Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач 01.11.2017р. звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2017 р. за усним договором позики вона передала [PERSON] 10900,00 грн., які останній зобов»язався повернути у вигляді покупки металочерепиці на покрівлю даху, засвідчивши даний факт написаною власноручно в той же день розпискою. За домовленістю між ними, відповідач свої зобов»язання мав виконати до 04.09.2017р., однак такі не виконав вчасно, тому 05.09.2017р. вона направила на адресу [PERSON] вимогу про повернення коштів або метало черепиці, однак така вимога не виконана. Тому просить розірвати даний договір позики від 24.07.2017р. та стягнути з відповідача на її користь 10900,00 грн. збитків, а також понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з вище зазначених підстав та просить їх задовольнити. Уточнив, що розмір понесених позивачем судових витрат становить 4800,00 грн. та надав розрахунок таких витрат. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання, повторно не явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи . Повно та всебічно з»ясуваши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що \~позов \~слід задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що 24.07.2017 р. [PERSON] позичив у [PERSON] 10900,00 грн. для власних цілей, які зобов»язався повернути у вигляді покупки металочерепиці на покрівлю даху, що засвідчив написаною власноручно розпискою, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи( а.с.___). 05.09.2017р. [PERSON] направила на адресу [PERSON] вимогу про повернення отриманих в борг коштів протягом 30 днів з дня її пред»явлення, яку [PERSON], згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримав 06.09.2017р. Однак даних про виконання даної вимоги на час прийняття даного заочного рішення, суду не надано (а.с.____). Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. А статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином згідно умов договору; якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його у будь-який час; зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін , і що відповідач не виконав належним чином свої зобов»язання з повернення отриманих коштів. Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов в частині стягнення 10900,00 грн. заборгованості є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий підлягає в цій частині до задоволення. Що стосується позовних вимог в частині розірвання договору позики з підстав, передбачених ч.2 ст.651 ЦК України, то такі не підлягають до задоволення, оскільки такий обраний позивачем в даному випадку спосіб захисту своїх прав суперечить закону, зокрема ч.3 ст.653 ЦК України, якою встановлено, що у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються. Також з відповідача, згідно ст.ст.133,137 ЦПК України підлягають до стягнення понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., а також 4200,00 грн. витрат, пов»язаних з оплатою професійною правничою допомогою адвоката, розмір яких являється співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Outcome: partial