Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] «Про стягнення заборгованості». В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.11.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин України [PERSON] уклали договір кредиту №805/16/13-1/7-56. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1. …кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 118800,00 грн. Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України…позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобов'язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 04.04.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 94291,09 грн, за відсотками - 80493, 36 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками - 10455,21 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, яким є [PERSON], що випливають з основного договору, відповідно до ст.533 ЦК України. 02.11.2017 року позивач та фізична особа - [PERSON] уклали договір поруки №805/13/18-5/7-1108. Відповідно до умов договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутнього. Згідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Крім того, позивач надав заяву в якій просить замінити правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та без фіксування технічними засобами, на задоволенні позову наполягав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, місце та дату були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦП України суд вважає за можливе слухати справу без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що 02.11.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин України [PERSON] уклали договір кредиту №805/16/13-1/7-56. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1. …кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 118800,00 грн. Свої зобов'язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 04.04.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 94291,09 грн, за відсотками - 80493, 36 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками - 10455,21 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, яким є [PERSON], що випливають з основного договору, відповідно до ст.533 ЦК України. 02.11.2017 року позивач та фізична особа - [PERSON] уклали договір поруки №805/13/18-5/7-1108. Відповідно до умов договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутнього. Згідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Крім того, позивач надав заяву в якій просить замінити правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до вимог ст. 1054 ч.1; 1055; 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Сторони підписали договір, тобто, погодили всі істотні умови і договір повинен ними виконуватися. За таких обставин вважати, що відсутні підстави для стягнення заборгованості з відповідачів - не можна. Крім того, відповідно ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року по справі № 6-3006цс15. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України…зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ст.554 ЦК України…у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України…позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідачі порушили зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Outcome: approved