Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], у якому відповідно до уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором № CNGLGK00320152 від 17 листопада 2006 року у розмірі 12\~871,38 долар США, що за курсом 21, 7 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25 червня 2015 року складає 272\~487 грн. 11 коп. та стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 4 087 грн. 31 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 31\~000 долар США з кінцевим терміном повернення до 17 листопада 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць та комісії 0,20% від суми виданого кредиту, щомісячно в період сплати. У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов'язання не виконав належним чином. Станом на 25 червня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12\~871,38 долар США, яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 12\~434 долар США, із заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 2,89 долар США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 434, 42 долар США. Крім того зобовязання за договором забезпечено договором поруки від 17 листопада 2006 року, укладеним з [PERSON]. Оскільки відповідачами кредитні зобовязання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 17 листопада 2006 року між Приватбанком та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № CNGLGK00320152, згідно якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит у розмірі 31\~000 долар США з кінцевим терміном повернення до 17 листопада 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць та комісії 0,20% від суми виданого кредиту, щомісячно в період сплати. Банк свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 17 листопада 2006 року (а.с18). Згідно додаткової угоди № 1 до Кредитного договору укладеної 30 січня 2012 року між сторонами, сторони узгодили суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту зменшити та викласти в новій редакції графік погашення кредиту. Відповідно п. 1.4 даної Угоди з 27 січня 2012 року позичальник за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 0,12 % річних (а.с.19). У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у звязку з чим станом на 25 червня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12\~871,38 долар США, що за крсом службового розпорядженя НБУ від 25 червня 2015 року становить 272 487 грн. 11 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 12\~434 долар США( 263 229 грн. 26 коп..) , із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 2,89 долар США( 61 грн. 18 коп.), пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 434, 42 долар США(9 196 грн. 67 коп). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а стаття 530 ЦК України регламентує, що якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві гроші у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, становленому договором. Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кредитні кошти відповідачем до цього часу не повернуті, тобто, виконання зобовязання не відбулось, банком у відповідності до положень чинного цивільного законодавства та умов договору нараховані відсотки за користування грошима на час звернення до суду. Відповідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На забезпечення виконання умов кредитного договору 17 листопада 2006 року між Приватбанком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед Кредитором по зобов'язаннях Боржника по кредитному договору і відповідає перед Кредитором як солідарний боржник. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як вбачається з матеріалів справи 03 вересня 2015 року банком було направлено на адресу відповідачів повідомлення з вимогою усунути порушення кредитного договору, шляхом погашення простроченої заборгованості протягом 5 ти календарних днів з дати отримання повідомлення (а.с.10). Виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тому разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті, суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такі проценти не є фінансовою санкцією. Отже, положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основного боргу за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом. За правилами ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При визначенні розміру пені суд враховує умови кредитно договору, яким передбачено нарахування неустойки у процентному відношенні до порушеного позичальником грошового зобов'язання, а саме п. 4.10 кредитного договору, за яким сплата неустойки здійснюється у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті пеня сплачується в гривнях еквівалентно курсу НБУ на дату сплати. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідачами істотно порушено умови кредитного договору та договору поруки, але сторона позивача позовну вимогу про стягнення з відповідачів пені в іноземній валюті висунула з порушенням норм цивільного права, зокрема ст.ст.524, 533 ЦК України і положень розділу 4 укладеного кредитного договору. Отже, розмір пені повинен бути стягнутий в гривневому еквіваленті по курсу НБУ, станом на 26 жовтня 2015 року і становитиме 9 196 грн. 67 коп. (434,42 USD). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 4 087 грн. 31 коп. слід стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved