Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

ПАТ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 травня 2011 року ним укладено з відповідачем кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач своєчасно платежі не вносила, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року утворився борг в сумі 6946 грн. 40 коп. Відповідач у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що проти позову не заперечує та просить справу розглянути у її відсутність. Представник позивача до суду направив заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав та просив задоволити. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного. 28 травня 2011 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір (а.с. 7-8). За умовами даного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню). Як вбачається з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. У порушення умовам кредитного договору відповідач не сплачуючи своєчасно кредит та відсотки за користування ним. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с. 4-5) вбачається, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000 грн. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вона повернула кредит та сплатила відсотки за користування ним. Тому станом на 31 липня 2015 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 6946 грн. 40 коп. ( 552 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом, 3336 грн.73 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2250 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 306 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 6946 грн. 40 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved