Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

ПАТ «Український [PERSON]» (надалі [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що 10 березня 2011 року між Банком та [PERSON] (надалі відповідач) був укладений кредитний договір № MP-001/X03 за умовами якого [PERSON] надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у сумі 750 000,00 грн. строком до 10 березня 2018 року зі сплатою 16 % річних. При цьому щомісячна комісія встановлена на рівні 3 375,00 грн. З метою підтвердження факту отримання відповідачем наданого кредиту розміру сплачених відповідачем платежів позивач надав суду виписку з розподільчого рахунку відповідача № 37395003232981. У якості доказу умов надання кредиту (реквізити договору, сума кредиту, процентна ставка, метод нарахування процентів тощо) позивач надав суду роздруківку з автоматизованої банківської системи «SCROOGE-З». Відповідно до ст. 11, 509, 629 ЦК України договір є підставою для виникнення зобовязань та є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язуєтся повернути кредит та сплатити проценти. Вказаною статтею також визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, про що свідчить відсутність будь-яких претензій та зауважень з боку відповідача однак, відповідачем зобов'язання за кредитним договором належним чином виконані не були, чим порушено умови договору та вищезазначені вимоги закону. Внаслідок порушення виконання зобовязань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість перед Банком, яка станом на 28 липня 2015 року складє 517 480,17 грн., з яких: 390491.73 грн. сума заборгованості по кредиту; 81062.41 грн. сума заборгованості за процентами; 45926.03 грн. сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії. Представник позивача позов підтримав і надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений шляхом поміщення оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» №217 від 20 листопада 2015 року про виклик в судове засідання, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2011 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № MP-001/X03 за умовами якого [PERSON] надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у сумі 750 000,00 грн. строком до 10 березня 2018 року зі сплатою 16 % річних. При цьому щомісячна комісія встановлена на рівні 3 375,00 грн. Відповідно до ст.526,527,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики у відсутності іншої домовленості сторін. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальн повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення черго частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, залишилася, та сплати належних йому процентів. Порушенням зобов'язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У звязку з тим, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 квітня 2015 року №265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «Український [PERSON]», відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, від сплати судового збору звільняється. Тому, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі одного відсотка, що становить 5174.80 грн.

Outcome: approved