Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.11.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами вказаного кредитного договору [PERSON] отримала кредит сумою 2900 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою»,затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладено на сайті http.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Укладаючи даний договір сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач зобов'язувався на підставі п. 2.1.1.5.5 договору погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5 відсотків від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого станом на 15.05.2018 року має заборгованість в сумі 40499,51 гривень, що складається: заборгованість за кредитом в сумі 2349,05 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 35445,72 гривень; заборгованість за пенею та комісією в сумі 300 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 1904,74 гривень. Представник позивача, що діє на підставі довіреності №9437-К-Н-О від 03.11.2017 року, у своїй письмовій заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні, про що згоден на ухвалення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні представника позивача, який заявив відповідне клопотання згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач [PERSON] була повідомленою про час, дату та місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, однак, в судове засідання не з'явилася без поважних на те причин, не надала відзив на позов, та іншим чином не спростувала обставини викладені позивачем, а так само не надала заяви про розгляд справи за своєї відсутності у судовому засіданні. З урахуванням того, що відповідачка не з'явилася в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки представник позивача у своїй письмовій заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.11.2011 року [PERSON] звернулася з письмовою анкетою-заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, у якій зазначила відомості про свою особу: прізвище, ім'я та по-батькові, серія та номер паспорта, адресу реєстрації місця проживання. Крім того, відповідачка погодилася, що вказана анкета-заява, разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 02.11.2011 року, заборгованість [PERSON] станом на 15.05.2018 року становить 40499,51 гривня, що складається: заборгованість по кредиту в сумі 2349,05 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 35445,72 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 35445,72 гривень; заборгованість за пенею та комісією в сумі 300 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 1904,74 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про наявний до нього позов, не з'явився в судове засідання, позов не спростував, не надав заперечення або заяву про визнання позовних вимог, про що суд вважає задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Згідно п. 2) ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений по справі судовий збір в сумі 1762 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved