Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 34 209, 46 грн., сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.08.2005 року відповідач отримала кредит у розмірі 5600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 31.03.2014 року має заборгованість в сумі 34 209, 46 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 5438, 31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 26 665, 94 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна частина) - 1605, 21 грн.. Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу провести в письмовому провадженні та розглянути її без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає, просила відмовити у задоволенні позову, застосувати строк позовної давності, про що надала клопотання. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору № б/н від 29.08.2005 року відповідач отримала кредит у розмірі 5600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву про надання кредиту відповідач фактично погодилася з умовами надання банківських послуг. З матеріалів справи не вбачається, що жодна зі сторін на час звернення позивача до суду ставила питання про припинення договору. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач оспорювала зазначений договір у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаями ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідач [PERSON] написала заяву про отримання кредиту, отримала кредит у розмірі 5600 грн. із виплатою відповідних відсотків і до теперішнього часу умови договору не оспорила та від виконання договору ухиляється. Оскільки п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, якщо по закінченню одного року сторони не вимагають припинення договору, то він лонгується на такий же термін. Таким чином, на час звернення до суду позивача підстав до застосування позовної давності до цих правовідносин не настало. Тому відсутні підстави застосувати строк позовної давності. Згідно з розрахунком заборгованості, який знаходиться в матеріалах цивільної справи, вбачається, що за договором № б/н від 29.08.2005 року станом на 31.03.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 34 209, 46 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 5438, 31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 26 665, 94 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна частина) - 1605, 21 грн.. Отже, позивач обґрунтовано вимагає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Оскільки відповідач вчасно, та належним чином не виконала умови договору і заборгованість за кредитним договором становить 34 209,46 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 342,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ВО1S9BOH8I від 29.04.2014 року. Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 342,09 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved