Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

подано позов [PERSON], в якому останній просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати у зв'язку з простроченням оплати наданих послуг та за невиконання грошового зобов'язання відповідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №183/1276/16, у розмірі 13234,88 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що 21 червня 2016 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 183/1276/16 від 21 червня 2016 року, а також ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду № 22-ц/774/6087/16 від 25 серпня 2016 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто борг за договором позики у розмірі 72817,55 гривень. Вищезазначене судове рішення повністю не виконано. У [PERSON] достатньо правових підстав вимагати у [PERSON] стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв'язку з простроченням оплати наданих послуг відповідно статті 625 ЦК України у термін з 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав що відповідач не виконав основне зобов`язання з повернення боргу за договором позики у встановлені строки, не виконав рішення суду, в зв`язку з чим у нього наявні підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що відповідач не отримав від виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі № 183/1276/16, був тривалий час відсутнім за місцем мешкання, подав заяву про перегляд судового рішення за винятковими обставинами до Верховного суду України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача суд вбачає наступне. За ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.3, 4 ст.60 ЦПК України). За ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/1276/16 від 21 червня 2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року, 29 грудня 2012 року [PERSON] передав в борг [PERSON] 2500 доларів США, про що свідчить власноруч написана відповідачем розписка. Строк повернення грошей був обговорений та вказаний в розписці до 29 березня 2013 року. Рішенням суду присуджено до стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] 66 293 гривні 59 коп. еквівалентних 2 500 доларам США основного боргу, 5 802 гривні 99 коп. 3 % річних, 720 гривень 97 коп. відшкодування справленого судового збору, а разом 72 817 гривень 55 коп. Рішення набрало законної сили 25 серпня 2016 року. Доказів виконання судового рішення, повернення грошових коштів за договором позики суду не надано. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобовязання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконано своїх зобовязань за договором позики від 29 грудня 2012 року, внаслідок чого у позивача, як кредитора, виникає право вимоги до боржника стягнення індексу інфляції та 3% річних, що передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України. За підрахунками наданими позивачами, сума індексу інфляції, яка нарахована на несплачений відповідачем борг за період з 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року становить 11068,28 грн. Три проценти річних становлять 2166,60 грн. Водночас, нарахування здійснене позивачем на суму заборгованості в розмірі 72817,55 грн. Однак, основне зобов`язання, яке залишається не виконаним за договором позики на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області становить 66293,59 грн., в той час, як 5802,99 грн. є сумою 3 % річних та 720,97 грн. судового збору, щодо яких не можуть бути застосовані положення ч.2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин сума 3% річних нарахованих на суму основного зобов`язання 66293,59 грн. за період з 25 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року становить 1972,00 грн., сума інфляційних на цю ж суму та за цей же період складає 10553,66 грн. Внаслідок викладеного позов підлягає задоволенню частково. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial