Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZPXRF957270099 від 02.10.2010р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON], яка отримала від банку грошові кошти в сумі 2334,96гр. на придбання товару. Кредит був наданий під 0,01% на місяць, строком до 02.08.2011р. Частково відповідачка погасила заборгованість по тілу кредиту, яка залишилася в сумі 1401,29гр. Оскільки відповідачка не виконувала умови договору в повному обсязі, за нею утворилася заборгованість станом на 29.10.2013р., яка заочним рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 05.12.2013р. була стягнута на користь банку в сумі 3415,81гр. У звязку із тим, що рішення суду до теперішнього часу не виконане, банк нарахував відповідачці заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 24.09.2015р., яка становить 31480,52гр., а саме: заборгованість за кредитом - 1401,29гр., заборгованість по комісії 212,53гр., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 29966гр., та штрафні санкції 500гр. /фіксована частина/ і 1403,24гр. /процентна складова/. Через те, що рішенням суду частка заборгованості стягнута в сумі 3415,81гр., банк вважає що з відповідачки слід стягнути 29966гр., що складається із суми пені. В ході судового слідства, представник банку уточнив позовні вимоги, та просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за період часу з 30.10.2013р. по 24.09.2015р. в сумі 13158,41гр., що складається тільки із суми пені за несвоєчасне виконання зобовязань. А також, позивач просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. В судовому засіданні представник банка наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачка, жодного разу в судові засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлений завчасно простою та рекомендованою кореспонденцією за місцем своєї реєстрації, яка підтверджена адресно-довідковим підрозділом УДМС в Запорізькій області /а.с.21/. Заслухавши представника банка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: як встановлено в судовому засіданні, 02.10.2010р. відповідачка [PERSON] уклала із ПАТ КБ «ПриватБанк», кредитний договір №ZPXRF957270099, згідно якого банк надав їй кредит в сумі 2334,96гр. на придбання товару. Кредит був наданий під 0,01% на місяць, строком до 02.08.2011р. /а.с.6/. Частково відповідачка погасила заборгованість по тілу кредиту, яка залишилася в сумі 1401,29гр. Оскільки відповідачка не виконувала умови договору, за нею утворилася заборгованість станом на 29.10.2013р., яка заочним рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 05.12.2013р. була стягнута на користь банку в сумі 3415,81гр. /а.с.3-4/. Т.я. рішення суду не виконане, банк нарахував відповідачці заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 24.09.2015р., яка становить 31480,52гр. Проте, в ході судового слідства, представник банку уточнив позовні вимоги, та просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за період часу з 30.10.2013р. по 24.09.2015р. в сумі 13158,41гр., що складається тільки із суми пені за несвоєчасне виконання зобовязань /42-46/. Відповідно до вимог ст.11 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повних та всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 526 та ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено що, заочним рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 05.12.2013р. з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором №ZPXRF957270099 від 02.10.2010р. в сумі 3415,81гр. /а.с.3-4/. Тобто, судом вже були стягнуті: і сума тіла кредиту, і процентна складова, і пеня, і штрафні санкції. На теперішній час, як вважає представник банку, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за період часу з 30.10.2013р. по 24.09.2015р. в сумі 13158,41гр., що складається із суми пені за несвоєчасне виконання зобовязань /а.с.46/. Суд вважає, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково, т.я. банк просить суд стягнути з відповідачки пеню у розмірі - 13158,41гр., при тому, що не сплачена сума кредиту становить тільки 1401,29гр. Відповідно вимог ст.551 ЦПК України, враховуючи що розмір пені може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, суд вважає за доцільне зменшити суму пені до 1000гр. та стягнути з відповідачки на користь банку тільки цю суму. Крім того, з відповідачки на користь банку слід стягнути суму судових витрат, які були понесені позивачем при зверненні із позовом до суду: суму судового збору, яка складає 1218гр. /а.с.18/.

Outcome: partial