Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач 10.10.2014 року звернувся до суду та просив постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача 31 043,97 грн., як відшкодування завданих прямих (реальних) збитків, які пов'язані із юридичним супроводженням адміністративного спору, що виник між Всеукраїнською громадською організацією «Комітет конституційно-правового контролю України та ректором Сумського національного аграрного університету [PERSON] . Зокрема, позивач посилається на те, що ним були витрачені кошти на юридичні послуги, пов'язані з наданням юридичних послуг в галузі права, а також понесеними витрати на відрядження цих осіб для прийняття участі у судових розглядах по адміністративній справі № 818/6088/13-а. В судове засідання представник позивача не з'являвся, але подав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд у його відсутність, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю проти вимог позивача заперечував та зазначав, як у судових засіданнях так і в письмових поясненнях, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони не є реальними збитками в розумінні ст. 22,1166 ЦК України. А тому, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з вищезазначених підстав. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 31.07.2013 року Сумським окружним адміністративним судом прийнято постанови про задоволення позову Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституцціно-правовго контролю України» до ректора Сумського національного аграрного університету [PERSON] про визнання неправомірними його дій (а.с.7-11). Вказане рішення набрало законної сили, а даний факт ніким не оспорюється. Як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами доказів позивачем, з метою надання юридичних послуг по вказаній справі, а також інших витрат, пов'язаних із розглядом адміністративного позову, що зазначений вище, позивачем були витрачені відповідні кошти щодо надання юричних послуг, штрафних санкцій за порушення умов договорів та оплату відряджень (а.с.12-25). Зокрема, як зазначає позивач ним понесені витрати : · з оплати штрафних санкцій за порушення Договору про надання юридичних послуг від 11.03.2013 року у розмірі 19600 грн.; · з оплати юридичних послуг відповідно до договору від 20.05.2013 року у розмірі 5250 грн.; · витрат на відрядження фахівця в галузі права, для прийняття участі у розгляді адміністративної справи № 818/6088/13-а у розмірі 893,97 грн.; · з оплати юридичних послуг відповідно до договору від 07.04.2014 року у розмірі 5300 грн., а всього 31 043,97 грн.. Суд не може погодитися із позицією позивача виходячи з наступного. З огляду цивільного законодавства та аналізу норм ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню підлягають такі обставини: наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. 1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.з Збитками ж є - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ч.1 ст. 1166 ЦК України. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з наданих позивачем доказів, він дійсно поніс грошові витрати, які передбачені як вказаними вище договорами так і витрати пов'язані з відрядженнями його представників до м.Суми, з метою їх представляти інтереси під час розгляду адміністративної справи. Сплачені суми позивачем, пов'язані з розглядом справи в Сумському окружному адміністративному суді не можуть вважатися збитками у розумінні статті 22 ЦК України. Такі витрати не мають обов'язкового характеру. Згідно статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Поняття судових витрат і порядок їх стягнення у адміністративному судочинстві визначаються главою 7. КАС України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у справі. Також, кожна особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач поніс витрати у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді іншої справи в порядку адміністративного судочинства і вони процесуальним законом віднесені до судових витрат і відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом , та їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України , а тому вони не можуть бути стягнуті за позовною заявою в іншому провадженні.

Outcome: dismissed