Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач 05.12.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON], посвідченого секретарем Облапської сільради Ковельського району Волинської області об 11 год. 50 хв. [INFO] р. та зареєстрованого у реєстрі за № 53, встановивши, що спадкодавиця заповіла, що земельну ділянку в розмірі 2, 5 623 га, що розташована на території Облапської сільради Ковельського району Волинської області, і призначена для розширення особистого господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.11.01 р.) заповідає своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] на двох в рівних частках; належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS], і майно у житловому будинку - заповідає [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] р. померла її матір - [PERSON]. Остання склала заповіт, у якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті земельну ділянку в розмірі 2, 5 623 га, що розташована на території Облапської сільради Ковельського району Волинської області, і призначена для розширення особистого господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.11.01 р.) заповідає своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] на двох в рівних частках; належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS], і все інше майно, де б воно не перебувало і з чого б воно не складалось, і, взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, - заповідає [PERSON]. [INFO] р. [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина щодо прав на все майно, що належало спадкодавиці на момент її смерті та не припинились внаслідок її смерті. А саме: право власності на вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти, на які було зроблене розпорядження в заповіті - [PERSON], [PERSON] та вона - [PERSON]. [PERSON] та вона подали до Ковельської держнотконтори до спливу 6 міс. після смерті матері заяви про прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавицею на момент її смерті. Нотаріусом було заведено спадкову справу № 352/2018. Інших спадкоємців немає. На момент смерті матір постійно проживала у [ADDRESS]. Під час заведення спадкової справи нотаріус вказав, що зроблені у заповіті заповідальні розпорядження за своїм змістом суперечать один одному, оскільки після слів «належний мені житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в селі Облапах, [ADDRESS], Ковельського району, Волинської області» зазначено «і все інше майно, де б воно не перебувало і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON]». Беручи до уваги зміст другої частини заповіту, неможливо встановити істинну волю заповідача: чи вона бажала все належне їй майно заповісти [PERSON], чи житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в селі Облапи, [ADDRESS], Ковельського району, Волинської області та майно в житловому будинку, крім земельної ділянки для розширення особистого підсобного господарства, площею 2,5 623 га на території Облапської сільської ради Ковельського р - ну Волинської області. Зазначає, що життя матір казала, що бажає належні їй земельні ділянки заповісти синові [PERSON] та їй, а житловий будинок - синові [PERSON], який постійно проживав з нею. У заповіті некоректно сформульовано волю матері. Вказуючи, що вона заповідає земельну ділянку своїм дітям [PERSON] та [PERSON] на двох в рівних частках, а належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS], і все інше майно, де б воно не перебувало і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що я за законом матиме право, заповідає [PERSON], матір мала на увазі, що [PERSON] успадковує житловий будинок і майно у житловому будинку, крім земельної ділянки для розширення особистого підсобного господарства, площею 2, 5 623 га на території Облапської сільради Ковельського р - ну Волинської обл.. Покликаючись на ст. ст. 1217, 1223, 1261-1265, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1296, 1233, ч. 1 ст. 1235, ч. 1, 2, 4 ст. 1236, ст. ст. 1256, 213 ЦК України, просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 06.12.18 р. позовна заява була залишена без руху. 13.12.18 р. позивачем було усунуто недоліки позовної заяви. За ухвалою суду від 04.01.19 р. було відкрито провадження у справі. За ухвалою суду від 04.02.19 р. справу було призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що заповіт матері, в дійсності, зрозумілий, але не повністю, так як за заповітом матері меншому братові - [PERSON] - припадає більше майна, а вона хоче, щоб спадщина була порівну для всіх трьох. Раніше відповідачі зазначали про згоду з позовом, а нині - змінили свої позиції. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суду пояснив, що вважає, що заповіт матері слід тлумачити так, як про це просить позивач. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суду пояснив, що вважає, що заповіт матері слід тлумачити так, як про це просить позивач, так як більша частина майна припадає братові - [PERSON]. Представник відповідача - юридичної особи - у судове засідання не з»явився, хоча відповідач належно повідомлений. Причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Суд вважає за можливе справу розглянути по суті у відсутності особи, яка не з»явилась. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав. Та обставина, що [PERSON] померла [INFO] р. у с. Облапах Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Як зазначено у ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ч. 1 ст. 1235, ч. ч. 1 - 3 ст. 1236 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Відповідно до копії заповіту, складеного [PERSON], посвідченого секретарем Облапської сільради Ковельського району Волинської області об 11 год. 50 хв. [INFO] р., та зареєстрованого у реєстрі за № 53, спадкодавиця заповіла, що земельну ділянку в розмірі 2, 5 623 га, що розташована на території Облапської сільради Ковельського району Волинської області, і призначена для розширення особистого господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.11.01 р.) заповідає своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] на двох в рівних частках; належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS], і все інше майно, де б воно не перебувало і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті - заповідає [PERSON]. Як слідує з копії Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 53922136 від 02.11.18 р., спадкова справа № [NUMBER] відкрита Ковельською держнотконторою. За змістом ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що є підстави для тлумачення заповіту з огляду на те, що позивачем та відповідачами - фізичним особами - як спадкоємцями за заповітом, не досягнуто згоди щодо його тлумачення. Однак, підста вважати заповіт таким, що не дає змоги зрозуміти волю спадкодавиці, суд не вбачає. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213,1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину, на чому настоює у своїх вимогах позивач, прагнучи змінити волю заповідача, зафіксовану у такому документі як заповіт, з огляду на доводи, наведені у позові та у судовому засіданні. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Тому, оскільки запропонований позивачем варіант тлумачення заповіту є таким, що вносить зміни у сам зміст заповіту, позов слід задовольнити частково, витлумачивши заповіт наступним чином. Заповітом, складеним [PERSON], посвідченим секретарем Облапської сільради Ковельського району Волинської області об 11 год. 50 хв. [INFO] р., та зареєстрованим у реєстрі за № 53, спадкодавиця заповіла: - земельну ділянку в розмірі 2, 5 623 га, що розташована на території Облапської сільради Ковельського району Волинської області, і призначена для розширення особистого господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.11.01 р.) - своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] на двох в рівних частках; - належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS], і все інше майно, де б воно не перебувало і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті - заповідала [PERSON]. При цьому зазначене у заповіті - і все інше майно, де б воно не перебувало і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті - не означає - і майно у вказаному вище житловому будинку. Те ж майно, що заповідане позивачеві та відповідачеві [PERSON], відображено чітко і недвозначно.

Outcome: partial