Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

ПАТ «РОДОВІД БАНК», яке є правонаступником ВАТ «РОДОВІД БАНК», яке було правонаступником (АТ «РОДОВІД БАНК»), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 34.2/АА-042.07.2 від 04.07.2007 року в розмірі 11261,47 доларів США, яка складається з суми простроченої заборгованості за кредитом в сумі 11261,47 доларів США та 166565, 82 грн., яка складається з суми нарахованої пені за прострочення кредиту, що становить 87398,63 грн., суми нарахованої пені за прострочені проценти, що становить 5424,28 грн., суми нарахованих 3% річних за прострочення кредиту, що становить 66130,79 грн., суми нарахованих 3% за прострочення процентів, що становить 7612,13 грн. , яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6700,16 грн., понесені ним при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без участі представника Банку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Згідно відповіді Сектору адресно-довідкової роботи УДМСУ в Запорізькій області відповідач зареєстрований за адресою зазначеною в позові, куди відповідачу неодноразово надсилались судові повістки про виклик до суду , але поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання . Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Суд, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних, вважає можливим у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2007 року між АТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34.2/АА-042.07.2 на підставі якого відповідачу [PERSON] були надані грошові кошти на загальну суму 16327,00 доларів США для придбання автомобіля та сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних до 16.10.2008 року на строк до 05.04.2014 року включно. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 05.04.2007 року було укладено договір застави, на підставі якого відповідач передав Банку в заставу належне йому на праві власності майно автомобіль марки KIA CERATO 2007 року випуску, колір бежевий, шасі (кузов, рама) № Y6LFE22327L003626, KNEFE223275385102 тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний № [NUMBER]. В подальшому, 16.10.2008 року па підставі додаткової угоди до Кредитного договору , було встановлено нова процентна ставка річних за користування кредитом в розмірі 14, 5 % річних. Уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, у звязку з чим приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу 21.08.2009 року було вчинено виконавчий напис на звернення стягнення на майно яке належало відповідачу, а саме на те , що було предметом застави. 11.08.2014 року протоколом проведення електронних торгів №4817, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 26-28, було реалізовано транспортний засіб, який належить на праві власності відповідачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості перед Банком. Станом на 29.06.2016 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11261,47 доларів США, яка складається з суми простроченої заборгованості за кредитом в сумі 11261,47 доларів США та 166565, 82 грн., яка складається з суми нарахованої пені за прострочення кредиту, що становить 87398,63 грн., суми нарахованої пені за прострочені проценти, що становить 5424,28 грн., суми нарахованих 3% річних за прострочення кредиту, що становить 66130,79 грн., суми нарахованих 3% за прострочення процентів , що становить 7612,13 грн. , яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6700,16 грн., понесені ним при зверненні до суду. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). 05.04.2007 року при укладанні кредитного договору № 34.2/АА-042.07.2 та договору застави сторони поставили свій підпис під договором, чим засвідчили факт на згоду з умовами договорів, обовязками за договорами, що всі умови договорів цілком зрозумілі, вони вважають їх справедливими. Договори було підписано добровільно, окрім того, [PERSON] за кредитним договором надав гарантії того, що він ознайомлений з договірними умовами і він з ними погоджується. Відповідно до ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Закон України«Про банки та банківську діяльність» визначив, що банки, які мають банківську ліцензію, мають право здійснювати кредитування в іноземній валюті. Згідно ч.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» генеральні ліцензії видаються комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного кредитування. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Зобовязання за кредитним договором повинні виконуватись у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки , встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди, сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » встановлено , що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті , суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити . Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 6700(шість тисяч сімсот) гривень 16 копійок.

Outcome: approved