Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № б/н від 12.05.2006 р., який складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг і правил користування платіжною карткою, відповідачу надано кредит у сумі 4000 грв., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отримавши гроші [PERSON] взяті на себе обовязки по кредитному договору у повній мірі не виконав, не забезпечив повернення одержаного кредиту та не сплатив відсотки. Станом на 27.08.2015 р. за ним рахується заборгованість у сумі 25569.99 грв., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 2897.22 грв. та заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 22672.77 грв. Судовим наказом Тячівського районного суду від 24.10.2007 р. з відповідача було стягнуто 3902.04 грв. яку слід відняти від загальної суми боргу. Таким чином різниця становить 21667.95 грв. Відповідно до пункту 8.6. умов та правил надання банківських послуг відповідачу також нарахований штраф за користування кредитом, який складається з фіксованої частини у сумі 500 грв. та процентної складової у сумі 1083.40 грв. Всього просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 23251.35 грв. та 1218 грв. судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявився. В позовній заяві зазначив, що не заперечує відносно розгляду справи в його відсутності та ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності та відмовити у позові у звязку з пропуском строків позовної давності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2006 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грв. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, і зобовязався сплачувати за користування ним по 4 % в місяць з терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З копії статуту (нова редакція) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». Взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідач не виконав. У звязку з чим, позивач звертався про стягнення заборгованості кредитним договором шляхом подачі заяви про видачу судового наказу, за результатом розгляду якої 24.10.2007 р. Тячівським районним судом видано судовий наказ № 2н-398/07 про стягнення з [PERSON] 3902.04 грв. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 27.08.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість у сумі 25569.99 грв. Ця заборгованість складається із заборгованості по кредиту у сумі 2897.22 грв. та заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 22672.77 грв., від якої віднімається сума за кредитом, задоволена рішенням суду. Крім того, згідно п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грв. + 5 % від суми позову. За вказаним пунктом умов та правил надання банківських послуг відповідачу нарахований штраф у сумі 1583.40 грв. Відповідно до ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252, ст. 257 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки про порушення свого права за кредитним договором б/н від 12.06.2006 р. позивач дізнався в 2007 році, що підтверджується судовим наказом від 24.10.2007 р., то саме з цієї дати почав перебіг строку позовної давності. З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] банк звернувся до суду 30.09.2015 року, отже за межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України, який закінчився 25.10.2010 р. Доказів про зупинення, або переривання строку позовної давності по даній справі, а також про поважність причин пропуску позовної давності позивачем не надано. Заяву про поновлення строку банк також не подавав. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До ухвалення судового рішення [PERSON] надіслав заяву про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог\~ст. 267 ЦК України. У відповідності до розяснень, викладених у п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заяву стороною у спорі зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити у звязку з пропуском ним строку позовної давності. Тому,

Outcome: dismissed