Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

ПАТ «Укргазбанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 119 999 грн. 44 коп. боргу по сумі кредиту, що стягується достроково, 63 333 грн. 46 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 1 793 грн. 78 коп. заборгованості по процентах, 57 048 грн. 37 коп. простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 12 436 грн. пені на прострочену суму кредиту, 11 204 грн. 52 коп. пені за простроченими процентами - за кредитним договором № 30/08/К-СМП від 19 травня 2008 року; 32 345 грн. штрафу за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки у розмірі 5% від його заставної вартості за договором договору іпотеки № 30/08/І-МБ-СМП від 19 травня 2008 року. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 2 981 грн. 61 коп. понесених судових витрат. Під час судового розгляду даного позову ухвалою суду від 9 жовтня 2015 року провадження у справі в частині стягнення 32 345 грн. штрафу за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки у розмірі 5 % від його заставної вартості закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені до [PERSON] позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача заявлений до [PERSON] позов не визнав, посилався на ті обставини, що позивачем звернуто стягнення на предмет іпотеки, а тому позов про стягнення суми боргу є безпідставним, після чого у наступні судові засідання не зявився, в звязку з чим суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. За клопотанням сторін 9 жовтня 2015 року в судовому засіданні було оголошено перерву, в тому числі для врегулювання спору миром, однак, протягом часу, що минув з того моменту, спір миром не врегульовано, в звязку з чим суд вважає за необхідне ухвалити рішення по суті заявлених вимог, враховуючи вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків… має право на … розгляд його справи упродовж розумного строку. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту кредитного договору № 30/08/К-СМП від 19 травня 2008 року, вбачається, що банк відкриває позичальнику [PERSON] відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 400 000 грн. на період часу 120 місяців - з 19 травня 2008 року. За умовами вказаного вище договору передбачена плата за користування кредитними коштами у виді процентів та комісій. Так, п.п. 1.4.1 та 1.4.2 Договору встановлено процентну ставку у розмірі 19,5 % річних за користування кредитними коштами у межах встановленого терміну користування та 20,5 % річних понад термін кредитування. Крім цього, розмір та порядок оплати комісії за кредитним договором, укладеним між сторонами, встановлено п. 1.4.5 Договору № 30/08/К-СМП від 19 травня 2008 року. При підписанні договору сторонами узгоджено графік погашення кредиту, який є додатком № 1 до кредитного договору. В забезпечення вимог за кредитними договором № 30/08/К-СМП від 19 травня 2008 року цього ж числа сторонами по справі укладено договір іпотеки № 30/08/І-СМП, копія якого надана позивачем. Верховним судом України у справі №6-845цс15 висловлено правову позицію, відповідно до якої якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент домовленості настав. Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору. Кредитний договір із додатком до нього підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виписка з особового рахунку відповідача за період з 3 жовтня 2008 року по 18 травня 2015 року та розрахунок заборгованості по кредиту [PERSON] доводить, що станом на 18 травня 2015 року внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору загальна сума заборгованості за залишком кредиту за договором № 30/08/К-СМП від 19 травня 2008 року та за відсотками за користування кредитними коштами з боку відповідача складає 242 175 гривень 05 копійок, заборгованість по пені 23 640 гривень 52 копійки. Сторони не заперечували що на предмет іпотеки приміщення кафе «Зустріч», звернуто стягнення в рахунок наявного у відповідача боргу за кредитним договором, що підтверджується наданою представником відповідача копією рішення Сарненського районного суду Ріівненської області від 6 серпня 2014 року та постанови державного виконавця відділу ДВС Сарненського РУЮ від 4 грудня 2014 року. В поданих письмових запереченнях щодо заявлених вимог, відповідач зазначав, що є протиправною вимога позивача про стягнення суми боргу за кредитним договором, оскільки звернуто стягнення на предмет іпотеки, із вартості якої і має бути погашена сума боргу за кредитним договором. Однак, відповідно до ст.47 Закону України «Про іпотеку» - якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотеко держателя, він має право отримати решту суми з іншого майна боржника у порядку, встановленому законом. У вказаному вище рішенні Сарненського районного суду Рівненської області від 6 серпня 2014 року зазначено, що предмет іпотеки, переданий [PERSON] у забезпечення зобовязань за кредитним договором, укладеним із ПАТ «Укргазбанк» , має бути реалізований з прилюдних торгів з встановленням початкової ціни в розмірі, визначеному субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідачем не надано доказів на підтвердження оцінки заставного майна під час проведення виконавчих дій, а тому суд не приймає до уваги заперечення відповідача. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, вказаної у позові, є обгрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки відповідачем відповідно до вимог ст.60 ЦПК України належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог надано не було. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Платіжне доручення № 4489-1409 від 13 липня 2015 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 2981 гривні 61 копійки судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача частково - пропорційно задоволеним вимогам. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: partial