Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач 03.11.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Йому на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору дарування від 03.11.2005 року, р.№ 2-2398 . Вищевказана квартира свого часу була приватизована батьком відповідача [PERSON] - [PERSON], як членом ЖБК-74, і йому на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради № 687/1 від 08.12.2004 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.12.2004 року. Ще до приватизації спірної квартири, 24.12.1996 року, [PERSON] прописав у квартиру свою повнолітню дочку - відповідача [PERSON], [INFO]. Вироком Нікопольського міського суду відповідача [PERSON] в 2000 році було засуджено за ст.101 ч.3, ст.140 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі і відбувала покарання в ВК-34 м. Дніпродзержинськ. На підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 8/1 від 14.01.2004 року ЖБК-74 та ЖБК-75 було реорганізовано в ОСББ «Пролісок». Під час знаходження [PERSON] в місцях позбавлення волі, її батько - [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С., зареєстровано в реєстрі за № 5517, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.02.2005 року. [PERSON] за договором дарування від 03.11.2005 року, посвідченим Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-2398, передав йому-позивачу у власність спірну квартиру [ADDRESS]. На підставі постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.10.2005 року відповідача [PERSON] було умовно-достроково звільнено і з її слів в довідку про звільнення адміністрацією ВК-34 було внесено адресу, за якою вона прямує до місця проживання: [ADDRESS]. 27.10.2005 року відповідач [PERSON] фактично вибула з ВК-34, а 08.11.2005 року (згідно відмітці в довідці про звільнення) стала на облік в Нікопольському ГВВС і оселилась разом з батьком за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, 27.10.2005 року відповідач обрада для себе інше постійне місце проживання та добровільно вибула до нього. Таким чином, відповідач втратила право користування спірним житловим приміщенням. У добровільному порядку вирішити спір немає можливості. Він-позивач вимушений нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з 27.10.2005 року. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.21,22). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації ([ADDRESS]) та за місцем фактичного проживання, яке зазначено позивачем в позовній заяві ([ADDRESS]). До суду повернулись конверти з судовими повістками з викликом на 28.05.2015 року о 08.15 год., як не вручені за закінченням строку зберігання. Тому, судова повістка у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Представник Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пролісок» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.23). Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 16,319,321,383,386,391 ЦК України підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування від 03.11.2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-2398 (а.с.4,5), рішення про державну реєстрацію було прийнято 08.11.2005 року (а.с.20). Як вбачається з п.2 договору дарування від 03.11.2005 року (а.с.4), вищевказана квартира на праві приватної власності належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С. 29.12.2004 року р.№ 5517 та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.02.2005 року на підставі витягу 6440926 КП «Нікопольське МБТІ». За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 18.11.2014 року, що надійшли на запит суду 04.12.2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно Акту від 26.10.2014 року, складеного ОСББ «Пролісок», вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] більше 8 років і її ніхто не бачив (а.с.7,24). Позивач вимушений нести додаткові витрати за відповідача по оплаті за комунальні послуги. Крім того, порушуються його права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження житловим будинком. У добровільному порядку вирішити спір не вдається можливим. Враховуючи те, що відповідач більше 8 років не проживає у спірній квартирі, доказів щодо поважних причин її не проживання та щодо домовленості між нею та власником житла суду не пред'явлено, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. У вимогах щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою з 27.10.2005 року слід відмовити, так як позивачем доказів на підтвердження вказаних обставин не надано.

Outcome: partial