overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач 03.08.2015 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 30.08.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Просить суд розірвати їх шлюб, стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала, просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 30.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року, актовий запис № 113. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO] Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Що стосується вимоги [PERSON] про залишення їй прізвища після розірвання шлюбу «[PERSON]», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач 03.08.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 06.07.1996 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь та поглядів на майбутнє, внаслідок чого декілька останніх років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають неповнолітню дитину : [INFO], яка проживає з відповідачкою та залишаться проживати із нею. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності після надання їм терміну для примирення, який позитивних наслідків не дав. ( а. с. 19, 20 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 06.07.1996 року в відділі РАЦС Полтавського МУЮ уклали шлюб ( актовий запис № 10 ) ( а. с. 744 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає та залишаться проживати із відповідачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо декілька останніх років, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Щлюб носить формальний характер. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач 03.08.2016 р. звернувся до суду зі вказаним позовом. При цьому посилався на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01.09.2014 р. виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 23. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. Дитина залишиться проживати з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 01.09.2014 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач 03.08.2016 р. звернулась до суду з вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що позивач та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували. Мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач (батько дитини) від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористався. Ухвалою суду від 08.09.2016 р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. . Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком цієї дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 10.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач 03.08.2016 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні сотсунки між ними припинені, відповідач не працює, нікому іншому аліментів не сплачує, коштів на утримання дочки не надає, в зв'язку з чим просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про одруження, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], 29.06.2000 року народ ження, батьком якої є відповідач. Дочка проживає разом з позивачкою, що відповідачем не заперечується і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст.180, 181, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що неповнолітня дочка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач є працездатним, інші аліменти з нього не стягуються, позовні вимоги позивача не є надмірними, є обгрунтованими, тому суд вважає за необхідне їх задовольнити повністю, присудивши стягнення аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно по 500 грн., враховуючи, що такий розмір не буде перевищувати встановленого державою розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та дозволить відповідачу забезпечувати також свої потреби.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач 03.08.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що дочка проживає із нею, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, інших дітей немає, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у заявленому розмірі, пояснив, що він працює, інші аліменти не сплачує. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 183, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню своєї дитини, працює, отримує заробітну плату, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач 03.08.2018 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що вона 09.04.2014 р. уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 264 від 09.04.2014 року. Від даного шлюбу мають двох дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Наразі сторони знаходяться у шлюбі, але сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей-[PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з моменту подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 07.08.2018 р. судом відкрито провадження по справі. В судовому засіданні позивач прохала позов задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2014 р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 264 від 09.04.2014 року. Від даного шлюбу мають двох дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Наразі сторони знаходяться у шлюбі, але сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в розмірі 1/ 3 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 03.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач 03.08.2020 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що 24 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 травня 2020 року, справа № 554/2084/20 розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилася дитина- [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обв`язку утримувати дитину, коштів не надає. Прохала стягнути з [PERSON] кошти на утримання дитини- [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/ 4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття, та забезпечити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. 10.08.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження по справі. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, викликався через оголошення на сайті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 24 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 травня 2020 року, справа № 554/2084/20 розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилася дитина- [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 ч. 2 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Закону України від 17.05.2017 року №2037-VІІІ, внесено зміни до\~Сімейного кодексу України, які стосуються порядку стягнення аліментів на дитину. Зокрема відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 03.08.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач 03.08.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 22.05.1977 року розпався через сварки на побутовому грунті. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та проживають окремо з 2019 року, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав, а відповідачка позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.05.1977 року в Клепачівській сільській раді Хорольського району Полтавської області ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків з 2019 року, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спору щодо поділу майна не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач 03.09.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 14.02.14 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] .. Причиною звернення до суду з розглядуваним позовом зазначає те, що відповідач її не поважає як дружину, наносить їй побої, погрожує розправою, з приводу чого вона неодноразово зверталась у поліцію. Сторони тривалий час шлюбні стосунки не підтримують. Спроби зберегти шлюб не дали бажаного результату. Шлюб розпався фактично, існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, наміру на збереження шлюбу не має та на примирення сторін не згідна. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають спільну неповнолітню дитини, але обопільно не бажають збереження шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 14.02.14 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 14.02.14 р., актовий запис № 46. Та обставина, що у сторін на даний час є спільна малолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач 03.09.2015 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 15004,51 грн. При цьому посилається на те, що 09.02.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 18\~000,00 грн. за умови сплати 20 відсотків річних за користування кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, таким чином станом на 19.08.2015 року створилась загальна заборгованість в сумі 15004,51 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 09.02.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №BL_ЖГ00012020, за яким останній отримав кредит в сумі 18 000 грн. за умови сплати 0,17 відсотків річних за користування кредитом./5-9/. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин, суд задовольняє позов по стягненню заборгованості по кредиту станом на 19.08.2015 року в сумі 15\~004,51 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved