Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач 09.06.2015р. звернулась до суду із позовом до [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], про визнання [PERSON]В таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком №38 по вул.Новоросійська у м.Миколаєві. В обгрунтування позову зазначено, що позивач є власником будинку №38 по вул.Новоросійська у м.Миколаєві. Її син [PERSON] з 16.08.2008р. знаходився у шлюбі із [PERSON], від шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO], вони проживали із позивачкою у вказаному будинку. Під час їх шлюбних відносин, відповідач просила зареєструвати у будинку дитину, позивач не заперечувала, та дитина була зареєстрована. Рішенням суду від 26.09.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] із сином не проживають у будинку більше року, вона з дитиною проживає у своїй власній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Однак, відповідачка відмовляється добровільно зняти сина з реєстрації, чим, на думку позивачки, створює їй перешкоди у вільному розпорядженні належною власністю.\~\~\~В обгрунтування позовних вимог позивач послалась на положення ст. 405 ЦК України.\~\~\~\~ У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. \~\~\~Відповідач вказала, що її син [PERSON] не втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням, не користуються вони ним з поважних причин, оскільки її попросили залишити вказаний будинок, оскільки колишній чоловік став зустрічатись із іншою жінкою. Крім того, вважає, що позивачем жодним чином не доведено, що реєстрація [PERSON] порушує її права щодо розпорядження своїм майном. \~\~\~\~ Представник Центрального районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення спору залишив на розсуд суду. \~\~\~\~ Представник третьої особи - органу опіки і піклування Миколаївської міської ради в особі служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради [PERSON] вказала, що заперечує проти задоволення позову, оскільки у такому разі будуть порушені захищені законом інтереси малолітнього [PERSON] Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог. Судом встановлено, що 11 червня 2007 року [PERSON] було отримано Свідоцтво про праву на спадщину за заповітом (зареєстровано в реєстрі за № 4-534), відповідно до якого вона є єдиною спадкоємицею житлового будинку по вул.Новоросійська, 38 у м.Миколаєві /а.с. 8/. \~\~\~\~ 16 червня 2007 року, на підставі вищевказаного Свідоцтва, позивачкою було отримано [PERSON] про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно /а.с. 7/. \~\~\~\~ 16 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Під час перебування у подружніх відносинах [PERSON], який є сином позивачки, з 11.11.2008 був зареєстрований за адресою [INFO]. У подальшому, 01.09.2011 за вказаною адресою за заявою батьків на підставі свідоцтва про народження було зареєстровано [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією будинкової книги. [PERSON]В, і його син дотепер зареєстровані за вказаною адресою /а.с. 10-12/. \~\~\~\~ 26 вересня 2013 року заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, дитина проживає разом з відповідачкою у квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 2008 року. \~\~\~\~ Вирішуючи спір, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. \~\~\~\~Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~Відповідно до \~ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. \~\~\~\~ Згідно з ч. 3, 6\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи у віці до 14 років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. \~\~\~\~ Із матеріалів справи та пояснень сторін, вбачається, що [PERSON] та його малолітній син вселились у спірне житлове приміщення з дозволу позивачки як єдиної власниці будинку, набувши право користування вказаним житлом нарівні із власником. Під час вселення між позивачкою та батьком [PERSON] не було укладено жодної угоди про порядок користування приміщенням, а тому вони отримали право\~постійного\~користування житловим будинком як таке, що випливає із закону. \~\~\~\~ При цьому припинення відповідачкою сімейних відносин з [PERSON] після розірвання шлюбу не тягне втрату цього права та виселення. Вселивши ж до власної квартири свого сина з дитиною без будь-яких застережень, позивачка добровільно погодились на обмеження свого права власності. Позивач зазначає про те, що її малолітній онук без поважних причин понад 1 рік не проживає у спірному будинку. Однак, як слідує із пояснень відповідача [PERSON], вона залишила зазначену квартиру разом з дитиною, оскільки між нею та [PERSON] склалися неприязливі стосунки, що стали причиною розірвання шлюбу, Майер став зутрічатись з іншою жінкою. З огляду на викладене, суд вважає, що відносини, що склалися\~\~між сторонами у зв'язку з розірванням\~\~сімейних стосунків, а в подальшому й шлюбу, позбавляли можливості\~\~відповідачку та малолітню дитину реалізувати свої права на користування спірним житлом. Після розірвання шлюбу дитина проживає із матір'ю - [PERSON], За такого, перелічені обставини свідчать про поважність причин непроживання малолітнього [PERSON] у зазначеному будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд також вважає обгрунтованим заперечення відповідачки про те, що позивачкою не доведено, в чому саме реєстрація [PERSON] у спірному житловому будинку порушує її право щодо розпорядження своїм майном. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про дійсні спроби позивачки реалізувати її правомочність на розпорядження належним їй житловим будинком, а відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~ З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed