Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач 04.02.2014 року звернувся до Дарницький районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 8560 грн., а також судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.08.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір №12114 пдм про надання освітніх послуг відповідачу [PERSON], з метою отримання останнім освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за напрямом підготовки «Правознавство», з 9 семестру 5 курсу по 11 семестр 6 курсу. Вартість навчання складає 17 120 грн. за один навчальний рік. НТУУ «КПІ» надавалися послуги своєчасно та в повному обсязі, відповідно до встановлених вимог щодо якості надання освітніх послуг. Претензій щодо ненадання освітніх послуг з боку відповідача не надходило. Відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не здійснив оплату у повному обсязі вартості освітніх послуг, наданих у 2 семестрі навчання, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що становить 8560 грн. Наказом від 01.07.2013 року №1242-с відповідач був відрахований з університету за академічну неуспішність. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 27.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №12114 пдм про надання освітніх послуг відповідачу [PERSON], з метою отримання останнім освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за напрямом підготовки «Правознавство», з 9 семестру 5 курсу по 11 семестр 6 курсу. (а.с.3) Згідно п.3.1. та п.4.3. договору відповідач зобов'язаний вносити плату безготівково щосеместрово не пізніше 5 днів після початку чергового обумовленого терміну оплати. Пунктом 4.4. договору передбачено, що кожний навчальний рік складається з двох семестрів. Для фінансових розрахунків осінній семестр починається з 1 вересня і закінчується 31 січня, весняний (5 місяців) починається з 1 лютого і закінчується 30 червня. Згідно п.5.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що вартість навчання складає 17 120 грн. за один навчальний рік. Також, судом встановлено, що позивачем надавались послуги своєчасно та в повному обсязі, відповідно до встановлених вимог щодо якості надання освітніх послуг. Претензій щодо ненадання освітніх послуг з боку відповідачів не надходило, однак відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не здійснив оплату у повному обсязі вартості освітніх послуг, наданих у 2 семестрі навчання, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що становить 8560 грн. (а.с.4) Наказом від 01.07.2013 року №1242-с відповідач [PERSON] був відрахований з університету за академічну неуспішність. (а.с.6) Згідно зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Стаття 903 ЦК України визначає, що у разі встановлення у договорі надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved