Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач 06.05.2016 року звернувся до суду із заявою про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу. 10.05.2016 року, позивачем надана заява про уточнення позовних вимог, у якій він просить визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «Українська залізниця» № 46 від 27.04.2016 року про звільнення його з посади виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», визнати незаконним та скасувати протокол Правління ПАТ «Українська залізниця» №21 від 26.04.2016 року в частині звільнення його з посади виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», поновити його на посаді виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», просить також допустити негайне виконання судового рішення. У позовній заяві позивач зазначив, що він 25.06.2015 року на підставі наказу №106-О Міністерства інфраструктури України був призначений виконуючим обовязки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» з 26 червня 2015 року на період до призначення його керівником цього товариства в установленому законом порядку, з посадовим окладом згідно із штатним розписом для керівника цього товариства. 27.04.2016 року за наказом №46 ПАТ «Українська залізниця» він був звільнений з посади виконуючого обовязки голови правління приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» з 27.04.2016 року згідно пункту 1 статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків, яке полягає в незабезпеченні ефективної діяльності товариства в цілому. Вважає звільнення його незаконним тому, що з 26.04.2016 року він знаходився на лікарняному, крім того 25.04.2016 року за те ж саме порушення наказом ПАТ «Українська залізниця» №42 він притягнутий до дисциплінарної відповідальності, йому оголошено догану. Крім того з офіційного сайту відповідачів, 28.04.2016 року йому стало відомо, що він також звільнений с посади виконуючого обовязки голови правління приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» згідно протоколу №21 засідання правлення ПАТ «Укрзалізниця» від 26.04.2016 року також за одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Про своє звільнення він дізнався із засобів масової інформації 28.04.2016 року, що було для нього неочікуваною та непередбачуваною подією. Фактично, він не знаходиться на своєму робочому місці з 26.04.2016 р. з причини тимчасової непрацездатності. Просить суд задовольнити заявлені вимоги, визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «Українська залізниця» № 46 від 27.04.2016 року про звільнення його з посади виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», визнати незаконним та скасувати протокол Правління ПАТ«Українська залізниця» №21 від 26.04.2016 року в частині звільнення його з посади виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», поновити його на посаді виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», допустити негайне виконання судового рішення. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 травня 2016 року позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі, про скасування наказу про звільнення та скасування протоколу Правління Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволені. З даним рішенням не погодилися ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», ПАТ «Українська залізниця» та оскаржили його в апеляційному порядку. Вони посилаються на те, що суд не повно зясував обставини справи, не звернув увагу на те, що спірний наказ ПАТ «Українська залізниця» № 46 від 27.04.2016 року про звільнення позивача було скасовано в той же день 27.04.2016 року наказом ПАТ «Українська залізниця» № 52. Про дану обставину відповідач повідомляв в судовому засіданні та надав суду першої інстанції лист ПАТ «Українська залізниця» від 29.04.2016 року № ЦЦР-14/14, який адресовано ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» про те, що наказ від 27.04.2016 № 42 скасований у встановленому порядку. Просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представники Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Позивач [PERSON] до суду не з»явився, повідомлений про час і місце судового засідання телефонограмою від 12.08.2016 року, яка зареєстрована в журналі телефонограм за № 1508. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційні скарги з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.232 ч.1 п.2 КЗПП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників. За нормами п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовим особам центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. В ч. 2 ст. 41 КЗпП України також зазначено, що розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення 1. догана, 2. звільнення. Згідно з вимогами ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. З матеріалів справи вбачається, що наказом №106-О від 25.06.2015 року Міністерства інфраструктури України позивач призначений виконуючим обовязки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» з 26 червня 2015 року на період до призначення його керівником цього товариства в установленому законом порядку, з посадовим окладом згідно із штатним розписом для керівника цього товариства, наказ підписаний Міністром Міністерства інфраструктури України. З п.30. п 31 Статуту ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» затвердженого рішенням правління ПАТ «Укрзалізниця» протокол від 22.03.2016 р №11, вбачається, що єдиним акціонером до набуття права власності на акції в процесі їх продажу є ПАТ «Укрзалізниця», яке є власником 100 % акцій товариства. ПАТ «Укрзалізниця» здійснює функції вищого органу товариства - загальних зборів акціонерів одноособово. Наказом №46 від 27.04.2016 року ПАТ «Укрзалізниця» позивача звільнено за одноразове грубе порушення трудових обов»язків, яке полягає в незабезпеченні ефективної діяльності товариства в цілому, у котрому зазначено - «Відповідно до рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 15.12.2015 р. № Ц-2-2/64-15 Департаментом аудиту та контролю ПАТ «Укрзалізниця» проведено дослідження фінансово-господарської діяльності приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» (далі - ПАТ «ЗЕРЗ») за період 2015 року. За результатами заслуховування висновків дослідження (доповідна Департаменту аудиту та контролю від 38.03.2016 ШДКРУ-9/62) на засіданні правління ПАТ «Укрзалізниця» 26.04.2016 було встановлено, що в роботі ПАТ «ЗЕРЗ» мають місце чисельні порушення фінансово- господарської діяльності. Так фінансовим результатом ПАТ «ЗЕРЗ» відповідно до фінансового плану на 2015 рік передбачався прибуток в сумі 662 тис. грн. Проте, по факту, за 2015 рік товариство спрацювало у збиток: в сумі 18,3 млн. грн. Незважаючи на збитковий фінансовий результат, ПАТ «ЗЕРЗ» в порушеня п. 2 ст. 75 Господарського кодексу протягом 2015 року здійснено витрат понад показники, затверджені фінансовим планом, на загальну суму 18,8 млн.грн. ПАТ «ЗЕРЗ» продовжено дію короткострокового кредиту в АБ «Експрес-Банк» на суму 30 млн. грн. без відповідного погодженя, що є порушенням п. 7 Порядку погодженя залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, кредитів (позик), надання гарантій або поруки за такими зобов'язаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 № 809. При цьому мають місце факти безпідставного списання матеріалів ть завищення витрат на роботи по ремонту лінійного обладнання,факти завищення вартості ремонтів електровозів, факти безпідставного списаним матеріалів на ремонти факти порушень визначених на підприємстві процедур при здійсненні закупівель товарів, робіт та послуг, випадки укладання договорів з порушенням процедур закупівель на суму понад 26,1 млн. гривень, випадки здійснення закупівлі матеріалів у сумнівних постачальників з націнкою до 50%. А також встановлено ряд інших порушень фінансово-господарської дисципліни. На засіданні правління ПАТ «Укрзалізниця» 26.04.2016 року були розглянуті вищезазначені порушення фінансово-господарської діяльності. На підставі чого було зроблено висновок, що такий стан справ є наслідком не забезпечення виконуючим обовязки голови правління ПАТ «ЗЕРЗ» [PERSON] ефективної діяльності ПАТ «ЗЕРЗ» в цілому та прийнято рішення щодо застосування до нього заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення згідно п.1 ст.41 Кодексу законів про працю України». Також з протоколу Правління ПАТ«Українська залізниця» №21 від 26.04.2016 року вбачається, що [PERSON] звільнено з посади виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» згідно п1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Наказом ПАТ «Укрзалізниця» №42 від 25.04.2015 року [PERSON] за неналежне виконання посадових обов`язків, яке полягає в незадовільній організації роботи ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» оголошена догана. З довідки КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району м. Запоріжжя» вбачається, що [PERSON] звернувся за медичною допомогою 26.04.2016 року у 10.00 год., до 16.45 год. йому була надана медична допомога в умовах медичного закладу. Згідно листка непрацездатності [PERSON] з 27.04.2016 року находиться на лікарняному. Згідно з вимогами ст. 309 ч. 1 п. 1 п. 3 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Апеляційний суд перевірив доводи апеляційних скарг щодо відсутності порушеного права позивача і відсутності предмету спору та дійшов висновку, що вони є обґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» надано суду першої інстанції лист ПАТ «Українська залізниця» від 29.04.2016 року № ЦЦР-14/14, який адресовано ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» про те, що наказ від 27.04.2016 № 42 про звільнення [PERSON] скасований у встановленому порядку (Т. 1 а.с. 129). Також з матеріалів справи вбачається, що представник другого відповідача ПАТ «Українська залізниця» жодного разу не був присутній в судовому засіданні при розгляді даної справи судом першої інстанції. В матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення ПАТ «Українська залізниця» про час і місце судового засідання призначеного на 17 травня 2016 року (день ухвалення рішення по справі). Тобто суд першої інстанції не зясував обставини щодо скасування спірного наказу про звільнення позивача, а у відповідача ПАТ «Українська залізниця» у звязку з не повідомленням про час і місце судового засідання не було можливості надати суду першої інстанції наказ ПАТ «Українська залізниця» № 52 від 27 квітня 2016 року про скасування спірного наказу ПАТ «Українська залізниця» № 42 від 27 квітня 2016 року про звільнення позивача. Апеляційний суд в судовому засіданні оглянув оригінал наказу ПАТ «Українська залізниця» № 52 від 27 квітня 2016 року про скасування спірного наказу ПАТ «Українська залізниця» № 42 від 27 квітня 2016 року про звільнення позивача [PERSON] з роботи виконуючого обовязки голови правління приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» (до матеріалів справи додано завірену копію оригіналу наказу ПАТ «Українська залізниця» № 52 від 27 квітня 2016 року на а.с. 193 Т.1 ). Тобто на час звернення позивача [PERSON] до суду першої інстанції з даним позовом він не був звільнений з роботи виконуючого обовязки голови правління приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», а тому його права не були порушені, невизнані або оспорені відповідачами по справі. З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 травня 2016 року на підставі вимог ст. 309 ч. 1 п. 1 п. 3 ЦПК України та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», ПАТ «Українська залізниця» про поновлення на роботі, про скасування наказу про звільнення та скасування протоколу Правління Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Outcome: dismissed