Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач 09 листопада 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що в 1958 році її батько збудував домоволодіння розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. П`ятихатська 10. В 1961 році народився брат позивача [PERSON], місце проживання якого було зареєстровано у вказаному домоволодінні. В подальшому, в будинку було зареєстровано місце проживання дружини [PERSON] та їх сина [PERSON] У 2001 році [PERSON] купила домоволодіння, за адресою: м. Дніпро, вул. Забайкальська, 83 і переїхала туди проживати з сім`єю. З того часу відповідачі в спірному домоволодінні не мешкають, в ньому відсутні їх особисті речі, комунальні платежі не сплачують. Позивач просила визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований у місті Дніпро по вулиці П`ятихатській 10. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалися на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, ніяких письмових заяв від них не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння № 10 по вул. П`ятихатській 10 в м. Дніпроналежить на праві власності [PERSON], на підставі договору дарування, посвідченого 08 червня 2001 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] (а.с.12). Встановлено, що в домоволодінні № 10 по вул. П`ятихатській 10 в м. Дніпрозареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Однак, судом встановлено, що відповідачі за адресою: м. Дніпро вул. П`ятихатська 10.не проживають, в будинку відсутні їх особисті речі, що також підтвердили допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, оскільки відповідачі вже на протязі тривалого часу не проживають у спірному будинку, то суд вважає, що є всі підстави визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований у місті Дніпро по вулиці П`ятихатській 10 Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, і

Outcome: approved