Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.03.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання за кредитним договором відповідачка не виконала у звязку з чим має заборгованість перед банком у розмірі 11619,13 грн. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. На підставі вищевикладеного, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.03.2011 року в розмірі 11619,13 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, наполягав на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідачка [PERSON] своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 09.03.2011 року між відповідачкою та позивачем ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, свої зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 30.11.2015 року має заборгованість у розмірі 11619,13 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 997,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6891,67 грн., заборгованість за пенею та комісією 2700,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил \~надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 529,48 грн. штраф (процентна складова). Судом встановлено, що викладені в позові обставини відповідають дійсності та підтверджені документальними доказами: розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.03.2011 року (а.с.4-5), анкетою позичальника від 09.03.2011 р. (а.с.6), довідкою про умови кредитування (а.с.7), Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою (а.с.8-31), копією паспорта відповідачки (а.с.32), довідкою АА № 241170 з ЄДРПОУ (а.с.34), банківською ліцензією та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.35), статутом ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.36). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved