Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

ПАТ комерційний банк „ПриватБанк звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої доводи мотивує тим, що з відповідачем по справі був укладений договір без номеру від 26.05.2006 року, згідно якого він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно вносити платежі і відсотки за користування кредитними коштами. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», а 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Позивач умови виконав і надав кредитні кошти, а відповідач самоусунувся від виконання взятих зобовязань, тому станом на 30.06.2015 року заборгованість за кредитом 6996.39 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 29966,56 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (відсоткова складова) 1848.15 гривень, а всього 39 311.10 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 393.11 гривні. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав клопотання про розгляд справи у його відсутність позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, на виклики за отриманням судової повістки до почтового відділення за місцем проживання не зявлявся, тому судова повістка повернута до суду, причину неявки відповідача суд визнає не поважною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Господарська діяльність позивача відбувається на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 17.07.2009 року, Банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року та довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, номер запису про включення відомостей про юридичну особу АА № 241170, що є наявними в матеріалах справи. Так, з анкети заяви без номеру від 26.05.2006 року та доданих до неї витягу з умов та правил надання банківських послуг, що є наявними у справі вбачається, що позивач і відповідач по справі, уклали кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу, кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно вносити платежі і відсотки за користування кредитними коштами, що дає суду право визнати, що договір відповідає вимогам ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Позивач умови кредитного договору виконав і надав відповідачу кредитні кошти. Про те, що відповідач порушив умови кредитного договору і утворилась заборгованість по кредитному договору, свідчить розрахунок заборгованості, який є наявним у справі, станом на 30.06.2015 заборгованість за кредитом - 6996.39 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 29966,56 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (відсоткова складова) 1848.15 гривень, а всього 39 311.10 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 393.11 гривні. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а у відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, і відповідно зі ст. 530 ЦК України зобовязання виконуються в встановленний строк, а згідно зі ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позивач по справі має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики, що залишилася, та сплаті процентів за користування кредитом, а відповідно зі ст. 1054 ЦК України позивач надав відповідачу кредит, а відповідач зобовязався сплачувати відсотки на суму залишку заборгованості за кредитом, одностороння відмова від виконання зобовязань на підставі ст. 525 ЦК України не допускається, а згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечень на позовну заяву суду не надав, що дає суду право визнати, що позов визнав. Відповідач порушив взяті їм зобовязання згідно кредитного договору, оскільки станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 39 311.10 гривень, чим порушив право позивача, тому на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 393.11 гривні. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved