Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.05.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір № 210АІ10120516001. Згідно договору ПАТ «Укрсоцбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 66560,00 гривень на термін до 15.05.2017 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У звязку із невиконанням зобовязань заборгованість відповідача станом на 11.01.2016 року складає: заборгованість за кредитом 37717,42 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 11389,48 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 6486, 53 гривень, пеня за несплату відсотків в сумі 3198,64 грн., інфляційні витрати за кредитом 4256,12 грн., інфляційні витрати за відсотками 2252,67 грн., а всього 65300,86 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати на загальну суму 1378 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв або заперечень на позов не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 16.05.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір № 210АІ10120516001 за яким банк надав відповідачу кредит на суму 66560 грн. зі сплатою 17,30 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.05.2017 року на умовах, визначених договором. Отримавши кредит, відповідач свої зобовязання по поверненню кредиту та процентів за графіком та відповідно до Кредитного договору не виконує, чим порушив вимоги п.п.3.3.4, 3.3.6, 3.3.8, 3.3.9 Кредитного договору. На підставі п.4.4. Кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення тіла кредиту, процентів, а також штрафних санкцій, визначених пунктами 4.2, 4.3 Кредитного договору. Заборгованість станом на 11.01.2016 року відповідачем не погашена та складає за кредитом 37717,42 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 11389,48 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 6486, 53 гривень, пеня за несплату відсотків в сумі 3198,64 грн., інфляційні витрати за кредитом 4256,12 грн., інфляційні витрати за відсотками 2252,67 грн., а всього 65300,86 грн. 14.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону\~зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м. Макіївка Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року\~\~№33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Макіївка Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON] і звільняють його від обовязку по оплаті пені та штрафів на користь ПАТ «Укрсоцбанк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, у позовних вимогах про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 6486,53 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 3198,64 грн., що утворилася за період з 01.07.2014 року по 11.01.2016 року, слід відмовити. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 210АІ10120516001 від 16.05.2012 року в розмірі 55615,69 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 37717,42 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 11389,48 грн., інфляційні витрати за кредитом в розмірі 4256,12 грн., інфляційні витрати за відсотками в розмірі 2252,67 грн. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1378,00 грн., які були понесені позивачем при звернені з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial