Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування позову вказавши на те, що відповідно до умов договору б/н від 14.11.2013 року, [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 9435 гривень 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами банку, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість, станом на 20.09.2017 року в сумі 21145 гривень 74 коп., яка складається: 7305 гривень 30 коп. - заборгованість за кредитом; 3835 гривень 33 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8766 гривень 30 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 1238 гривень 81 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Крім зазначеного, позивач просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1600 гривень 00 коп. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов договору б/н від 14.11.2013 року, Відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 9435 гривень 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами банку, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У строки, встановлені кредитним договором, відповідач свої зобов'язання не виконала.Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що відповідач порушила умови договору, тим самим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості: 7305 гривень 30 коп. - заборгованість за кредитом; 3835 гривень 33 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8766 гривень 30 коп. - заборгованість за пенею та комісією, підлягає задоволення. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача в частині стягнення штрафу, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 1238 гривень 81 коп., виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафу, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди необхідно відмовити з зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1600 гривень 00 коп.

Outcome: partial