Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 10.10.2019 року звернулась до суду з позовом і просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Городнянським районним відділом РАЦС 02 червня 1990 року, актовий запис № 46 від 02.06.1990. Одночасно просила стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 02.06.1990\~року сторони\~уклали шлюб,\~який був\~зареєстрований Городнянським\~районним відділом\~РАЦС 02\~червня 1990\~року,\~актовий запис\~№ 46\~від 02.06.1990. Шлюб розпався, тому що сторони мають різні погляди на життя. Постійні сварки негативно впливають на дитину. Відповідач не надає фінансової допомоги, не утримує дитину. Ухвалою судді від 30.10.2019 у справі відкрито провадження у загальному порядку /а.с.22-23/. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вказала, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не підтримує нормальну атмосферу в сімї, позивач постійно зазнає психологічного тиску з боку відповідача, що негативно позначається на її психологічному здоровї. Син проживає з позивачем. Відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на його утриманні не має, він зобовязаний надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання у відповідності до приписів ст.ст.128-130 ЦПК повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації (а.с.38) Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини,\~на яких грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Городнянським районним відділом РАЦС 02 червня 1990 року, актовий запис № 46 від 02.06.1990, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.14). За даними довідки на а.с. 12 з [PERSON] проживає її син [PERSON] . За відомостями наданими суду 29.10.2019 року за вих. № 05-10/1377 (а.с. 20) [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до приписів\~ ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України\~проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються,\~шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки не мають наміру та позивач наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між\~сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить\~інтересам позивача, що має істотне\~значення. За дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.15) встановлено що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , Його батьки: [PERSON] та [PERSON] . Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні дитини не довів.\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на його утриманні не має, він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. За наведених обставин з відповідача слід стягнути аліменти у вказаному позові розмірі на користь позивача на утримання неповнолітнього сина. Сплачений позивачем судовий збір за вимоги про розірвання шлюбу підлягає поверненню шляхом стягнення з відповідача, до того ж на відповідача необхідно покласти судові витрати за вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved