Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка в особі Козинського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просять стягнути з останніх на користь кридитної спілки 5 359,33 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 15.06.2016 р. між Першою всеукраїнською кредитною спілкою в особі Козинського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки та [PERSON] було укладено кредитний договір № 139, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 300 грн. строком з 15.06.2016 року до 15.06.2017 року із сплатою 89% річних. В якості забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором позивачем було укладено договір поруки № 139/П від 15.06.2016р. з [PERSON] Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши кредит у визначеному розмірі, проте відповідачі не надали своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушеннями відповідачами зобов'язань за кредитним договором, та договором поруки станом на 27.03.2017 р. сума богу за кредитним договором становить 5 359,33 грн., яка складається із: сума не повернутого кредиту 2260,01грн., сума нарахованих відсотків 578,62 грн., пеня 870,70 грн., штраф 1650,00 грн. Позивач явку свого представника у відкрите судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання в якому просить справу розглянути за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов, заяв, клопотань до суду від відповідача [PERSON] не надходило. Ухвалою суду від 24.01.2019 р. відкрито провадження у справі із призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перша всеукраїнська кредитна спілка в особі Козинського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просять стягнути з останніх на їх користь 5359,33 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 15.06.2016 р. між Першою всеукраїнською кредитною спілкою в особі Козинського відділення Першої всеукраїнської кредитної спілки та [PERSON] було укладено кредитний договір №139, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 3300 грн., строком з 15.06.2016 року до 15.06.2017 року із сплатою 89 % річних. В якості забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором, позивачем було укладено Договір поруки № 139/П від 15.06.2016 р. з [PERSON] (а.с. 7), відповідно до якого, [PERSON] зобов'язався сплатити кредитору заборгованість, у разі невиконання чи неналежного виконання [PERSON] взятих на себе кредитним договором зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши кредит у визначеному розмірі, що підтверджується копією чека про видачу основної суми виданого кредиту (а.с.8). Відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору та договору поруки (а.с.5-7) не виконали, що має відображення у Розрахунку заборгованості за крединим договором. У зв'язку з порушеннями відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, станом на 27.03.2017 р. сума богу за кредитним договором становить 5 359,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 2260,01 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 578,62 грн., пеня 870,70 грн., штраф 1650,00 грн. (а.с.4) Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у цивільних правовідносинах та предметом спору є право на повернення позики, вважаючи за необхідне стягувати борг з відповідачів, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Згідно ст. 536 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Норма ст. 543 ЦК України вказує на те, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що [PERSON] неналежно виконував умови кредитного договору, що потягло за собою утворення заборгованості, встановленої під час судового розгляду справи, за наявності поручителя [PERSON], який поручився перед кредитором за виконання умов кредитного договору [PERSON], наявні підстави для задоволення позовних вимог та солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] з [PERSON] у розмірі 5 359,33 грн. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується довідкою МСЕК серії ААБ № 501376, виданогї 18.03.2019 р. Рівненською міжрайонною спеціалізованою онкологічною МСЕК. Норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказують на те, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається із платіжного доручення № 5623, дата здійснення операції 29.03.2017 р., отримувач: УДКСУ у Радивилівському р-ні, р/р отримувача: 31215206700361, МФО банку: 833017, ЗКПО: 37929592, було сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. А відтак, з огляду на вищевказане, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, що становить 800,00 грн. та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 800,00 грн.

Outcome: approved