Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позову вказує , що 23.03.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № НМК0АN 02002693 і згідно даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 71288,24 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.03.2014 року. Також позивач вказує, що в забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 23.03.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майно і предметом застави є автомобіль марки DAEWOО, 2006 року випуску, що належить [PERSON] на праві власності . У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим станом на 15.10.2013 року має заборгованість в сумі 19174,96 грн., а тому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 19174,96 грн. звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки DAEWOО та передати його в заклад банку, а також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Суд розглядає справу у відсутності сторін .Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № НМК0АN 02002693 і згідно даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 71288,24 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.03.2014 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання по кредитному договору не виконує і станом на 15.10.2013 р. заборгованість по кредиту - 14135,80 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 4367,63 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 445,18 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 226,35 грн., а всього: 19174,96 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір застави рухомого майна. Також встановлено, що згідно п.34.4 договору застави, предметом застави є автомобіль DAEWOO, модель: Matiz , 2006 року випуску, тип ТЗ - легковий седан В, № кузова/шасі : [NUMBER] реєстраційний номер : [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов»язання боржника , виконання якого забезпечене обтяженням , залишається невиконаним і в разі , якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов»язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. У зв'язку із невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки DAEWOO та передачі його в заклад банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, що підтверджується платіжним дорученням від 22.10.2013 року.

Outcome: approved