Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач 09.06.2015 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові позивач зазначив, що 19.03.2010 року між позивачем та [PERSON], спадкоємцями якої являються відповідачі, було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого, [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, на не виконання нею своїх зобовязань щодо погашення кредиту, яка померла 25.12.2013 року, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором в сумі 11856,78 гривень, і яка складається з: 11538,48 грн. заборгованості за кредитом, 318,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідачів, які є спадкоємцями після смерті позичальника на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» цю існуючу заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки відповідачів. Відповідачі до суду не зявилися, але від них на адресу суду надійшли письмові заяви з визнанням позовних вимог позивача в повному обсязі, з проханням до суду розглядати справу в їх відсутність. Справа у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність представника позивача і відповідачів, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ ПриватБанк підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] і позивачем ПАТ «ПриватБанк» 19.03.2010 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у сумі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом [PERSON], отримавши 19.03.2010 року грошові кошти, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконувала своїх зобовязань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії по ньому, внаслідок чого у неї за час користування кредитною карткою виникла перед кредитором загальна заборгованість за цим кредитним договором, яка на день її смерті, склала суму 11856,78 гривень, і складається з: 11538,48 грн. заборгованості за кредитом, 318,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. [PERSON], як вбачається з копії свідоцтва про її смерть, померла 25.12.2013 року. Спадкоємцями [PERSON] та її правонаступниками у боргових зобовязаннях перед банком, являються її сини відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], які до нотаріальної контори подали заяви про прийняття спадщини, але на день судового розгляду справи свідоцтва про право на спадщину не отримали. Відповідно до вимог ст.ст.1218-1219, 1282 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі смерті спадкодавця, припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконання іншою особою. Спадкоємці зобовязанні задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Розміри часток спадкоємців за законом у спадщині, якщо інше не встановлено законом, являються рівними. Відповідачі, як спадкоємці позичальниці [PERSON], повністю визнали заявлений до них позивачем розмір позовних вимог, про що свідчать їх письмові заяви. Відповідно до вимог ст.174 ЦПК України, визнання позовних вимог. являється підставою для винесення судом рішення про задоволення позову, так як визнання позову не суперечить вимогам закону, правам та інтересам сторін по справі. Оскільки позичальниця порушила умови кредитного договору, односторонньо, в порушення вимог ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, не виконувала належним чином своїх зобовязань по цьому кредитному договору і померла, а відповідачі по справі прийняли спадщину і визнали заявлені до них, як до спадкоємців, заявлені позовні вимоги кредитора ПАТ «ПриватБанк», то відповідачі, у відповідності до вимог ст.1282 ЦК України, повинні нести відповідальність по зобовязаннях позичальниці в межах і розміру вартості майна отриманого кожним із них у спадщину. Слід врахувати, що вимоги кредитора спадкоємці повинні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо інше не встановлено домовленістю між спадкоємцями і кредитором. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Суд враховує, що розмір часток отриманої відповідачами спадщини, згідно ст.1267 ЦК України, є рівною. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Шкільна,19 в с. Димівське Новоодеського району, яку успадкували відповідачі, її вартість складає 82457,76 гривень. З урахуванням положень ст. 1267 ЦК України, вартість частки кожного із спадкоємців отриманої у спадщину цієї земельної ділянки буде складати 41228,88 грн.(82457,76 грн. вартість земельної ділянки розділено на двох спадкоємців дорівнює 41228,88 грн.), що значно перевищує розмір існуючої заборгованості по наявному кредитному договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що кожний із спадкоємців у змозі за рахунок частки майна отриманого у спадщину, задовольнити вимоги кредитора позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо відшкодування існуючої заборгованості по вищезазначеному кредитному договору. Позивач у своїх позовних вимогах просить суд стягнути з відповідачів, як спадкоємців, існуючу заборгованість по кредитному договору в солідарному порядку, але не зазначає норму права, яка передбачає такий солідарний обовязок спадкоємців. Тому, з урахуванням вимог і положень ст.1282 ЦК України, суд приходить до висновку, що кожний із спадкоємців (відповідачів по справі) повинен нести не солідарну, а дольову відповідальність по існуючим зобовязанням спадкодавця. В звязку з цими обставинами, на підставі ст.1282 ЦК України, за рахунок вартості майна одержаного відповідачами у спадщину, слід задовольнити вимоги позивача та стягнути з кожного з них на користь позивача по 5928,39 гривень( 11856,78 грн. : 2 = 5928,39 грн.), що і буде складати частку кожного із спадкоємців у вартості майна одержаного у спадщину по існуючим борговим зобовязанням спадкодавця, в звязку з чим, позовні вимоги банку підлягають не повному, а частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача по 121,80 гривень судових витрат у виді судового збору.

Outcome: partial