Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, змінивши предмет позову, подавши відповідну заяву 03.04.2018 року, позивач посилається на те, що 30.03.2007 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №DNU0AK00651096, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 29\~565,30 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2014 року. [PERSON] зобов'язалася своєчасно повертати кредит, нараховані відсотки у відповідності до умов кредитного договору. Дотепер [PERSON] свої обов'язки виконує неналежним чином та станом на 30.07.2015 року має заборгованість за кредитом в сумі 45\~039,65 доларів США. Позивач вважає, що невиконання умов договору є істотним порушенням, внаслідок чого заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» за кредитним договором станом на 30.07.2015 року, становить 45\~039,65 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 13\~508,81 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6\~532,52 доларів США; заборгованість по комісії 1\~022,38 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 23\~975,94 доларів США. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №DNU0AK00651096 від 30.03.2007 року в розмірі 45\~039,65 доларів США та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача в судове засідання не зявився, в заяві про зміну предмету позову зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність та проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. За правилами статей 2,12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що 03.04.2018 року, позивач посилається на те, що 30.03.2007 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №DNU0AK00651096, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 29\~565,30 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2014 року. Позивач у своєму позові посилається на те, що відповідач порушила умови Кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.07.2015 року, становить 45\~039,65 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 13\~508,81 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6\~532,52 доларів США; заборгованість по комісії 1\~022,38 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 23\~975,94 доларів США. Статтею 509 цього Кодексу\~передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Однак, в матеріалах справи міститься повідомлення про відступлення, підписаного головою правління ПАТ КБ «Приватбанк», датоване 05.06.2008 року. Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що ЗАТ КБ «Приватбанк» відступив свої права кредитним договором №DNU0AK00651096 від 30.03.2007 року, Компанії «[PERSON] Лоун Файнес №1 пі-ел-сі», а Компанія ЮАЛ має всі права повернення кредиту і сплати процентів та інших сум за Кредитним договором, договором застави рухомого майна. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст.\~ст. 1077-1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, до Компанії «[PERSON] Лоун Файнес №1 пі-ел-сі» перейшли всі права ПАТ «КБ «Приватбанк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, права ПАТ КБ «Приватбанк» у розумінні ст.ст.15, 16 ЦК України не порушено, у звязку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір не стягується На підставі викладеного,

Outcome: dismissed