Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання за період з 25.12.2008 року по 03.04.2012 року у розмірі 403,31 гривень та 243,60 гривень судових витрат. Заявлені вимоги обгрунтовують тим, що відповідач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та являється споживачем природного газу. Зазначають, що 24.01.2007 року [PERSON] уклала з ПАТ «Чернігівгаз» договір про надання послуг з газопостачання. Вказують, що відповідач свідомо в порушення норм законодавства не сплачувала за спожитий газ у повному обсязі, внаслідок чого утворила заборгованість по оплаті за отримані послуги. В обгрутування вимог посилаються на ст.ст. 526, 610, 612, 614, 629 ЦК України, Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, ст. 68 ЖК України. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсягу і до викладеного в позовній заяві доповнила, що станом на 01.01.2011 року [PERSON] за показами лічильника було нараховано заборгованість в сумі 1563,98 гривень, але за її заявами від 18.06.2012 року зроблено перерахунки річних обсягів споживання природного газу із застосуванням пільг за 2009, 2010, 2011 роки і її заборгованість склала: за 2009 рік - 297,29 гривень, за 2010 рік - 119,15 гривень, за 2011 рік - заборгованість відсутня, за 2012 рік - 28,26 гривень. Вважає, що строк позовної давності не пропущено, оскільки про існування заявленої суми заборгованості за вказаний період дізналися лише після перерахунку, а саме 18.06.2012 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсягу і суду пояснила, що категорично не згодна з існуванням заборгованості взагалі, оскільки своєчасно і в повному обсягу сплачувала за спожитий природний газ згідно показань лічильника, надавала представникам ПАТ «Чернігівгаз» можливість проводити звірку, декілька разів зверталася до ПАТ «Чернігівгаз» з приводу заявленої ними заборгованості, але до позитивних результатів це не призвело. Заперечення проти позову (а.с.24-25) підтримала в повному обсягу, просила затосувати строк позовної давності. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи: розрахунок заборгованості (а.с.5), довідку вуличкому № 33 Новозаводської районної у місті Чернігові ради від 18.09.2011 року (а.с.6), повідомлення ПАТ «Чернігівгаз» на адресу [PERSON] від 10.11.2011 року і від 05.04.2012 року (а.с.7,9), акт-наряд № 49/17 від 03.04.2012 року (а.с.8), договір про надання послуг з газопостачання від 24.01.2007 року (а.с.10-11), ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06.02.2014 року (а.с.12), лист НКРЕ на адресу [PERSON] від 18.11.2012 року (а.с.26-27), заяви [PERSON] на адресу ПАТ «Чернігівгаз» від 18.06.2012 року (а.с.30-31), матеріали справи № 751/975/14, провадження № 2-н/751/100/14, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] і являється споживачем природного газу, про що уклала 24.01.2007 року відповідний договір (а.с.6, 10-11). Листом від 10.11.2011 року ПАТ «Чернігівгаз» повідомило [PERSON] про наявність 1563,98 гривень заборгованості і необхідність її оплати (а.с.7). Згідно п.10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. У разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, споживач зобов»язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості. За результатами проведеного перерахунку річних обсягів споживання та із застосуванням пільги за заявами [PERSON] (а.с.30,31) 18.06.2012 року за 2009, 2010, 2011 роки відповідачу було здійснено перерахунок оплати вартості спожитого газу та перераховано розмір заборгованості і відповідно нараховано за 2009 рік - 297,29 гривень, за 2010 рік- 119,15 гривень, за 2011 рік - заборгованість відсутня, за 2012 рік (з 01.01.2012 року по 03.04.2012 року) -28,26 гривень, а всього нараховано 403,31 гривню заборгованості (а.с.5). Суд погоджується з наданими позивачем розрахунком заборгованості (а.с.5), оскільки він узгоджуються з іншими доказами і жодним з них не спростовуються. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а ст.264 ЦК України вказує на підстави переривання перебігу позовної давності (ч.1 - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку). Суд вважає, що строк позовної давності про стягнення заборгованості за 2009, 2010 роки на час звернення до суду збіг (29.01.2014 року подано заяву про видачу судового наказу - справа № 751/975/14, провадження № 2-н/751/100/14), оскільки позивач у відповідності до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року щороку станом на 1 січня має проводити перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році, а тому посилання представника позивача щодо початку перебігу строку позовної давності з 18.06.2012 року - дати перерахунку заборгованості, не заслуговують на увагу. Відповідач не вчиняла жодних дій, що свідчать про визнання нею свого боргу (ч.1 ст.264 ЦК України), звернулась із заявою про застосування строку позовної давності (а.с.24-25), а отже у відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України, не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення заборгованості за 2009 рік в сумі 297,29 гривень і за 2010 рік в сумі 119,15 гривень. Вимоги про стягнення заборгованості за 2012 рік (з 01.01.2012 року по 03.04.2012 року) в сумі 28 гривень 26 копійок (а.с.5) підлягають задоволенню у відповідності до ст.ст. 526, 610, 612, 614, 629 Цивільного Кодексу України, ст.68, 160 Житлового Кодексу України. Судові витрати згідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial