Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач 10 червня 2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що відповідач по справі є батьком її сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу між нею, позивачем, і відповідачем у 1998 році проживає разом з нею, [PERSON]. На утримання сина до його повноліття відповідач сплачував аліменти щомісячно по 1/4 частині з усіх видів свого заробітку. З 2012 року по теперішній час син є студентом Запорізького професійного ліцею залізничного транспорту, і, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, просила стягнути з [PERSON] на її, позивача, користь аліменти на утримання сина щомісячно по 1/4 частині зі всіх видів його заробітку на період навчання в зазначеному учбовому закладі. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона сама виховує сина, працює, але її невеликої зарплати не вистачає на те, щоб виховувати, фінансово утримувати і навчати сина. Вона грошових збережень та інших джерел доходу не має. Син не може працювати, бо навчається за денною формою навчання. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з зазначених у позові підстав, просила їх задовольнити. При цьому суду пояснила, що вона на даний час розлучена, до складу її родини входять вона, її повнолітній син [PERSON] і дочка [PERSON] [INFO], на утримання якої вона, позивач отримує аліменти від батька дочки по 1/6 частині зі всіх видів заробітку, що в грошову вираженні становить близько 300 грн. на місяць. Живуть вони у квартирі, присадибної ділянки або земельної частки (паю) не мають. Доходом сімї є її, позивача, зарплата, яка становить 2400 грн. на місяць, до квітня 2015 року до виповнення сину 18 років також були аліменти, які платив відповідач у справі приблизно 600 грн. на місяць, і аліменти на дочку від її батька по 300 грн. на місяць. У судовому засіданні третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], пояснив суду, що він є студентом четвертого курсу державного навчального закладу. Навчається він на денній формі, отримує стипендію 382 грн. на місяць, бо не погано навчається. Він проживає у гуртожитку у м.Запоріжжі, плата за гуртожиток становить 175 грн. на місяць. Він приїздить додому у м.Пологи раз на тиждень або на два тижні. Додому він добирається потягом, квиток коштує з урахуванням пільги як студенту, який навчається у залізничному ліцеї, 9 грн. в один бік. Канікули у нього взимку два тижні і влітку у липні і серпні. З січня 2015 року у нього буде практика. Навчання у ліцеї завершується у червні 2016 року. Просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних в повному обсязі, бо він не є батьком сина [PERSON] народження 25 квітня 1997 року, що він, відповідач, буде доводити в судовому порядку, оскільки вже звернувся до суду з відповідним позовом. Він, відповідач, виконав свій обовязок щодо утримання сина шляхом виплати на його утримання аліментів до 18 років сину, а тепер син хай заробляє на навчання своєю працею. У нього, відповідача, на утриманні мати похилого віку, яку він доглядає. Його, [PERSON], зарплата коливається, становить трохи більше 3 тис. грн. на місяць «брудними», і він навіть якби і хотів сплачувати аліменти на період навчання сина, не має такої можливості, бо йому і його матері тоді не буде нічого залишатися на життя. Пенсія матері становить 1060 грн. на місяць, потрібно купувати ліки. Зараз мати перебуває у лікарні у м.Запоріжжя. Йому теж потрібно добиратися на роботу до м.Запоріжжя, а потім приїздити до с.Костянтинівка, де живуть він і його матір. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача, третю особу, відповідача, беручи до уваги наполягання позивача і третьої особи на задоволенні позовних вимог в тому розмірі, який зазначений у позовній заяві, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено з пояснень сторін і копії свідоцтва про розірвання шлюбу, що сторони у справі перебували з 1995 року по грудень 1998 року у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за судовим рішенням у 1998 році (а.с.5). З копії свідоцтва про народження судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього сина [PERSON], який народився під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі 25 квітня 1997 року (а.с.4). З довідки на а.с.3 і пояснень у судовому засіданні позивача і третьої особи встановлено, що [PERSON] [INFO] навчається з 01 вересня 2012 року на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» за професією «Помічник машиніста тепловоза, складач поїздів, слюсар з ремонту рухомого складу». Згідно довідки учбового закладу, строк навчання по 30 червня 2016 року. Судом встановлено у судовому засіданні з пояснень позивача, що вона працює завідувачем операційного сектору Пологівського відділення Ощадного банку України, місце роботи постійне, на руки вона отримує приблизно 2400 грн. на місяць. Судом встановлено з пояснень відповідача і довідки на а.с.26-27, що відповідач працює за основним місцем роботи у ВСП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регулювальником швидкості руху вагонів станції «Запоріжжя-2», його зарплата у другому півріччі 2014 року становила від 708 грн. до 3504 грн. на місяць (нарахована), з зарплати відраховувалися аліменти. На утримання інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Судом встановлено з пояснень в судовому засіданні третьої особи, що він не одружений, дітей не має, на даний час не працює з-за навчання в учбовому закладі на денній формі навчання з 8.30 год. до 15-16 год., субота і неділя вихідні. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України «якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу». Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 зазначеного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено у судовому засіданні, що син позивача потребує матеріальної допомоги на період навчання, оскільки навчається в іншому місті і несе витрати на проживання в гуртожитку, на проїзд додому і звідти до навчального закладу, на харчування тощо. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача можуть бути задоволені частково зі стягненням з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходів) з дати звернення позивача до суду з позовом. Задовольняючи позов саме в такому розмірі, суд виходить з матеріального становища як однієї, так і іншої сторони, що повнолітній син сторін у справі отримує щомісячно стипендію, що позивач у справі може надавати фінансову допомогу сину. Задовольняючи позов у такому розмірі, суд виходить також з матеріального і сімейного становища відповідача, який не одружений, дітей крім повнолітнього сина [PERSON] не має, проживає разом з матірю [INFO], яка за медичними показниками потребує постійного стороннього догляду, розмір її пенсії становить трохи більше 1 тис. грн. на місяць (а.с.23-25). Заперечення проти позову відповідача з тих підстав, що він не є батьком свого повнолітнього сина [PERSON], суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки з пояснень у судовому засіданні відповідача судом встановлено, що він від дня народження сина мав сумніви щодо батьківства відносно нього, просив [PERSON], щоб дала можливість здійснити експертний висновок щодо визначення батьківства, але вона такої можливості не надала. Він не звертався до суду з позовом про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, бо його проконсультували, що нібито це робиться до виповнення трьох років дитині. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача частково у розмірі половини її позовних вимог, суд за правилами ч.2-3 ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави 121,80 грн. пропорційно заявленим позовним вимогам Враховуючи викладене,

Outcome: partial