Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобовязання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31 січня 2017 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 17795,79 гривень, яка складається із наступного: 469,62 гривень заборгованість за кредитом, 12802,56 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 гривень заборгованість з пені та комісії за користування кредитом і штрафи: 500,00 гривень фіксована частина та 823,61 гривень процентна складова. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 17795,79 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду письмові пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заперечення на позов, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.1\~ст.\~629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.\~526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки про видачу кредитних карток від 19.04.2018 р., між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано кредитну картку №5577212710682793, дата відкриття 18.08.2011 р., термін дії 05/15. Відповідно до вказаної довідки, кредитна картка може бути видана при зверненні клієнта до установи банку, якщо термін її дії сплив, або її було загублено, та якщо клас картки було підвищено у звязку із певними обставинами. За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У свою чергу зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір між сторонами був укладений у формі заяви, в якій позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, становить договір про надання банківських послуг (а.с.5-6). Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт (а.с.7-30). Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобовязання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31 січня 2017 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 17795,79 гривень, яка складається із наступного: 469,62 гривень заборгованість за кредитом, 12802,56 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 гривень заборгованість з пені та комісії за користування кредитом і штрафи: 500,00 гривень фіксована частина та 823,61 гривень процентна складова (а.с.3-4). 10 листопада 2015 року відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Боровик» на «Завалюк» (а.с.54,55). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній раз сума в розмірі 500,00 грн. на погашення наданого кредиту була внесена на рахунок відповідача 17 липня 2014 року, з даним позовом банк звернувся до суду 20 лютого 2017 року, а тому строк звернення до суду пропущено не було. Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір неустойки визначений у розрахунку заборгованості значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, суд приходить до правильного висновку про зменшення розміру пені та стягнення з відповідача на користь позивача суму в розмірі 470 грн. Таким чином, оскільки умови кредитного договору № б/н від 18 серпня 2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], не виконано, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 469,62 гривень заборгованість за кредитом, 12802,56 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 470,00 гривень заборгованість з пені та комісії за користування кредитом і штрафи: 500,00 гривень фіксована частина та 823,61 гривень процентна складова. Крім того,

Outcome: partial