Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилаючись на ст..ст.525, 526, 610-612, 625 ЦК України та умови договору № 005-65-В/21-331/980 про відкриття картрахунку на обслуговування спеціального платіжного засобу (далі договір) від 02.08.2013 р., за позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1299,64 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02.08.2013 р. між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] було укладено договір № 005-65-В/21-331/980 про відкриття картрахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу. Відповідно до п.1.1 договору позивач відкриває відповідачу поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу, № 26256076346001 в національній валюті та видає відповідачу спеціальний платіжний засіб у вигляді платіжної картки, вид і термін якої визначені в заяві-анкеті на видачу платіжної картки. За п.1.2 договору, відповідач здійснює операції з СПЗ у відповідності з умовами договору, чинним законодавством, правилами користування СПЗ ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» та правилами міжнародної платіжної системи. П.2.2 договору передбачено, що використання СПЗ регулюється, зокрема, договором та тарифами по випуску та обслуговуванню СПЗ, емітованих позивачем. Відповідно до п.3.4 договору, операції на картрахунку відповідача виконуються в межах витратного ліміту по картрахунку згідно фінансових умов обслуговування рахунку, передбачених тарифами. Витратний ліміт по картрахунку визначається як сума залишку коштів на картрахунку. Згідно п.3.5 договору, у разі недостатності коштів не знижувального залишку, виникає несанкціонована заборгованість, яку відповідач повинен погасити до останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення коштів на картрахунок. Під звітним місяцем у цьому договорі сторони розуміють місяць, в якому була допущена несанкціонована заборгованість. П.3.6 договору передбачає, що інформація про наявність заборгованості відповідача перед позивачем відображається в виписці по картрахунку. Відповідно до розділу 6 договору, відповідач, зокрема, зобов»язався: здійснювати розрахунки в межах витратного ліміту та проводити сплату послуг позивача у відповідності з тарифами(п.6.2 договору); сплатити позивачу суми всіх трансакцій, комісій, інших платежів, що виникли внаслідок або у зв»язку з використанням основної та додаткових СПЗ (п.6.11 договору); компенсувати позивачу в повному обсязі будь-які збитки і витрати, які позивач може понести з причин, що пов»язані або мають відношення до будь-яких операцій відповідача по його картрахунку, що здійснені з порушенням умов договору та/або Правил (п.6.12 договору). Згідно п.8.1.6 договору, відповідач несе відповідальність за своєчасне та належне виконання зобов»язань, покладених на нього цим договором та правилами. При цьому, відповідно до п.8.1.3 договору, збитки, завдані позивачу відповідачем внаслідок невиконання або неналежного виконання зобов»язань за договором підлягають безумовному відшкодуванню відповідачем в повному обсязі. За п.8.1.6 договору, відповідач несе відповідальність по своїх зобов»язаннях згідно з умовами договору та чинного законодавства України. Відповідно до п.6.2 тарифів, нарахування відсотків за користування коштами у разі виникнення несанкціонованої заборгованості здійснюється за ставкою 40% річних, що нараховується щомісяця, в останній день місяця. Через неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань, станом на 19.08.2015 р. наявна заборгованість за недозволеною перевитратою по картрахунку в сумі 1033,98 грн. та заборгованість за договором зі сплати за користування несанкціонованим овердрафтом (в процентах річних) згідно п.4.4 тарифів, за період з 01.07.2015 р. по 19.08.2015 р. в сумі 261,41 грн. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, відповідачу були нараховані 3% річних на суму боргу за період з 01.07.2015 р. по 19.08.2015 р., що становить 4,25 грн. Таким чином заборгованість [PERSON] за договором станом на 19.08.2015 р. становить 1299,64 грн., у тому числі: борг за несанкціонованим овердрафтом 1033,98 грн.; відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом 261,41 грн. та 3% річних на суму боргу 4,25 грн. Вищевикладене підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, наданими позивачем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст.530 ЦК України визначено, що зобов»язання мають виконуватись в строки, що передбачені умовами договору. Згідно ст..610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених договором. Згідно із ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач, на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст.ст.88, 89 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved