overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач 07.09.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що з 30.04.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб, всі судові витрати понесені нею стягнути з відповідача. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, просив суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем та розглядати справу без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 30.04.2005 року виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області, сторони перебувають з 30.04.2005 року у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено актовий запис № 28. Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 15.09.200 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 487 грн. 20 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач 07.09.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнювала (а.с.9), посилаючись на наступні обставини. Вона з 16.10.2010 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя з відповідачем не склалось. Фактично сімя припинила своє існування в червні 2012 року. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Ні вона, ні відповідач не мають наміру поновлювати шлюбно-сімейні відносини. Примирення між ними неможливе. Дитина проживає з нею, відповідач дитиною не цікавиться, не приймає участь у його вихованні. Майнового спору між ними немає. Крім того, вона звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Проценко». Зазначила, що між ними досягнуто домовленості щодо проживання дитини з нею. Позивач у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що майновий спір вони будуть намагатися вирішити мирно. У разі неможливості вирішити майновий спір мирним шляхом, вони будуть вирішувати його в судовому порядку. Зазначила, що вона не перешкоджає відповідачу у побаченнях з дитиною. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Суду пояснив, що між ним та позивачем наявний майновий спір, який вони будуть вирішувати в іншому судовому процесі. У разі розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. Зазначив, що звернувся до Служби у справах дітей для вирішення питання щодо визначення його участі у вихованні дитини та побачень з дитиною. В матеріалах справи наявні заперечення відповідача щодо обставин викладених в позові (а.с.13). Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.10.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Подружнє життя сторін не склалось, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2012 року. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. З заперечень відповідача та пояснень сторін вбачається, що між сторонами наявний майновий спір, який вони будуть намагатися вирішити мирним шляхом. У разі неможливості вирішення майнового спору мирним шляхом, спір буде вирішуватись в судовому порядку. З пояснень сторін вбачається, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем, проти чого відповідач не заперечує, однак наявний спір щодо участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дитиною з приводу чого відповідач звернувся до Служби у справах дітей Нікопольської райдержадміністрації. За таких обставин суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., сплачений останньою при зверненні до суду (а.с.2,3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач 07.09.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), який уточнювала (а.с.18,19), та остаточно просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частини на час навчання дочки до досягнення нею 23 років. В обґрунтування вимог позову послалась на наступні обставини. З 06.08.1994 року по 16.05.2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка досягла повноліття, навчається на денній формі навчання у Державному вищому навчальному закладі в м. Києві «Національний авіаційний університет», термін навчання з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року. У звязку з продовженням навчання, дочка потребує матеріальної допомоги батька. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує (а.с.22). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечує (а.с.23). Від третьої особи до суду надійшла заява (а.с.21), згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199-201 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.1994 року по 16.05.2002 року (а.с.3,4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час [PERSON] досягла повноліття. З Довідки № 2513 від 01.09.2016 року (а.с.6), вбачається, що [PERSON] є студенткою пятого курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту Економіки та менеджменту Факультету економіки і підприємництва Національного авіаційного університету IV рівня акредитації, термін навчання з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року. Згідно Довідки про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття) (а.с.7), доходи позивача за період з лютого 2016 року по серпень 2016 року склали 9934,00 грн. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання, не надає. Згідно поданої ним заяви (а.с.23), проти позову не заперечує. Докази того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчими документами суду не предявлені. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів на період навчання дочки в розмірі 1/6 частини обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.1 ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати повнолітніх дочку, сина, якщо вони продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років. Враховуючи те, що позов предявлений 07.09.2016 року, термін навчання до 28.02.2018 року, а двадцяти трьох років [PERSON] досягне 19.02.2018 року, суд вважає, що аліменти на час навчання повинні стягуватися з 07.09.2016 та до 19.02.2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач 07.09.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнювала (а.с.11), посилаючись на такі обставини. Вона з 07.03.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини відсутності гармонійних стосунків, відсутності взаєморозуміння, що призводило до виникнення сварок та конфліктів. Відповідач не працював та не мав постійного заробітку, під час сумісного проживання скоїв крадіжки золотих виробів у її тітки, за що був засуджений Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області 24.02.2016 року. У серпні 2015 року вони остаточно припинили сумісне проживання. