Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач 09.10.2019 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, де зареєстровані відповідачки, які є її сестрою та племінницею відповідно. Відповідачки не проживають в квартирі більше двадцяти років без поважних причин, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей в квартирі немає. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.11.2019 року задоволено клопотання про виклик та допит свідків. В судове засідання позивач не з`явилась, представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачки в\~судове засідання\~ не\~з`явились,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлені\~належним чином,\~причини не\~явки суду\~не відомі,\~відзив суду\~не подавали. В матеріалах справи містяться заява [PERSON] від 18.12.2019 року в якій вона просить надати можливість ознайомитись з матеріалами справи та відкласти розгляд справи (який призначений на 18.12.2019 року) на іншу дату для надання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, постановив заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Допитана в судовому засіданні 29.11.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки, мешкає на 3-му поверсі, [PERSON] не бачила у спірній квартирі майже 20 років, [PERSON] взагалі ніколи не бачила. Допитана в судовому засіданні 29.11.2019 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки, мешкає на 4-му поверсі, зазначила, що позивачка мешкає у квартирі [ADDRESS] з листопада 2004 року з дітьми. Окрім них у квартирі ніхто більше не проживає. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. 20.08.2019 року за реєстровим №2046. Право власності позивача на вищевказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №178040708 від 20.08.2019 року (арк. справи 7, 8). Відповідно до акту, складеного 01.10.2019 року Головою правління ОСББ «Айвазовський А», на основі довідки про склад сім`ї та прописку за адресою: [ADDRESS] прописані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Прописані, але проживають за іншою адресою: [PERSON] та [PERSON] з 1999 року (арк. справи 14). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачки мали об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивачка не чинила, майно та речі відповідачок в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірній квартирі понад рік, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.\~ Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому відповідачі додатковому визнанню такими, що підлягають зняттю з реєстраційного обліку не підлягають, тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в\~повному обсязі\~складене 09 вересня 2020 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial