Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 10.05.2011р. про відкриття карткового рахунку, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], який отримав від банку грошові кошти в сумі 11000гр., які були покладені на платіжну картку «Універсальна» із сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 30% на рік. Оскільки відповідач не виконував умови договору, за ним утворилася заборгованість станом на 31.07.2013р., яка заочним рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 16.01.2014р. була стягнута на користь банку в сумі 24732гр. У звязку із тим, що рішення суду до теперішнього часу не виконане, банк нарахував відповідачу заборгованість за вищевказаним договором про відкриття карткового рахунку станом на 31.08.2015р., яка складає 41403,46гр., а саме: залишок заборгованості за кредитом - 13787,59гр., залишок заборгованості по відсоткам 24293,43гр., заборгованість по пені та комісії 3322,44гр., та штрафні санкції 500гр. /фіксована частина/ і 833,57гр. /процентна складова/. Через те, що рішенням суду частка заборгованості стягнута в сумі 24732гр., банк вважає що з відповідача слід стягнути /41403,46гр. - 24732гр./ - 16671,46гр. В ході судового слідства, представник банку уточнив позовні вимоги, та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період часу з 01.08.2013р. по 31.08.2015р. в сумі 19241,63гр., що складається із заборгованості по процентам, пені за несвоєчасне виконання зобовязань та штрафних санкцій. А також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які були понесені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. В судовому засіданні представник банка наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач жодного разу в судові засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно простою та рекомендованою кореспонденцією за місцем своєї реєстрації, яка підтверджена адресно-довідковим підрозділом УДМС в Запорізькій області /а.с.44/. Заслухавши представника банка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: як встановлено в судовому засіданні, 10.05.2011р. відповідач [PERSON] уклав із ПАТ КБ «ПриватБанк» договір б/н про відкриття карткового рахунку, згідно якого, відповідач отримав від банку грошові кошти в сумі 11000гр., які були покладені на платіжну картку «Універсальна» із сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 30% на рік /а.с.9/. Оскільки відповідач не виконував умови договору, за ним утворилася заборгованість станом на 31.07.2013р., яка заочним рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 16.01.2014р. була стягнута на користь банку в сумі 24732гр. /а.с.4-5/. Оскільки рішення суду не виконане, банк нарахував відповідачу заборгованість за вищевказаним договором про відкриття карткового рахунку станом на 31.08.2015р. 41403,46гр., проте, в ході судового слідства, представник банку уточнив позовні вимоги, та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період часу з 01.08.2013р. по 31.08.2015р. в сумі 19241,63гр., що складається із заборгованості по процентам, пені за несвоєчасне виконання зобовязань та штрафних санкцій /а.с.61-70/. Відповідно до вимог ст.11 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повних та всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 526 та ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено що, за заочним рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 16.01.2014р. з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за договором б/н від 10.05.2011р. про відкриття карткового рахунку в сумі 24732гр. /а.с.4-5/. Тобто, судом вже були стягнуті: і сума тіла кредиту, і процентна складова, і пеня, і штрафні санкції. На теперішній час, як вважає представник банку, з відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість за період часу з 01.08.2013р. по 31.08.2015р. в сумі 19241,63гр., що складається з: заборгованості по процентам 7198,07гр., пені за несвоєчасне виконання зобовязань 2092,44гр. та суми штрафних санкцій 1153,90гр. /а.с.67-70/. Суд вважає, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню тільки в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам 7198,07гр., стягнення яких передбачено ст.536 ЦПК України та суми пені - 2092,44гр., а всього в сумі 9,290,51гр. Крім того, з відповідача на користь банку слід стягнути суму судових витрат, які були понесені позивачем при зверненні із позовом до суду: суму судового збору, яка складає 1218гр. /а.с.41/.

Outcome: partial