Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 14 205,65 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 22.01.2013 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.01.2013 року відповідач у ПАТ КБ Приватбанк» отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій, у розмірі 14 205,65 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у порядку встановленому згідно ст.74, 76 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: [PERSON] до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 22.01.2013 року між ПАТ КБ Приватбанку та [PERSON] було укладено було укладено кредитний договір № б/н (а.с.5, 6-7, 8-31), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 800 грн. 00 коп. зі сплатою 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Форма договору складається із заяви позичальника, памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг та тарифів. [PERSON] виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписами на документах (а.с.5 зв), але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. [PERSON] до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Умовами договору передбачено щомісячне погашення кредиту, а також відсотків за його користування. Відповідач взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив. Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.4) станом на 31.03.2016 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не в повному обсязі, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумі 796.08 грн, заборгованість по відсоткам в сумі 9 226.92 грн, заборгованість за комісією 3 030 грн. [PERSON] до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанні, передбаченому договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Беручи до уваги, що відповідач порушив умови договору, тому повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5 % від суми позову 652.65 грн, а всього 1 152.65 грн. Виходячи з розрахунку (а.с.4), загальна сума заборгованості по кредиту становить 14 205,65 грн. [PERSON] до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, а тому, відповідно до ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 22.01.2013 року в сумі 14 205,65 грн, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved