Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк»звернувся з уточненим позовом\~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2008/35-19/027 від 04.04.2008 рокув розмірі 394 914 гривень 34 копійок. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 04.04.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого з усіма правами є ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON]., було укладено кредитний договір № 2008/35-19/027 від 04.04.2008 року, відповідно до якого, вона отримала кредит в сумі 201\~000 гривень. Строк дії договору встановлено до 03.04.2028 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 14,25 % на рік за користування ним. З часу отримання кредиту [PERSON], належним чином не виконувала зобовязання, в наслідок чого виникла заборгованість у сумі 394 914 гривень 34 копійок. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 159\~000 гривень. Обґрунтовує свої вимоги тим, що позивачем пропущено строк позовної давності за основним зобовязанням. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 04.04.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого з усіма правами є ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON]., було укладено кредитний договір № 2008/35-19/027 від 04.04.2008 року, відповідно до якого, вона отримала кредит в сумі 201\~000 гривень. Строк дії договору встановлено до 03.04.2028 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 14,25 % на рік за користування ним (а.с.7-11); 18.08.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого з усіма правами є ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON]., було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору № 2008/35-19/027 від 04.04.2008 року, відповідно з яким сторони збільшили процентну стаку за користування кредитними коштами з 16.08.2008 року з 14,25% до 20% (а.с.60); Відповідно до заяви на видачу готівки №03 від 04.04.2008 року, [PERSON] отримала від АКБ «Укрсоцбанк» кредитні кошти у розмірі 201\~000 гривень (а.с.12); З часу отримання кредиту [PERSON], належним чином не виконувала зобовязання, в наслідок чого станом на 11.12.2017 року виникла заборгованість у сумі 394 914 гривень 34 копійок, яка складається: заборгованість за кредитом 198\~647 гривень 22 копійок, заборгованість по відсоткам 83\~540 гривень 84 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредитну 53\~132 гривень 61 икопійок, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 22\~344 гривень 85 копійок, інфляційні витрати за кредитом 26\~221 гривень 42 копійок, інфляційні витрати по відсоткам 11\~027 гривень 40 копійок . Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. \~Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті,\~\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідачка [PERSON] не виконує свої зобовязання за договором кредиту, тому у неї виник обовязок перед позивачем по виплаті заборгованості за кредитним договором у розмірі 394 914 гривень 34 копійок. Судом критично ставиться до заперечень представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити у своєму рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушений, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності преривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається з початку. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази що підтверджують факт такого переривання. При цьому у дослідженні обставин, повязаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунку, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій тощо. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установих документів або довіреності. Відповідно до письмової заяви, яка міститься в матеріалах справи, 21.09.2015 року, відповідачка [PERSON] звернулася до ПАТ «Укрсоцбанк» з письмовою заявою про надання дозволу на погашення заборгованості у розмірі 135\~000 гривень, залишок заборгованості просить списати (а.с.126); Відповідно до письмової заяви, яка міститься в матеріалах справи, 27.02.2012 року, відповідачка [PERSON] звернулася до ПАТ «Укрсоцбанк» з письмовою заявою про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 2008/35-19/027 від 04.04.2008 року, просить зменшити відсоткову ставку та пролонгувати строк договору (а.с.127); Таким чином, суд вважає про те, що відповідно до вказаних заяв, які містяться в матеріалах справи, відповідачка визнавала суму боргу. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача, судові витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 5 923 гривень 72 копійок. На підставі викладеного, та

Outcome: approved