Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12305,81 гривень. В позовній заяві зазначено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 23.05.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 2400, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязанть, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідачем зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувалися, неналежно сплачувала внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2015 року має заборгованість в сумі 12305,81 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1464,41 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 7307,31 грн.; за пенею 2710,00 грн., штрафу в сумі 250,00 грн. - фіксована частина і 574,09 грн. процентна складова. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути в відсутність представника позивача. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що дійсно отримувала кредит, прострочила виплату в зв*язку з тяжким матеріальним становищем, останній раз внесла плату на погашення у листопаді 2012 року, не згодна з нарахуванням штрафу та пені. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 23.05.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних в обмін на зобовянання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків у зазначені строки, що підтверджено заявою позичальника на видачу кредиту. Шляхом підписання кредитного договору відповідач надала свою згоду на зміну позивачем в будь-який момент кредитного ліміту (зменшення або збільшення) (п.3.2, п.3.3 Договору). Відповіднодо Умов та правил при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, остання має сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості (п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг). Взяті на себе зобов?язання відповідач порушила і станом на 31.08.2015 року має заборгованість в сумі 12305,81 гривень, яка відповідно до розрахунку складається із заборгованості за кредитом в сумі 1464,41 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 7307,31 грн.; за пенею 2710,00 грн., штрафу в сумі 250,00 грн. - фіксована частина і 574,09 грн. процентна складова.Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено Умовами та правилами надання банківських послуг, наданим позивачем, частково визнано відповідачем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушила зобовязання за кредитним договором, який не повертає. Однак при нарахуванні неустойки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 250,00 грн фіксована частина та 574,09 грн. процентна складова за одне й те ж порушення, тобто здійснено подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тому, суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі фіксованої частини в сумі 250,00 грн. з підстав того, що договір і розрахунок штрафних санкцій в цій частині суперечить положенню ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Окрім того, нарахування штрафних санкцій в твердій сумі не передбачено. Крім того, позивачем нараховано пеню в сумі 2710,00 гривень за порушення строків погашення кредиту. Розмір нарахованої пені перевищує суму заборгованості за тілом кредиту та нараховано понад встановлений законом річний строк у порушення строку давності для стягнення неустойки. Тому відповідно до положень ч.3 ст. 551 ЦК України суд зменшує розмір пені до суми заборгованості за тілом кредиту, оскільки заявлений розмір значно перевищує суму збитків. . Тому суд вважає, що відповідач має нести відповідальність за порушення зобовязання, сплативши штраф 574,09 гривень(процентна складова). Виходячи з встановленого, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом 1464,41 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 7303,31 грн.; за пенею 1464,41 грн.,зменшеною до тіла кредиту, та штраф у виді процентної складової в сумі 574,09 грн., а всього суму заборгованості, яка становить 10810,22 гривень. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, документами на підтвердження договірних відносин по отриманню кредиту (копією заяви позичальника, а.с.11, умовами надання споживчого кредиту, а.с.13-18, розрахунком заборгованості (а.с.8-10). Таким чином, з відповідача, належить стягнути суму заборгованості в розмірі 10810,22 гривень у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором та понесеними витратами позивача у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial