Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач 04.03.2015 року звернувся до суду з позовом у якому просять суд визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 0,52 га в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства, розміщену на території Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з яких: 0,3634 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля; 0,0897 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля; 0,0744 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] року сина [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті сина позивача відкрилась спадщина до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на праві власності, на підставі договору дарування від 17.03.2004 року за зареєстрованим номером 2-707. У встановлений законом строк позивач звернулись до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом, однак перепоною в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вище зазначене майно, є той факт, що за життя спадкодавець не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку і отримати Державний акт. До судового засідання від [PERSON] надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. /а.с.49/ Представник відповідача - Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги сільська рада визнає. /а.с.48/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Достовірно встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER]. /а.с.3/ Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 45 року у с. Орликівка, Семенівського району, Чернігівської області. /а.с.5/ Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті сина [PERSON], в силу приписів ст.1261 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, крім іншого, належна йому на праві власності земельна ділянка площею 0,52 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розміщена на території Ковпитської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, набута ним у власність згідно договору дарування від 17.03.2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрованого в реєстрі за №2-707 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Соломко І.І. /а.с.7/ Як вбачається з довідки №1178/02-17 від 21.05.2014 року виданої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою, дійсно державним нотаріусом Соломко І.І. 17 березня 2004 року був посвідчений договір дарування земельної ділянки площею 0,52 га, яка розташована на [ADDRESS], наданої для ведення особистого селянського господарства, що зареєстрований в реєстрі за №2-707. Державний акт на право власності на земельну ділянку на попереднього власника серії [NUMBER] знаходиться в Чернігівській державній нотаріальній конторі./а.с.14/ Належність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,52 га, з яких: з яких: 0,3634 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля; 0,0897 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля; 0,0744 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля, на праві власності підтверджується також витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівській області №420 і №421 від 27.11.2013 р., та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7400748592013 і №НВ-7400748742013 від 24.10.2013 р. /а.с.10-13/ У свою чергу слід зазначити, що згідно витягам з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівській області №5-28-0.3-519/2-15, №5-28-0.3-520/2-15 і №5-28-0.3-521/2-15, від 28.01.2015 р., та витягам з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7401735772015, №НВ-7401735552015 і №НВ-7401735432015 від 22.01.2015 р., земельні ділянки площею: 0,3634 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля; 0,0897 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля; 0,0744 га, з кадастровим номером [NUMBER] - рілля належать до цього часу на праві власності [PERSON], згідно Державного акту від 28.01.2004 серії [NUMBER]. /а.с.8, 9, 10, 11-13, 17-19, 26-28/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачами, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. від 28.07.2014 року №617/02-31 встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,52 га, розташовану на території Ковпитської сільської ради с. Ковпита Чернігівського району Чернігівської області, у зв'язку з відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме Державного акту на дану земельну ділянку виданого на його ім'я. /а.с.15/ Згідно копії спадкової справи №120/2013 встановлено, що 10.10.2013 року у приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] р. [PERSON] за заявою його батька [PERSON], якому 21.03.2014 р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади в ПАТ «КБ «Надра» Чернігівського регіонального управління і Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» . /а.с.35-46/ У відповідності до п. «а» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі договору дарування. Отже, за життя спадкодавець [PERSON] правомірно отримав у власність земельну ділянку загальною площею 0,52 га. У відповідності до вимог цивільного законодавства цивільна дієздатність [PERSON] припинилась у момент його смерті. За таких обставин здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця після смерті останнього не можливо. За життя спадкодавець державної реєстрації права власності не здійснив і не отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну ділянку в нотаріальній конторі. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved