Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач 03.11.2020 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона на підставі Договору найму житла від 07.08.2017 року є основним квартиронаймачем квартири, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстровані її донька [PERSON] , онука - [PERSON] та онука [PERSON] - відповідач по справі, яка з 2017 року не проживає у даній квартирі, її речей тут також немає. Місце проживання відповідача їй невідоме. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується відповідним актом № 343 від 02.11.2020 року , складеним ОСББ «Добролюбова 21/1». Враховуючи не проживання відповідача у вказаній вище квартирі, вона звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , зобов`язати Нікопольський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку відповідача. Ухвалою про відкриття провадження від 17.12.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами за місцем її реєстрації (а.с. 13) у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду 30.12.2020 року з відміткою про повернення у зв`язку з тим, що за даною адресою відповідач відсутній (а.с. 19). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 71,72 ЖК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору найму житла від 07.08.2017 року є основним квартиронаймачем квартири, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно довідки ОСББ «Добролюбова 21/1» від 02.11.2020 року, за адресою : [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) За відомостями Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (а.с. 13), відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21.10.2019 року та по теперішній час. Згідно Акту № 343 від 02.11.2020 року, складеного ОСББ «Добролюбова 21/1», за адресою - [ADDRESS] , онука наймача [PERSON] зареєстрована, але не проживає з 2017 року та по теперішній час (а.с. 9) Відповідно до ст. 61 ЖК України порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного житлового фонду регулюється нормами ЖК та положеннями укладеного договору найму. За змістом ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки, але членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, які входили до складу сім`ї наймача, перестали бути членами його сім`ї, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Аналіз змісту зазначеної норми закону свідчить, що умовою реалізації членом сім`ї наймача його права на користування житлом є набуття ним права на проживання та фактичне використання житла для особистого проживання. До того ж право члена сім`ї наймача на користування житловим приміщенням залежить від дії договору найму, укладеним між основним наймачем та наймодавцем. За змістом ст. ст.71,72 ЖК України у випадку відсутності члена сім`ї наймача в житловому приміщенні понад шість місяців, він може бути визнаний таким, що втратив право користування таким житлом, якщо відсутні підстави для збереження його права. Будь-яких обставин та підстав передбачених законом для збереження права [PERSON] на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] - судом не встановлено. Оскільки судом встановлено, що відповідач понад шість місяців не проживає у квартирі [ADDRESS] , то суд вважає доводи позивача про втрату відповідачем права на користування квартирою є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Нікопольського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку відповідача, суд вважає що такі вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. Тому виходячи з правового аналізу норм закону, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір (а.с. 1).

Outcome: partial