Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач 11.11.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі - 14099, 47 грн., зазначаючи, що 27.01.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 27.01.2012 року, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну картку, а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36,00% відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У подальшому кредитний ліміт на картці було збільшено відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Оскільки відповідач порушив умови договору в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, в нього виникла заборгованість в розмірі - 14099,47 грн., яку позивач разом із судовим збором просить стягнути на свою користь. Представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю від 04.09.2015 року, в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме: рекомендованою кореспонденцією та через оголошення у пресі. Суд, у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що викладені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2012 року [PERSON] року отримала кредит у розмірі 300, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно Анкети-заяви на отримання кредиту, судом встановлено, що позивач свої зобовязання в частині надання кредитних коштів відповідачу виконав, встановивши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 300 грн. З розрахунку заборгованості за кредитом, суд встановив, що відповідач в порушення п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, не повертав кредитні кошти та не сплачував проценти за їх користування, у звязку з чим, у нього виникла заборгованість в розмірі заборгованість 14099,47 грн., яка складається з наступного:1675,82 грн. - заборгованість за кредитом; 8503,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2772, 23 грн. - заборгованiсть за пенею та комiсiєю; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 647, 59 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (утому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку. Дійсно, згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Крім того, згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбаченим цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, у звязку з чим вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по процентам також є правомірними. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення № PROM5BV80G від 05.11.2015 року, ПАТ КБ «Приват Банк» було сплачено суму судового збору в розмірі 1218 грн. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved