Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач 04.03.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 58323,84 грн., що виникла за кредитним договором № BL5438/2 від 29.10.2014 року та 42600,00 доларів США що виникла за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL7030 від 14.08.2008 року. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк» з 22.06.2009 року. Між ним та відповідачем [PERSON], 14.08.2008 року було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL7030 відповідно до умов якого, банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні послуги в рамках ліміту, що дорівнює 106000,00 доларів США. Умови та порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов'язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах Генерального договору оформляється додатковою угодою до генерального договору у формі окремої індивідуальної угоди, яка є невід'ємною частиною генерального договору. 14.08.2014 року, між позивачем та відповідачем [PERSON], 14.08.2008 року було укладено додаткову угоду № BL7030/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг № BL7030 відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 106000,00 доларів США на строк 240 місяців, до 01.08.2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,45% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строк та порядок, встановлених кредитним договором. 22.05.2009 року, 26.06.2009 року, 28.07.2009 року, 25.06.2010 року, 03.11.2011 року, 28.11.2012 року, 30.07.2013 року, 27.02.2014 року, 17.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладались додаткові угоди до генерального договору про надання кредитних послуг № BL7030, якими змінювались процентні відсотки за користування кредитними коштами. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL7030, 30.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки. Згідно умов договору поруки, у випадку не виконання зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими для виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення поручителю. 27.02.2014 року, та 17.10.2014 року між позивачем та поручителем [PERSON] укладались додаткові угоди до договору поруки від 30.07.2013 року, якими поручитель підтвердив зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Також, для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL7030, 30.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки. Згідно умов договору поруки, у випадку не виконання зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими для виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення поручителю. 27.02.2014 року, та 17.10.2014 року між позивачем та поручителем [PERSON] укладались додаткові угоди до договору поруки від 30.07.2013 року, якими поручитель підтвердив зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Окрім того, між позивачем та відповідачем [PERSON], 29.10.2014 року було укладено кредитний договір № BL5438/2, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 84355,58 грн. строком користування до 01.04.2016 року, зі сплатою 5% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строк та порядок, встановлених кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за кредитним договором № BL5438/2, 29.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки. Також, для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за кредитним договором № BL5438/2, 29.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором та генеральної угодою, та укладеними до неї додатковими угодами, а відповідач [PERSON], порушує взяті зобов'язання. Таким чином, станом на 25.01.2016 року за відповідачем перед позивачем числиться заборгованість у розмірі 132579,82 долари США, з яких: 104284,42 долари США - заборгованість по кредиту; 27984,50 долари США. - заборгованість по відсоткам, 310,90 долари США - заборгованість по підвищеним відсоткам. Сума заборгованості до стягнення за генеральним договором становить 42600,00 долари США, з яких: 14304,60 долари США - заборгованість по кредиту; 27984,50 долари США. - заборгованість по відсоткам, 310,90 долари США - заборгованість по підвищеним відсоткам. Та заборгованість за кредитним договором № BL5438/2 від 29.10.2014 року, яка станом на 22.12.2015 року складає 58323,84 грн. з яких: 55894,27 грн. - заборгованість по кредиту; 1189,57 грн. - заборгованість по відсоткам, 1240,00 грн. - заборгованість по підвищеним відсоткам. 11.07.2015 року на адресу відповідачів було направлено вимогу дострокового погашення кредиту. Однак, зазначені вимоги банку не були задоволені. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, та генеральної угоди, та укладеними до неї додатковими угодами та договорів поруки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судовому засіданні 11.07.2016 року представник позивача Мізунський А.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив позов задовольнити. Відповідачі до суду двічі не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с. 222-224, 228-230, 234-236), про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до частини 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до частини 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Абзацом 2 п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Судом встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк» з 22.06.2009 року (а.с. 204). Між ним та відповідачем [PERSON], 14.08.2008 року було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № BL7030 відповідно до умов якого, банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні послуги в рамках ліміту, що дорівнює 106000,00 доларів США. Умови та порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов'язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах Генерального договору оформляється додатковою угодою до генерального договору у формі окремої індивідуальної угоди, яка є невід'ємною частиною генерального договору. 14.08.2014 року, між позивачем та відповідачем [PERSON], 14.08.2008 року було укладено додаткову угоду № BL7030/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг № BL7030 відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 106000,00 доларів США на строк 240 місяців, до 01.08.2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,45% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строк та порядок, встановлених кредитним договором. (а.с. 16-23, 25-27). 22.05.2009 року, 26.06.2009 року, 28.07.2009 року, 25.06.2010 року, 03.11.2011 року, 28.11.2012 року, 30.07.2013 року, 27.02.2014 року, 17.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладались додаткові угоди до генерального договору про надання кредитних послуг № BL7030 (а.с. 33-97). Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL7030, 17.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки. Згідно умов договору поруки, у випадку не виконання зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими для виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення поручителю (а.с.98-105). Також, для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL7030, 17.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки. Згідно умов договору поруки, у випадку не виконання зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими для виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення поручителю (а.с.106-113). Окрім того, між позивачем та відповідачем [PERSON], 29.10.2014 року було укладено кредитний договір № BL5438/2, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 84355,58 грн. строком користування до 01.04.2016 року, зі сплатою 5% річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строк та порядок, встановлених кредитним договором (а.с.141-148) Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за кредитним договором № BL5438/2, 29.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки (а.с.151-158). Також, для забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], за кредитним договором № BL5438/2, 29.10.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки ( а.с. 159-166). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі надав відповідачу кредит у розмірі встановленому кредитним договором, та генеральною угодою (а.с. 118-140, 168,169). Відповідачі ж не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Банк надсилав відповідачам повідомлення про виникнення заборгованості та необхідність її погашення, проте заборгованість погашена не була (а.с.182-203). Таким чином, станом на 25.01.2016 року за відповідачем перед позивачем числиться заборгованість у розмірі 132579,82 долари США, з яких: 104284,42 долари США - заборгованість по кредиту; 27984,50 долари США. - заборгованість по відсоткам, 310,90 долари США - заборгованість по підвищеним відсоткам. (а.с.114-117). Сума заборгованості до стягнення за генеральним договором становить 42600,00 долари США, з яких: 14304,60 долари США - заборгованість по кредиту; 27984,50 долари США. - заборгованість по відсоткам, 310,90 долари США - заборгованість по підвищеним відсоткам. Та заборгованість за кредитним договором № BL5438/2 від 29.10.2014 року, яка станом на 22.12.2015 року складає 58323,84 грн. з яких: 55894,27 грн. - заборгованість по кредиту; 1189,57 грн. - заборгованість по відсоткам, 1240,00 грн. - заборгованість по підвищеним відсоткам (а.с. 167). Враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 18454,45 грн. сплачена позивачем згідно платіжних доручень (а.с. 1-3). На підставі викладеного та

Outcome: approved