Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 11274252000 від 21.12.2007 року по кредиту та процентам у розмірі 14112,06 доларів США та пені у розмірі 4748,37 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору за подання позову до суду, а також витрат, повязаних з поданням оголошення у пресі. В обґрунтування позову зазначив, що 21.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11274252000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 17600,00 доларів США, а відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий Кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 210,00 доларів США 21 числа кожного місяця, але у будьякому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.12.2028 року. За користування кредитними коштами відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати проценти у розмірі 11,7 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 168102 від 21.12.2007 року. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 19.02.2015 року складає: по кредиту та процентам у розмірі 14112,06 доларів США, що еквівалентно 378198,61 грн., по пені у розмірі 4748,37 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за їх відсутності, суду не надали. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 21.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (Банком) та [PERSON] (Позичальником) укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11274252000 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Банк зобовязується надати Позичальнику однією сумою, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит в іноземній валюті в сумі 17600,00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2.2 Договору, позичальник у будьякому випадку зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 20.12.2028 року. Пунктом 1.3.1 Договору передбачено, що за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 11,7 % річних. Відповідно до п. 8.1 Договору, у випадку порушення зобовязання Позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено цим Договором, на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу, збільшеної на 12,4 %. Крім того, на суму прострочених процентів Банк може нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно пункту 8.6 Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф (неустойку) у сумі 500,00 грн. за порушення своїх зобов'язань. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Договором, між позивачем (Кредитором) та відповідачем [PERSON] (Поручителем) було укладено договір поруки № 168102 від 21.12.2007 року, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з Договору про надання кредиту № 11274252000 від 21.12.2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Пунктом 3.1 Договору поруки передбачено, що вказаний Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за основним договором. Як вбачається з матеріалів справи, на адреси відповідачів позивачем надсилались досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором (вимоги про усунення порушення). З позовом до суду позивач звернувся до спливу шести місяців від дати направлення вимог. Відповідач [PERSON] зобов'язання щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати інших платежів, передбачених Договором, належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього станом на 19.02.2015 року виникла заборгованість в наступному розмірі: по кредиту та процентам у розмірі 14112,06 доларів США, по пені - в розмірі 4748,37 грн., з яких: 13021,61 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 836,36 доларів США за строк з 21.05.2014 року по 19.02.2015 року; 1090,45 доларів США прострочена заборгованість за процентами за строк з 01.05.2014 року по 21.01.2015 року; 2190,61 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 22.04.2014 року по 19.02.2015 року; 2557,76 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 22.06.2014 року по 19.02.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 552 ЦК України передбачено, що сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі та не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно роз'яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а також обов'язкових для всіх судів правових позицій, викладених в постанові ВСУ від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та процентами в доларах США, а пені - в національній валюті України, суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає за можливе стягнути заборгованість за кредитом та процентами в доларах США, за пенею - в національній валюті України. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Договором, в зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та стягує в відповідачів солідарно заборгованість за кредитом та процентами в загальному розмірі 14112,06 доларів США та заборгованість за пенею в розмірі 4748,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., в рівних частках по 1827,00 грн. з кожного. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про його виклик, у розмірі 636,30 грн.

Outcome: approved