Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] 04.07.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] п.п. 21.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.2.2.5.7. Договору. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобовязанням, що підтверджується Розрахунком заборгованості. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконав. У звязку із зазначеним порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 31.08.2017 року має заборгованість 17 128 грн. 47 коп., яка складається з 468 грн. 59 коп. тіла кредиту, 12167 грн. 97 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3199 грн. 08 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 791 грн. 83 коп. процентна складова. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушення законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Отже, загальна сума заборгованості за даним договором становить 13 807 грн. 05 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача разом із судовими витратами. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника позивача за наданими документами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в установленому порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України не пізніше ніж за три дні до судового засідання в матеріалах справи є поштова розписка про вручення відповідачу виклику до суду, тобто відповідач є таким, що повідомлений про час і місце проведення судового засідання. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомити суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання, без поважної причини. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, своїм процесуальним правом відповідача на подання заперечення на позов не скористався, таким чином причин для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, не встановлено. Тому суд, ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ч.1 ст. 224 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 04.07.2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір кредитування з використанням кредитки «Універсальна» у розмірі 500 грн. (а.с.5-6.) Додатком до даного договору є «Умови і правила надання банківських послуг», з якими відповідач був ознайомлений під підпис (а.с. 7-36). Із умовами повернення кредиту та сплати відсотків позичальник [PERSON] був також ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Але відповідач свої зобовязання перед банком не виконує, внаслідок чого станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості на загальну суму 17 128 грн. 47 коп., втому числі - 468 грн. 59 коп. тіло кредиту, 12167 грн. 97 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3199 грн. 08 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 791 грн. 83 коп. процентна складова. (а.с.4-4зв.). Судом на підставі встановлених фактів визначені відповідні правовідносини, які регулюються чинним законодавством. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязань є неприпустимою. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Положеннями ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У статтях 625, 1050, 1054 ЦК України закріплено, що відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і повинен сплатити грошову суму кредитору. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити в повному обсязі. Крім того, статтею 215 ЦПК України передбачено при винесенні рішення вирішення питання судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, і із судового збору. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн., який документально підтверджений платіжним дорученням від 26.09.2017 року. І тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі. На основі викладеного,

Outcome: approved