Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач 05.08.2013 року звернувся з позовною заявою, в якій просив визнати Додаткову угоду№9 від 23.06.2008 року до Кредитного договору №254-05-03 від 16.12.2003 року, укладену від його імені з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК», недійсним правочином, мотивуючи свої вимоги тим, що ним такий правочин ніколи не укладався. Так, в позові посилався на те, що 16.12.2003 року між ним як позичальником та відповідачем Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» як позикодавцем був укладений Кредитний договір № 254-05-03, згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості в сумі 200000,00 доларів США строком з 16.03.2003 року по 17.12.2004 року зі сплатою 16% річних. В подальшому сторонами було укладено декілька додаткових угод, якими остаточно строк дії Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року було продовжено до 23.06.2008 року. Однак у жовтні 2011 року Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» до Шевченківського районного суду м. Києва було подано позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 254-05-03 від 16.12.2003 року. При цьому, до матеріалів справи представником Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» була надана копія Додаткової угоди № 9 від 23.06.2008 року до Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року, відповідно до умов якої строк дії Кредитного договору продовжено до 27.10.2010 року. Між тим, позивач посилається, що Додаткова угода № 9 від 23.06.2008 року до Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року ним ніколи не укладалась та ним не підписувалась. Хто за нього підписав Додаткову угоду № 9 до Кредитного договору, відповідно до умов якої продовжено строк дії Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року до 27.10.2010 року, йому невідомо. Позивач вказував, що факт підписання ним Додаткової угоди № 9 від 23.06.2008 року до Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року може бути спростований за допомогою судової експертизи. Крім того, з точки зору позивача, з боку Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» дану додаткову угоду підписано особою, не уповноваженою на це. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Судом встановлено, що 16 грудня 2003 року між позивачем [PERSON] у якості позичальника та відповідачем Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» у якості позикодавця був укладений кредитний договір № 254-05-03, згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості в сумі 200000,00 доларів США строком з 16.03.2003 року по 17.12.2004 року зі сплатою 16% річних. 16.12.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої Банк надав Позичальнику транш в сумі 200000,00 доларів США. 11.03.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору, відповідно до умов якої Банк надав Позичальнику транш в сумі 50000,00 доларів США. 17.12.2004 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, відповідно до умов якої продовжено строк дії Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року до 20.12.2005 року. 21.12.2005 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору, відповідно до умов якої продовжено строк дії Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року до 20.12.2006 року. 29.12.2005 року між Банком та Позичальником було укладено додаткову угоду № 5 до Кредитного договору, відповідно до умов якої встановлено відсоткову ставку по Кредитному договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року у розмірі 14% річних з 01.01.2006 року. 20.12.2006 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору, відповідно до умов якої продовжено строк дії Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року до 20.12.2007 року. 18.01.2007 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 7 до Кредитного договору, відповідно до умов якої внесено зміни до Кредитного договору шляхом доповнення пункту 3.3.2 щодо сплати комісії згідно тарифів на банківські операції та послуги АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК». 20.12.2007 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 8 до Кредитного договору, відповідно до умов якої продовжено строк дії Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року до 23.06.2008 року. У жовтні 2011 року позивачу стало відомо про укладення від його імені з Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» Додаткової угоди № 9 від 23.06.2008 року до Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року, відповідно до умов якої строк дії Кредитного договору продовжено до 27.10.2010 року. Проте позивач стверджував, що Додаткової угоди не укладав і не підписував. Представник позивача, заперечуючи факт підписання позивачем Додаткової угоди, надав заяву про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи. За висновком № 14398/14399/13-32 від 28.02.2014 року судово-почеркознавчої експертизи, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, підпис від імені [PERSON] в Додатковій угоді №9 від 23.06.2008 року до Кредитного договору №254-05-03 від 16.12.2003 року, укладеній між [PERSON] та АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК», - виконано рукописним способом кульковою ручкою, без попередньої підготовки чи використання технічних засобів, але не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням якомусь справжньому підпису [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із правилами ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Так, згідно з умовами п. 7.3. Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року внесення змін і доповнень в цей Договір проводиться по письмовій згоді сторін. Таким чином, Додаткова угода № 9 від 23.06.2008 року до Кредитного договору № 254-05-03 від 16.12.2003 року, підписана від імені [PERSON] іншою особою з Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК», підлягає визнанню недійсною, оскільки її укладення не відповідало волевиявленню позивача. Також позивачем сплачено за проведення судової почеркознавчої експертизи 2448 грн. та судовий збір в розмірі 114,70 грн., які згідно зі ст. 88 ЦПК України мають бути присуджені позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved