частково слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 121.80 гривен.

Outcome: partial