overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач 08.05.2014 року звернувся у суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві послався на те, що з 23.07.1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей, дочка - [PERSON], яка досягла повноліття та син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, вони перестали розуміти один одного, між ними часто виникають сварки та конфлікти, на протязі останніх двох років не підтримують шлюбних відносин, проживають у різних кімнатах не ведуть спільного побуту. Вважає, що їхня сім'я остаточно розпалась, примирення не можливе і просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, так як подальше перебування у шлюбі з відповідачкою буде суперечити його інтересам. Відповідачка подала письму заяву, в які просить справу розглянути у її відсутності, щодо вирішення позову покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.07.1994 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане виконавчим комітетом Домашівської сільської ради Сокальського району, Львівської області, а/з № 6. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: дочка - [PERSON], яка досягла повноліття та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER]. Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні стосунки, останні не підтримують шлюбних відносин на протязі двох років, проживають у різних кімнатах, не ведуть спільного побуту. Неповнолітній син - [PERSON], проживає разом з позивачем в одній кімнаті, та перебуває на його утриманні та вихованні. Окрім цього, сторонам з метою їх примирення ухвалою суду від 03.07.2014 р. надавався строк для примирення, однак по його закінчення відносини сторін не покращились, позивач надалі наполягає на розірванні шлюбу . За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідає інтересам сторін. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач 08.05.2015 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. /а.с. 14/ Відповідач в судове засідання 14.07.2015 року не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення судову повістку отримано відповідачем 30.05.2015 року. /а.с. 11/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 16 листопада 2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2451. /а.с. 4/ Зі змісту свідоцтва про народження серії І-ТП №073236 відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої сільським головою Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області № 221 від 20.04.2015 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю. /а.с. 5/ Оскільки відповідач є батьком дитини і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 березня 2015 року по 31 січня 2018 року у сумі\~ 21\~466,79 гривень. Ухвалою судді від 29 травня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 26402411, відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми\~заборгованості за\~послуги з\~ теплопостачання\~встановлено,\~що \~відповідач [PERSON]\~ \~ \~згідно відкритого\~на її\~ \~ім»я особового\~ рахунку\~ \~ \~за період\~з 01\~березня 2015\~ \~року по\~31\~січня 2018\~ \~ \~рокумає заборгованість в сумі 11\~933,58 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовЧязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовЧязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу , наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2018 року у сумі\~ 28\~908,15 гривень. Ухвалою судді від 29 травня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 26420593, відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми\~заборгованості за\~послуги з\~ теплопостачання\~встановлено,\~що \~відповідач [PERSON]\~ \~ \~ згідно\~відкритого на\~його \~ ім»я\~особового \~рахунку \~ \~ за\~період з\~ 01\~листопада \~2015\~ \~року по\~31\~січня 2018\~ \~ \~рокумає заборгованість в сумі 28908,15 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовЧязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовЧязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу , наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з березня 2015 року по 31 січня 2018 року у сумі\~ 37\~826,19 гривень. Ухвалою судді від 29 травня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 26401297, відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми\~заборгованості за\~послуги з\~ теплопостачання\~встановлено,\~що \~відповідач [PERSON]\~ \~ \~ \~ згідно\~відкритого на\~її \~ \~ім»я особового\~ рахунку\~ \~ \~за період\~з 01\~березня \~ 2015\~ \~року по\~31\~січня 2018\~ \~ \~ \~рокумає заборгованість в сумі 37\~826,19 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовЧязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовЧязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу , наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з березня 2015 року по 31 січня 2018 року у сумі\~ 9596,73 гривень. Ухвалою судді від 29 травня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 20106495 , відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми\~заборгованості за\~послуги з\~ теплопостачання\~встановлено,\~що \~відповідач [PERSON]\~ \~ \~ \~згідно відкритого\~на його\~ \~ім»я особового\~ рахунку\~ \~ \~за період\~з 01\~березня \~ 2015\~ \~року по\~31\~січня 2018\~ \~ \~ \~рокумає заборгованість в сумі 9596,73 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовЧязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовЧязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу , наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з грудня 2015 року по 01 жовтня 2017 року у сумі\~ 19\~351,81 гривень. Ухвалою судді від 29 травня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 23225127 , відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми\~заборгованості за\~послуги з\~ теплопостачання\~встановлено,\~що \~відповідач [PERSON]\~ \~ \~ \~згідно відкритого\~на його\~ \~ім»я особового\~ рахунку\~ \~ \~за період\~з 01\~грудня \~2015\~ \~року по\~01\~жовтня 2017\~ \~ \~ рокумає заборгованість в сумі 19\~351,81 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовЧязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовЧязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу , наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 31.01.2018 року в сумі 30 183,94 гривень. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 26401458, відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім*я особового рахунку за період з 01.03.2015 року по 31.01.2018 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 30 183,94 гривень. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач 08.05.2018 звернувся\~\~до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з лютого 2015 року по січень 2018 року в сумі 14 757,28 гривень. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 23200312, відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім*я особового рахунку за період з лютого 2015 року по січень 2018 року має заборгованість в сумі 14 757,28 гривень. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач 08.05.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 08.08.2003 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1005. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини припинились з 2016 року, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1005 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9 - копії свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved