overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач 10.04.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем мають різні інтереси, відмінні погляди на життєві цінності, втратили порозуміння між собою. З 2013 року не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що погоджується з позовними вимогами про розірвання шлюбу, з позивачем припинені шлюбні стосунки. В судовому засіданні пояснила що втратили почуття поваги та любові один до одного, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних стосунків, примирення не можливе. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.09.1994 року. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач 10.04.2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 03.11.2015 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3622. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.11.2015 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3622 ( а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 13 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач 10.04.2019р. звернувся до суду з позовом про скасування Акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акта про нещасний випадок, пов`язаним з виробництвом, за формою Н-1, що стався 11.08.2018 р. з [PERSON] В обґрунтування посилається , що 11 серпня 2018 року з [PERSON] прибиральником службових приміщень Філії «Центр сервісного забезпечення» Акціонерного товариства «Українська залізниця», стався нещасний випадок, наслідком якого став закритий черезвертлюговий перелом лівого стегна зі зміщенням. За результатами роботи комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку були складені Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 , затверджені Філією «Центр сервісного забезпечення» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач 10.04.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України.\~ \~ \~ \~ Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з`ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сім`ї, позивачка прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач 10.05.2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що 30.08.2003 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] . 13.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/19278/15-ц. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] в розмірі 1/ 3 частину зі всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні адвокат позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, але просив урахувати , що на утриманні має малолітню дитину від іншого шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2003 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей :[PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 13.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/19278/15-ц. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, а тому діти знаходиться на повному утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в розмірі 30% від доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, враховуючи що на утриманні відповідача є ще одна малолітня дитина. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач 10.05.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, через зловживання відповідачем алкоголем, через відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 20.02.2009 року Ленінською сільською радою Баштанського району, Миколаївської області, за актовим записом № 1, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому, у відповідності до ст.. 174 ЦПК України, приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивачки та відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження, згідно вимог ст.. 169 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009 року. Їх шлюб зареєстровано Ленінською сільською радою Баштанського району, Миколаївської області, за актовим записом № 1. \~ \~\~\~Від спільного проживання подружжя має і виховує спільних неповнолітніх дітей доньок Ангеліну, [INFO] та Дарю, [INFO], батьком яких є відповідач. Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з жовтня 2015 року, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри, через зловживання відповідачем спиртними напоями. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу.\~ \~\~\~ \~За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень. \~ \~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач 10.05.2017 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач 10.05.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що з 2002 року до 18.04.2018 року перебував в трудових відносинах з відповідачем. На час звільнення з ним не проведений розрахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі грн., отже, просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. Ухвалою суду від 16.05.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання на 07.06.2018 року. В письмовій заяві від 07.06.2018 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У звязку з неявкою відповідача з невідомих суду причин розгляд справи неодноразово відкладався. На неодноразові письмові вимоги суду відповідач не надав довідку про наявну заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати та її суму. Таким чином, суд має обґрунтовані підстави для розгляду справи без участі представника відповідача на підставі наявних у ній доказів. В звязку з неявкою в судове засідання 10.10.2018 року всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством\~ «Сумське\~ машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 18.12.2002 року по 18.04.2018 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-8). Згідно роздруківки розрахункового листа заборгованість підприємства перед позивачем складає 167 006,61 грн. (а.с.9). Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання всіх сум, що належать йому при звільненні, вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість з виплати нарахованої заробітної плати в сумі 167\~006 грн. 61 коп., без подальшого відрахування з цієї суми ПДФО та військового збору. Отже, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності із\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач 10.05.2019 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, донька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя. З відповідачем вони тривалий час спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, стали байдужими один до одного, за цей час вона зрозуміла, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідна тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 10.01.2014 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 10.01.2014 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02.09.2014 року та [NUMBER] від 21.09.2017 року. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони тривалий час спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 768,40 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач 10.06.2014 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 15651,29 грн. При цьому посилається на те, що 15.05.2008 року між ТОВ «Просто фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01011597677, за яким останній отримав кредит в сумі 63 600,00 грн., за умови погашення відсотків. 18 травня 2012 року між ТОВ «Простофінанс» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 01011597677 від 15.05.2008 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 10.05.2014 р. становить 15651, 29 грн., з них: 14294,24 грн.- заборгованість за кредитом, 547,11 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 286,20 грн.- комісія, 523,74 грн. штраф. Представник позивача, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, просив розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.05.2008 року між ТОВ «Просто фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01011597677, за яким останній отримав кредит в сумі 63 600,00 грн., за умови погашення відсотків. 18 травня 2012 року між ТОВ «Простофінанс» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 01011597677 від 15.05.2008 року. Умови кредитного договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин створилась заборгованість, яка станом на 10.05.2014 р. становить 15651, 29 грн., з них: 14294,24 грн.- заборгованість за кредитом, 547,11 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 286,20 грн.- комісія, 523,74 грн. штраф. На підставі ст. 514 УК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином відповідно до умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved