Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

ПАТ «МЕГАБАНК» 05.06.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених (зменшених) позовних вимог прохає стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 70-16П/2013-А від 15.10.2013 року в сумі 22647 грн. 58 коп. та понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 292 грн. 41 коп. Мотивував тим, що остання не виконує зобов»язання по договору, внаслідок чого станом на 07.07.2014 року утворилася вказана заборгованість . В судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохала розглянути справу у її відсутності. Вказала, що позов визнає, заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. 15.10.2013 року ПАТ «МЕГАБАНК», як кредитодавець, та фізична особа - [PERSON], як позичальник, уклали кредитний договір № 70-16П/2013-А, відповідно до пунктів 1.1.,1.2, 1.3, 1.4, 4.3 якого, банк зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 20000 грн. на споживчі цілі, на строк з 15.10.2013 - до 14.10.2015 року, зі сплатою процентів за ставкою 15 % річних та комісійної винагороди в сумі 1,5 % від суми кредиту - за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно п.1.4 та п. 4.5 договору позичальник взяла на себе зобов»язання кожного місяця сплачувати кредитору рівними частинами (щомісячними ануїтетними платежами) заборгованість за кредитом, по сплаті процентів та комісійну винагороду в сумі 1274,63 грн. П.4.3. кредитного договору була передбачена комісійна винагорода в розмірі 5% від суми кредиту за обслуговування кредитної заборгованості, п.6.2 - штраф за невиконання прийнятих на себе зобов»язань у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми, п. 6.3 - штраф за порушення позичальником строків ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів у розмірі 45 % від суми кредиту. На виконання своїх зобов»язань позивач надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 20000 грн., що підтверджено випискою з рахунку № 22033168 та заявою позичальника на видачу готівки № TR.338478.933.2472 від 15 жовтня 2013 року. Позичальник своїх зобов»язань за договором не виконує, у встановлений термін та в повному обсязі платежі, передбачені договором не сплачує. Згідно розрахунку наданого банком і перевіреного судом, станом на 07.07.2014 року загальна заборгованість [PERSON] складає 22647 грн. 58 коп., з яких : - 13310,51 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 1,12 грн. - заборгованість по відсотках; - 9335, 95 грн. - штраф та пеня. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що позичальник умови договору не виконала і має заборгованість по кредиту, суд прийшов до висновку, що позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 292 грн. 41 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved