Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору без номера від 30.01.2014 [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, в порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.07.2017 має заборгованість у загальній сумі 97217,69 грн, яка складається з наступного: 9377,60 грн - заборгованість за кредитом, 79637,98 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3096,51 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина), 4605,60 грн - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 97217,69 грн та судові витрати в розмірі 1600 грн. Ухвалою суду від 16.11.2017 судом було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про подовження строків розгляду зазначеної цивільної справи (а.с. 62). Ухвалою суду від 22.01.2018 було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування документів у позивача (а.с. 91). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надавши аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що дійсно користувалася кредитними коштами, наданими позивачем, тому не заперечує викладених у позовній заяві обставин, за нею утворилася заборгованість, розмір якої вона не оспорює, що пов'язано із її скрутним матеріальним становищем, у зв'язку з яким вона не має можливості сплачувати грошові кошти банку за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні вказала, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] пені та штрафів, що нараховані відповідачу в порушення вимог закону, оскільки остання зареєстрована та постійно проживає у м. Кремінна Луганської області, що є населеним пунктом, на території якого проводилася антитерористична операція, а отже відповідач є суб'єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також представник зазначила, що в іншій частині позовні вимоги відповідач визнає. Заслухавши представників сторін та відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви від 30.01.2014 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку та висловила згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов кредитування базова відсоткова ставка становить 27,60% на рік. Строк внесення щомісячних платежів - 25 число місяця, наступного за звітним. Також згідно з тарифами банку передбачено сплату комісії та пені (а.с. 7, 8, 9-32). Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Відповідач порушила умови кредитного договору і станом на 19.07.2017 має прострочену заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 30.01.2014 відповідач станом на 19.07.2017 має заборгованість у загальній сумі 97217,69 грн, яка складається з наступного: 9377,60 грн - заборгованість за кредитом, 79637,98 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3096,51 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина), 4605,60 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6). Із встановлених обставин вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування через поточний рахунок), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача як кредитора у цьому зобов'язанні, отримати виданий йому кредит, сплату процентів за його користування та комісійних винагород, а також неустойку за порушення грошових зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка. У чинність ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що остання припустилася порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за нею утворилася вказана у позовній заяві заборгованість. Зазначені обставини були визнані відповідачем та її представником у судовому засіданні, а також додатково підтверджуються випискою з рахунку, наданого позивачем, який було відкрито на ім'я [PERSON] (а.с. 97-105). В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33, 41). Згідно з розпорядженням КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» № 1275-р від 02.12.2015 м. Кремінна Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже, відповідач є суб'єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого на підставі ст. 2 зазначеного Закону встановлено заборону щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Згідно з наведеним розрахунком заборгованості штрафні санкції позивачем нараховані станом на 31.07.2017, фактично після 14.04.2014, тобто після заборони банківським установам нараховувати такі санкції. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті пені та комісії 3096,51 грн, а також штрафів 500 грн (фіксована частина) та 4605,60 грн (процентна складова), всього 8202,11 грн. При цьому суд зазначає, що позивачем не вказано, яку частку у розмірі 3096,51 грн складає пеня, а яку комісія, тому суд позбавлений можливості визначити розмір комісії окремо від пені та перевірити правильність її нарахування. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 30.01.2014 у розмірі 89015,58 грн, яка складається з 9377,60 грн заборгованості за кредитом та 79637,98 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1600 грн підтверджується платіжним дорученням від 31.08.2017 (а.с. 2). Враховуючи те, що задоволено 91,56% позовних вимог (89015,58 грн х 100% / 97217,69 грн), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 1464,96 грн - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1600 грн х 91,56% / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial