Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» звернулось до суду з вищевказаним позовом в якому зазначається, що 25 серпня 2015 р. року між ПрАТ «СК АСКО ДС» (далі Страховик) і [PERSON] (далі Страхувальник) було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2623731, згідно з яким цивільно-правова відповідальність осіб, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу ВАЗ 21134, д/н [NUMBER], застрахована з 30.08.2015р. до 29.08.2016р. Зазначений вид страхування згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну, здоров'ю третіх осіб. 10 січня 2016р. в м. Запоріжжя водій автомобіля [NUMBER], [PERSON], скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], в результаті даний автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно довідки ВДАІ №83581678 дії відповідача [PERSON] є такими, що призвели до настання ДТП. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 р., відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1. ст.130 КупАП, тобто він скоїв ДТП у стані алкогольного сп'яніння. Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 10 січня 2016 року, є страховим випадком згідно страхового акту №14/16 ГО від 25 січня 2016 р. На підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2623731 від 25.08.2015 року, обов'язок відшкодування заподіяної шкоди переходить до ПрАТ СК АСКО ДС. Згідно Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2623731 від 25.08.2015 року, на СТО, де було відремонтовано пошкоджений автомобіль, ПП [PERSON] було перераховано страхове відшкодування в розмірі 22068,26 грн. Сума страхового відшкодування матеріального збитку визначалася на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2535 від 18.01.2016р., відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], становить 23068,26 грн. Франшиза за полісом № АЕ/2623731 від 25.08.2015р. становить 1000,00 грн. Таким чином страхове відшкодування складає: 23068,26 грн. - 1000,00 грн. = 22068,26 грн. Враховуючи відомості, зазначені у постанові суду про те, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який керував траспортним засобим у стані алкогольного сп'яніння. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 22068,26 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини зазначені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти нього, посилаючись на те, що в нього немає грошей, щоб сплатити страхове відшкодування. При цьому факт скоєння ним ДТП не заперечував. В задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Ч. 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із загальними вимогами , встановленими ст.1191 ЦК України , особа , яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою , має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з матеріалів справи, факт скоєння ДТП відповідачем підтверджується, насамперед копіями постанов Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2016 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.7-8), копією довідки ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду № 83581678 від 14.01.2016 р. (а.с.6). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2535 від 18.01.2016 р. (а.с.9-24) та страхового акту № 14/16 ГО від 25.01.2016 р. (а.с.28) вартість ремонту автомобіля [NUMBER], склала 23068,26 грн. Відповідно до полісу № АЕ/2623731 від 25.08.2015р. (а.с.5), франшиза становить 1000,00 грн. Факт сплати позивачем страхового відшкодування в розмірі 22068,26 грн., підтверджується насамперед копією платіжного доручення № 1799 від 26.01.2016 року (а.с.34). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, та підлягають задоволенню в повному обсязі. До заперечень відповідача стосовно відсутності в нього грошових коштів для сплати суми страхового відшкодування суд ставиться критично, оскільки ця обставина не є підставою для звільнення його від цивільно-правової відповідальності. З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України,

Outcome: approved