Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач 08.08.2019 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] , мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований відповідач, який є її сином. [PERSON] не проживає в квартирі з травня 2012 року, оскільки переїхав мешкати до свого батька, з відповідачем вона відносин не підтримує, не бажає оплачувати платежі за відповідача, він не проживає у квартирі сім років. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечували. Вказали, що відповідач син позивача, покинув житло самостійно - вирішив проживати разом зі своїм батьком. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідмолений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки. Відповідача у квартирі багато років не бачила, він після від`їзду позивачки за кордон переїхав, напевно до свого батька. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю позивачки, а відповідач її онук. У 2012 році донька розірвала шлюб та виїхала за кордон, а Ілля спочатк проживав з нею, а потім переїхав до батька. Наразі його місце проживання їй не відоме. Відповідачу ніхто не перешкоджав проживати у спірній квартирі, він не виявляв бажань в`їхати до спірної квартири. Суд, заслухав вступне слово представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджено Договоро купівлі-продажу, посвідченим 20.06.2002 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. за реєстровим №3363 (арк. справи 11). Відповідач - [PERSON] є сином позивача - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 05.04.2012 року (арк. справи 12). Згідно Акту про не проживання особи за місцем реєстрації засвідченого 07.08.2019 року головою правління ОСББ «Рутені» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з травня 2012 року фактично не проживає [PERSON] (арк. справи 14). Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач маючи об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач чи інші особи не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не мешкаючи в спірній квартирі з 2012 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 17 грудня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved