overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач 10.02.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 19.05.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у розмірі 1921,40 грн. зі сплатою 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 18.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 28730,12 грн. них: - 5653,76 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 21232,07 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1344,29 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530,651 ЦК України. Судом встановлено, що 19.05.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у розмірі 1921,40 грн. зі сплатою 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /5-9/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 18.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 28730,12 грн. них: 5653,76 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 21232,07 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1344,29 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобовязання і станом на 18.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 28730,12 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач 10.02.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на різні характери з відповідачем, постійні сімейні скандали, на відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного, схильність відповідача до зловживання алкоголем, що явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 05.02.1994 року Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 01 - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивача, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності, з можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки в судове засідання без поважних причин відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату і час розгляду справи, про що свідчать поштові картки зворотніх повідомлень. Відповідно до ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Неявка відповідача в судове засідання визнана судом без поважних причин. Справа розглянута у відсутність відповідача, у відповідності до вимог ст. ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, так як позивач наполягає на такому порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.02.1994 року. Їх шлюб зареєстровано Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 01. Від спільного подружнього життя подружжя не має спільних неповнолітніх дітей. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружжя припинили шлюбні відносин через різні характери, різні погляди на життя, через зловживання відповідачем алкоголем, через не знаходження спільної мови з питань спільного сімейного життя, ведення спільного домашнього господарства. В результаті цього подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного і їх сім`я остаточно розпалась та її не поновити. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і не погоджується на примирення. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати. У відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач 10.02.2021 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 25.01.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього року стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З вересня 2020 року вони з чоловіком проживають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично їх родина припинила існування. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати, стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою суду від 30.03.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. На адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с. 15). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав виклик до суду на 25.05.2021 року о 09-30 год. особисто 08.04.2021 року (а.с. 19). Клопотань чи відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 25.01.2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27 (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що протягом останнього року стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З вересня 2020 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично їх родина припинила існування. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, майнового спору немає. Примирення між сторонами неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач 10.03.2015р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3479,96грн. 07.05.2015р. позивач звернувся в суд з заявою про збільшення позовних вимог, просили стягнути з відповідачки заборгованість за спожитий природний газ у сумі 5381,90грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ПАТ «Тисменицягаз» надає послуги по газопостачанню відповідачці [PERSON] згідно укладеного договору від 29.05. 2014р. про надання населенню послуг з газопостачання №12745. Відповідно до даного договору ПАТ «Тисменицягаз» зобов»язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак свої зобов»язання у встановлений строк відповідачка належним чином не виконала. 29.01.2015р. споживачу було надіслано попередження з вимогою погасити заборгованість, однак жодних дій не було вчинено. У зв»язку з тим, що газопостачання будинку відповідачки не припинялось, заборгованість станом на 27.03.2015р. становить 5381,90грн. Просили стягнути з відповідачки в користь позивача 5381,90грн. заборгованості та судовий збір у сумі 243,60грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві позов підтримала, просила позов задоволити. Відповідачка та її представник у судове засідання не з»явилися, про час і місце судового розгляду були належним чином повідомлені, від них не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Тисменицягаз» надає послуги по газопостачанню абоненту- відповідачу [PERSON] відповідно до договору №12745 про надання населенню послуг з газопостачання від 29.05.2014р.(а.с.4-7). Згідно даного договору ПАТ «Тисменицягаз» зобов»язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак своїх зобов»язань відповідачка належним чином не виконала. Станом на 27.03.2015р. заборгованість за спожитий природний газ становить 5381,90грн. Тому з відповідачки в користь позивача слід стягнути суму заборгованості 5381,90грн. та судовий збір 243,60грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач 10.03.2015р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3479,96грн. 07.05.2015р. позивач звернувся в суд з заявою про збільшення позовних вимог, просили стягнути з відповідачки заборгованість за спожитий природний газ у сумі 5381,90грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ПАТ «Тисменицягаз» надає послуги по газопостачанню відповідачці [PERSON] згідно укладеного договору від 29.05. 2014р. про надання населенню послуг з газопостачання №12745. Відповідно до даного договору ПАТ «Тисменицягаз» зобов»язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак свої зобов»язання у встановлений строк відповідачка належним чином не виконала. 29.01.2015р. споживачу було надіслано попередження з вимогою погасити заборгованість, однак жодних дій не було вчинено. У зв»язку з тим, що газопостачання будинку відповідачки не припинялось, заборгованість станом на 27.03.2015р. становить 5381,90грн. Просили стягнути з відповідачки в користь позивача 5381,90грн. заборгованості та судовий збір у сумі 243,60грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, у поданій суду заяві позов підтримала, просила позов задоволити. Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що її довірителька [PERSON] не є власником житлового будинку, тому договір про надання послуг з газопостачання від 29.05.2014р. є нікчемним. Просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Тисменицягаз» надає послуги по газопостачанню абоненту- відповідачу [PERSON] відповідно до договору №12745 про надання населенню послуг з газопостачання від 29.05.2014р.(а.с.4-7). Згідно даного договору ПАТ «Тисменицягаз» зобов»язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами не пізніше 01 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак своїх зобов»язань відповідачка належним чином не виконала. Станом на 27.03.2015р. заборгованість за спожитий природний газ становить 5381,90грн. Крім того, як ствердила у судовому засіданні представник відповідачки газом [PERSON] та усі члени її сім»ї користувалися. Тому з відповідачки в користь позивача слід стягнути суму заборгованості 5381,90грн. та судовий збір 243,60грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач 10.03.2015 р. звернулася до суду з позовом про стягнення банківського вкладу , посилаючись на те, 24.02.2014р. уклала з відповідачем договори банківського вкладу у сумі 10884 дол.США та 5442 дол.США . 25.02.2015р. направила заяви про повернення коштів, однак кошти так і не повернуті а тому просить стягнути з відповідача суму вкладу, В судове засідання представник не з»явився, просив розглядати справу в відсутність. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, про що є відповідні розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.02.2014р. уклала з відповідачем договір банківського вкладу № 010-28684-240214 у сумі 10884 дол.США та договір банківського вкладу № 010-28684-240214 у сумі 5442 дол.США . 25.02.2015р. направила заяви про повернення коштів, Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України,банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. В судовому засіданні встановлено , що 16.06.2015р. позивачка з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб отримала 200 000грн. , що становить 8058 дол.США При таких обставинах суд приходить до висновку , що вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів 8268 доларів США На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1900,81 грн. ( 1% від ціни позову 190 081,32 грн.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач 10.03.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на його погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 03.05.2001 року виконкомом Березівської сільскої ради Хустського району, Закарпатської області, за актовим записом № 7, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивача, в якій він підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у його відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у її відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивача, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.05.2001 року. Їх шлюб зареєстровано виконкомом Березівської сільської ради Хустського району, Закарпатської області, за актовим записом № 7. Від спільного подружнього життя подружжя має і виховує чотирьох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з відповідачкою та перебувають на її утриманні. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач 10.03.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 18.12.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з грудня 2014 року з причини нерозуміння один одного, різних характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Вважає збереження шлюбу неможливими. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Горносталь. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Вказала, що шлюбні відносини припинені з грудня 2014 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Горносталь. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки (а.с.11). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 18.12.2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6) Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 року з причини нерозуміння один одного, різних характерів, різних поглядів на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved