Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач 07.04.2016 року після усунення недоліків позову звернувся до суду із позовом до відповідача про повернення депозитного вкладу, посилаючись на те, що 19.06.2014 року між ним - [PERSON] та Кредитної Спілкою «Полтава і Полтавці» був укладений депозитний договір банківського вкладу № 103, у відповідності з яким він розмістив депозит на суму 25 000 гривень на строк 365 днів з щомісячною виплатою відсотків (21,5 % річних). На підтвердження укладення договору та внесення грошових коштів на депозитний рахунок відповідача додається копія договору та документ, що підтверджує отримання коштів відповідачем. 31.08.2015 року після закінчення строку вкладу, він звернувся до відповідача з письмовою заявою про намір забрати вклад і нараховані відсотки. Однак, відповідач відмовив йому у видачі вкладу, посилаючись на відсутність грошових коштів та ви дав довідку № 1263 від 31.08.2015р., в якій зазначена сума депозитного вкладу і нарахованих відсотків. Так, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку жодного посилання на пункти договору або закону не були зазначені, тому він вважає такі дії відповідача протиправними і такими, що порушують його права споживача фінансових послуг, тому і звертається до суду для захисту моїх прав з метою повернення мого вкладу. Згідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав Державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до п. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред»являтися також за місцем проживання споживача. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», вклади ( внески ) членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені у відповідності ч. 7 ст. 10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. ( Членство підтверджується копією ощадно позичкової книжки ). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим...». Виходячи з цього, вважає, що відповідач відмовившись видати вклад по його закінченні, порушив його право приватної власності на вклад, закріплене Конституцією України. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. А згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов являються неприпустимими, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з вищевказаного, вважає відмову відповідача у видачі йому суми вкладу незаконною, такою що позбавляє його права вільно розпоряджатися власними грошовими коштами, у зв»язку з чим вважає необхідним звернутися до суду за захистом своїх прав, порушених відповідачем. Прохав стягнути з відповідача на його користь суму депозиту 25 000 грн. та 705,16 грн. відсотки, що разом складає 25 700 грн. В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивач позов підтримав та прохав задовольнити ( а. с. 25 ). А предствник відповідача, вказавши, що не висловив заперечень щодо позову та прохав про розгляд справи в його відсутності ( а. с. 27 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи. Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 3 - 45. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у ньому відповідно до ст. 526 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов»язковий сторонами до виконання. А також, на підставі п. 1.2., 3.13., 1.3. договору. Судові витрати по справі по справі підлягають відшкодуванню на користь Держави в повному обсязі із відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved