Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 13.05.2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 13.05.2008 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.7 умов та правил надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість у сумі 39388,83 гривень, з яких: 10314,19 грн. заборгованість за кредитом, 25023,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1937, 38 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250 гривень - штраф (фіксована частина), 1863,75 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на їх користь. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення до позовної заяви, в яких зазначено, що [PERSON] отримала кредитні кошти на підставі власної заяви, в якій вказано, що остання ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які їй були представлені для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування «Приватбанку», а також його місцезнаходження. Відповідачка висловила згоду з тим, що дана заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком договір. Підтвердила, що вся надана нею інформація вірна, зобовязалась про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 діб з моменту їх виникнення. Відповідачка особистим підписом засвідчила той факт, що відповідна заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами надання послуг, тарифами між нею і банком становить договір надання банківських послуг. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг, правилах користування платіжною карткою та тарифах, тому заперечення відповідачки, на які вона посилається, не відповідають дійсності. Просив суд задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, разом з письмовими запереченнями в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного: фраза у Анкеті заяві щодо того, що відповідачка ознайомилась з умовами та правилами банку, не доводить того факту, що вона ознайомлена саме з тими умовами і тарифами, згідно яких банк нараховував заборгованість і які долучив до матеріалів позову. Розмір заборгованості вказаний у розрахунку банку вирахуваний всупереч умов кредитного договору, вказаний розмір відсотків, жодним із документів не передбачений, банком не правомірно підвищено відсоткову ставку та ставку по комісії. Представник відповідачки [PERSON] надала суду належний розрахунок заборгованості, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з недоведеністю суми боргу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.05.2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 13.05.2008 року, згідно якому відповідачка отримала кредит 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8). Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.7 умов та правил надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 9-14). Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 29.02.2016р. виникла заборгованість перед банком по кредитному договору в розмірі 39388,83грн. (а.с.4-7). Норми ст.ст. 509, 623 625 ЦК України зазначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості по кредитному договору в розмірі 39388,83 гривень, з яких: 10314,19 грн. заборгованість за кредитом, 25023,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1937, 38 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250 гривень - штраф (фіксована частина), 1863,75 грн. штраф (процентна складова). Суд критично оцінює розрахунок заборгованості наданий представником відповідачки [PERSON], через те, що остання всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надала суду безсумнівних доказів неправильності проведених розрахунків «Приватбанком». [PERSON] в судових засіданнях не заявляла клопотання про проведення вказаних розрахунків спеціалістом-економістом, в свою чергу надала свій власний розрахунок. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до ст.212 ЦПК України, повно і всебічно зясовує обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ст.213 ЦПК України. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ Про судовий збір суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 1378,00грн.

Outcome: approved