Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач, 05.11.2018 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами, в обґрунтування яких вказав, що він працював в КСП « Шишаки» з 05.06.1996 року по 12.02.2002 року, що підтверджується його трудовою книжкою. У 1997 році позивач був прийнятий у члени пайового колективного сільськогосподарського підприємства « Шишаки» відповідно до протоколу № 4 від 16.02.1997 року. Згідно Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року « Про паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», під час розпаювання земель КСП « Шишаки» Шишацького району, позивач [PERSON] як член колгоспу, мав право на земельну частку ( пай), але помилково не був включений до списку пайовиків і в даний час відновити та визнати це право може лише суд. В зв`язку з вищевикладеним позивач [PERSON] просив суд визнати за ним, право на земельну частку ( пай) у ТОВ « Агрофірма «Шишаки». В судовому засіданні представник позивача - адвокат Омелай Н.М..підтримала позов, просила суд задовольнити позовні вимоги позивача. Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог позивача не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наданої позивачем [PERSON] трудової книжки № [NUMBER] , заповненої ПКСП « Шишаки» Шишацького району Полтавської області, він був прийнятий на роботу в тракторну бригаду трактористом по трудовому договору, згідно протоколу № 10 від 05.06.1996 року, а в члени ПКСП « Шишаки» був прийнятий відповідно до протоколу № 4 від 06.02.1997 року. 10.09.1998 року, позивач вибув із членів ПКСП « Шишаки» Шишацького району Полтавської області відповідно до протоколу № 20 від 10.09.1998 року. Згідно ст.ст. 4,5 Закону України « Про колективне сільськогосподарське підприємство», питання членства осіб у сільськогосподарському підприємстві регулюються статутом підприємства, зокрема, визначається порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї. Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства та безперешкодного виходу із складу його членів. Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, встановлений Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року, пунктом 2 якого вказано, що право на земельну частку ( пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону, особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акту. Державний акт на право колективної власності на землю, серія [NUMBER] , був виданий пайовому колективному сільськогосподарському підприємству « Шишаки», правонаступником якого являється відповідач -ТОВ АФ ім.. Довженка Шишацького району, 20 липня 1995 року Шишацькою селищною радою народних депутатів Шишацького району Полтавської області, відповідно до рішення від 29 червня 1995 року і згідно цього акту, у колективну власність було передано 4670,6 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До цього акту було додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства « Шишаки», але в цьому списку відсутнє прізвище позивача [PERSON] , оскільки він на той час не являвся членом підприємства. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку ( пай) з дня видачі цього акту, невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку ( пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до п.7 Указу Президента від 08.08.1995 року за № 720/95, має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою, позови громадян, пов`язані з паюванням земель ( зокрема, про визнання права на земельну частку ( пай) її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідно до ст. 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв), документом, що посвідчує право на земельну частку ( пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку ( пай). Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши зазначені обставини, здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він був членом ПКСП « Шишаки» Шишацького району Полтавської області на час проведення паювання земель та що його необґрунтовано не було включено до списків на отримання земельної частки ( паю). Посилання позивача та його представника на те, що позивач отримав свідоцтво про право власності на майновий пай як член ПКСП « Шишаки» 23.11.2001 року ( а.с 81) і мав право на отримання земельної частки ( паю) не може бути прийнято судом до уваги як належний доказ, оскільки розпаювання майна проводилося значно пізніше і позивач [PERSON] на той час уже був членом ПКСП « Шишаки», а тому отримав частку майна підприємства. Згідно ч.2 п.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, тому суд покладає судові витрати на позивача [PERSON] .

Outcome: dismissed