Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач 08.11.2016 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він 06.11.2004 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON]. З серпня 2013 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживали окремо. З вказаного часу відповідач фактично створила іншу сімю. З 01.08.2014 року по 06.10.2015 року він знаходився в зоні АТО. Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.06.2015 року шлюб між ним та відповідачем був розірваний. 17.09.2015 року відповідач народила дитину [PERSON], батьком якої в актовому записі № 841 від 13.10.2015 року та у свідоцтві про народження відповідно до ст.122 СК України було записано його-позивача. Лише після реєстрації дитини відповідач повідомила його про те, що він був записаний батьком [PERSON], хоча біологічним батьком [PERSON] є [PERSON], з яким вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах. У звязку з тим, що він не є батьком [PERSON], [INFO], просить суд виключити з актового запису про її народження, відомості про нього, як батька дитини. Позивач у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що він не є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Біологічним батьком дитини є [PERSON], так як відповідач та [PERSON] проживають разом та знаходяться у фактичних шлюбних відносинах. Зазначив, що спілкувався з [PERSON], останній підтвердив, що дійсно є батьком [PERSON]. Також сама відповідач говорила йому, що батьком [PERSON] є [PERSON] Пояснив, що на час реєстрації народження [PERSON] не мав можливості приїхати і повідомити в РАЦСі про те, що він не є батьком цієї дитини, оскільки була демобілізація, він здавав речі, були поїздки. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суду пояснила, що перебувала з позивачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вони з позивачем проживають окремо з серпня 2013 року, шлюбні відносини між ними тоді були припинені і більше не поновлювались. З літа 2014 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Позивач проживав в м. Дніпро. Про свою вагітність позивачу не повідомляла. 17.09.2015 року народила дочку [PERSON]. Коли вона перебувала у пологовому будинку, їй зателефонував позивач, щоб дізнатись про їх спільних дітей, і саме тоді вона повідомила йому, що народила дочку [PERSON]. Коли реєструвала дитину, то в РАЦСі їй повідомили, що у відповідності до чинного законодавства України дитину буде зареєстровано на позивача, якщо останній не відмовиться від свого батьківства, тобто необхідна була його присутність при реєстрації. Вона сказала позивачу, щоб він приїхав і відмовився від батьківства, однак позивач не зміг приїхати, оскільки знаходився в зоні АТО. Тому, згідно чинного законодавства України батьком [PERSON] було зазначено позивача. Біологічним батьком дитини є [PERSON], з яким вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з літа 2014 року, та який своє батьківство щодо [PERSON] визнає і хоче, щоб його записали батьком дитини. Від третьої особи Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їх представника (а.с.20,24). Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суду пояснив, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем приблизно з 2013 року, точно сказати не може. Знає відповідача більше 7 років. Вказав, що він є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Йому це точно відомо. Позивач при реєстрації дитини був відсутній у м. Нікополі, перебував за територією області. [PERSON] визнавав вагітність позивача, знає, що є батьком [PERSON], однак згідно чинного законодавства України зареєструвати дитину на себе не зміг. Хоче, щоб дитина була записана на нього. Вислухавши сторони, третю особу [PERSON], який в судовому засіданні також був дописаний у якості свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У судовому засіданні встановлено, що з 06.11.2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (актовий запис № 834 від 06.11.2004 року, складений Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції) (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.06.2015 року, ухваленому у справі № 182/779/15-ц провадження № 2/0182/1273/2015, шлюб між [PERSON] та відповідач [PERSON] був розірваний (а.с.8). Рішення набуло чинності [INFO]. Вказаним заочним рішенням встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Окрім того, вказаним заочним рішенням встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з серпня 2013 року. 17.09.2015 року [PERSON] народила дочку [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.122 СК України , дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. У звязку з тим, що [PERSON], [INFO], народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між сторонами, то вважалась такою, що походить від подружжя, а тому була зареєстрована на позивача. Як вбачається з актового запису про народження № 841 від 13.10.2015 року (а.с.17), Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017425935 від 10.12.2016 року (а.с.18,19) підставою для запису відомостей про батька [PERSON], [INFO], - позивача [PERSON], [INFO], є актовий запис про шлюб № 834 від 06.11.2004 року, складений Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідач визнала, що позивач не є біологічним батьком її доньки [PERSON], [INFO], що третя особа [PERSON] в судовому засіданні визнав себе біологічним батьком [PERSON], [INFO], беручі до уваги обставини справи встановлені заочним рішенням щодо Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.06.2015 року, ухваленому у справі № 182/779/15-ц, інші доведені обставини в даній справі (а.с.4,5), суд приходить до висновку, що позивач не є біологічним батьком доньки відповідача [PERSON], [INFO], оскільки факт відсутності кровного споріднення між [PERSON], який записаний батьком дитини [PERSON], [INFO], стверджується позивачем та визнається відповідачем та третьою особою [PERSON], [INFO], який перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Відповідно до ч.3 ст.122 СК України, подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матірю дитини заяви про визнання батьківства. Однак сторони були позбавлені можливості зареєструвати народження [PERSON], [INFO], та записати відомості про біологічного батька дитини згідно положення ч.3 ст.122 СК України, оскільки з 01.08.2014 року по 06.10.2015 року позивач проходив військову службу в Збройних силах України та перебував за межами м. Нікополя, що підтверджується довідкою № 1210 від 18.12.2015 року (а.с.5). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та у відповідності до ст.136 СК України, суд вважає за необхідне зобовязати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виключити відомості про [PERSON] як батька дитини з актового запису № 841 від 13.10.2015 року про народження [PERSON], зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7).

Outcome: approved