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Між нею та відповідачем наявний майновий спір. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується та усіляко ухиляється від цього з різних надуманих підстав. Просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „Швидка. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.19). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені з серпня 2015 року. Між нею та відповідачем наявний майновий спір. Просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „Швидка. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки з викликом на 20.12.2016 року о 08.15 год. (а.с.18). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 07.03.2014 року зареєстрували шлюб (а.с.7). Дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача з серпня 2015 року через відсутність гармонійних стосунків, відсутність взаєморозуміння, що призводило до виникнення сварок та конфліктів, на початку липня 2015 року відповідач скоїв крадіжку золотих виробів та грошових коштів у родичів позивача, за що був засуджений на підставі вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року (а.с.12). Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Як вбачається з матеріалів справи позовної заяви (а.с.1,19) між сторонами наявний майновий спір. Вимог щодо майнового спору в цьому провадженні заявлено не було. За таких обставин, на думку суду, зберегти сімю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач 07.09.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 14.06.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. ЇЇ доходів недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Останнім часом відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно і не в достатній кількості. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.14). Зазначив, що також сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі 1/4 частини від доходу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 14.06.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Дитина проживає з позивачем (а.с.5), перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач працює на посаді водія автотранспортних засобів у ПП «ЯВІР-2005», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи № 253 від 15.07.2016 року (а.с.7). Його середній заробіток складає 2095,24 грн. (за період з лютого 2016 року по червень 2016 року). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі, визначеному позивачем (а.с.14). При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач 07.09.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 17.12.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дочки до досягнення нею повноліття. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.12.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та від цього шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. (а.с. 7.). Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання малолітньої дочки до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач 07.09.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 17.12.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Останнім часом між ними постійно виникали сварки з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач зловживає алкогольними напоями та застосовує до неї фізичну силу, з приводу чого вона зверталась до правоохоронних органів. Все це призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з травня 2016 року. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу вважає неможливими. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Між нею та відповідачем досягнуто угоду по утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Вказала, що шлюбні відносини припинені з травня 2016 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „Анищенко. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.10). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 27.01.2017 год. об 11.00 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.14). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17.12.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача з травня 2016 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, зловживання відповідачем алкогольними напоями, що призводило до виникнення між ними сварок. Сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач 07.09.2016 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні, а відповідач коштів на її утримання не надає, хоча працює, однак без укладення трудового договору, має мінливий дохід, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі по 1000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не працює, отримує допомогу на дитину до 3 років в розмірі 800 грн., відповідач не надає коштів на дитину з березня 2016 року, коли він пішов від них. Відповідач позов визнав частково, оскільки він працює офіційно, отримує заробітну плату, тому згідний сплачувати аліменти, але не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку в розмірі 1/3 частини, інші аліменти з нього не стягуються, на його утриманні більше ніхто не перебуває. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, і яка проживає разом з позивачкою і відповідно знаходяться на її утриманні. Згідно ст.ст.180, 181, 183, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини, є працездатним, працює, отримує заробітну плату, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню, однак стягнення слід проводити в частці від заробітку в розмірі 1/3 частини його доходів, а не в твердій грошовій сумі, як просить позивач, враховуючи, що відповідач працює офіційно, отримує стабільно заробітну плату, і вказаний розмір не позбавить відповідача на прожитковий мінімум та можливість забезпечувати себе матеріально для задоволення фізіологічних потреб. Визначений розмір 1/3 від заробітної плати відповідача, а також доходи позивача дозволять забезпечити необхідний прожитковий мінімум на дитину.

Outcome: partial