Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14405,63 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 05.10.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ліміт. Підписання данного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.2.1.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував і неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, неналежно сплачувала внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2015 року має заборгованість в сумі 14405,63 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1880,91 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8662,55 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2700,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та 662,17 грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у заявленому розмірі та судові витрати. Також просять справу розглянути в відсутність представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не погодився з нарахуванням штрафу у фіксованій ставці за порушення зобов*язань за кредитом, а також з нарахуванням пені, яка повинна бути нарахована в межах одного року на дату звернення до суду. Просить суд застосувати строки давності по нарахуванню пені і відмовити у подвійному нарахуванні штрафних санкцій, про що подав до суду відповідну заяву. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України кожна особа може заявити про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н 05.10.2011р. ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредиту у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних в обмін на зобовянання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту. Шляхом підписання кредитного договору відповідач надав свою згоду на зміну позивачем в будь-який момент кредитного ліміту (зменшення або збільшення). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.2.1.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Взяті на себе зобов?язання відповідач порушив і станом на 30.09.2015 року має заборгованість в сумі 14405,63 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 1880,91 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8662,55 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2700,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та 662,17 грн. (процентна складова). Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено Умовами та правилами надання банківських послуг, наданим позивачем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, останній на порушення взятого на себе зобов*язання за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року не погашав заборгованість та не сплачував проценти за користування кредитом, тому заборгованість підлягає стягненню судовим порядком. Разом з тим, в частині нарахування пені в сумі 2700,00 грн. позивачем неустойку нараховано за період з 01.03.2013 р. по 30.09.2015р., а з позовом до суду позивач звернувся лише 12.01.2016р., що суперечить положенню п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, згідно з яким позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому в частині нарахування пені за період, що перевищує в один рік, виходячи з дня звернення до суду з цим позовом суд застосовує на вимогу відповідача спеціальну давність і суму пені зменшує і її розмір визначає у розмірі 1000,00 грн.( в межах одного раку за період з квітня 2014 по 30.09.2015 року). Крім того, при нарахуванні неустойки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 500,00 грн фіксована частина та 662,17 грн. процентна складова за одне й те ж порушення, тобто здійснено подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тому, суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі фіксованої частини в сумі 500,00 грн. з підстав того, що договір і розрахунок штрафних санкцій в цій частині суперечить положенню ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню, становить 12205,63 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1880,91 грн., заборгованості по процентах в сумі 9662,55 грн., заборгованості за пенею в сумі 1000,00 грн. (неустойка в межах річного строку давності ) та штрафу (процентна складова) 662,17 грн. Ці обставини підтверджуються умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.11-34), копією заяви - анкетою (а.с.9) і розрахунком заборгованості (а.с.7-8). Таким чином, з відповідача, належить стягнути суму заборгованості в розмірі 12205,63 гривень, у звязку з невиконанням зобовязань за кредитом та віднести понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 гривень.. На підставі викладеного та

Outcome: partial