Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до суду з позовом до Пирятинського районного суду Полтавської області в інтересах держави в особі Білоцерківської сільської ради Пирятинського району до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної порубки дерев. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 30.11.2018 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що 11 жовтня 2018 року близько 09 год. 00 хв. [PERSON], маючи умисел на незаконну порубку дерев, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка), який видається відповідно до ст. 68 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів № 761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», прибув на ділянку лісосмуги, що розташована поблизу с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області і відноситься до земель Державного лісового фонду та відповідає кварталу № 115, виділу №6 Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство». Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елементу навколишнього природного середовища, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання деревини зрубаних дерев для використання у якості палива, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки, в період часу з 09 год 00 хв до 15 год 00 хв, [PERSON] з використанням бензопили марки «Тайга 245», здійснив незаконну порубку лісонасаджень, а саме чотирьох дерев породи ясен, діаметром по пнях 32 см, 40 см, 46 см, 46 см, що росли в лісосмузі, які розпиляв на частини та залишив на місці рубки, підготувавши для подальшого превезення до свого місця проживання, чим відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», завдав шкоди державі в особі Білоцерківської сільської ради на загальну суму 25302,06 грн. Вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення установлена вироком Пирятинського районного суду Полтавської області, який набрав законної сили. Вказаними незаконними діями [PERSON] спричинив Білоцерківській сільській раді Пирятинського району Полтавської області матеріальну шкоду на вищевказану суму, при цьому заподіявши істотну шкоду довкіллю, науково обгрунтованому, раціональному використанню, охороні та відтворенню лісів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, [PERSON] зобов'язаний відшкодувати державі заподіяну ним шкоду в розмірі 25 302 гривень 06 коп. внаслідок незаконної порубки (випилювання) 4 дерев породи ясен різного діаметру, при цьому повністю відділивши їх від кореня у захисній лісосмузів адміністративних межах Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Згідно зі ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом. Відповідно до листа Білоцерківської сільської ради Пияртинського району Полтавської області від 05.03.2018, лісозахисна смуга, в якій здійснена незаконна порубка дерев, знаходиться за межами населених пунктів, але в адміністративних межах Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Майнові стягнення, відповідно до вимог чинного законодавства, надходять до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища місцевих бюджетів і використовуються для відтворення лісів, підвищення їх продуктивності, проведення лісогосподарських заходів та утримання лісів у належному санітарному стані. Враховуючи вищевикладене, кошти необхідно перерахувати на рахунок Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для їх подальшого перерозподілу між бюджетами відповідно до бюджетного законодавства. Таким чином, органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є Білоцерківська сільська рада Пирятинського району Полтавської області. Разом з тим, Білоцерківська сільська рада Пирятинського району Полтавської області, на рахунки якої повинні були б надійти кошти за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не скористалась правом, наданим їй ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та не звернулася до суду для стягнення шкоди. Враховуючи викладене, органи прокуратури звертаючись до суду з даною позовною заявою, виходять з того, що позивачем не забезпечено охорону лісу, який є національним надбанням та складовою частиною світової системи природних територій та об'єктів, що перебувають під особливою охороною, а ненадходження коштів за порушення вимог природоохоронного законодавства негативно впливає на реалізацію заходів щодо відтворення лісових ресурсів, а також створює економічні перешкоди у реалізації завдань та функцій, які покладені на державу та органи місцевого самоврядування, при цьому органи, уповноважені здійснювати захист інтересів держави в указаних правовідносинах, належним чином не виконують свої обов'язки. Білоцерківською сільською радою Пирятинського району Полтавської області до цього часу самостійно не реалізовано повноваження щодо вжиття вичерпних заходів для відшкодування збитків, завданих внаслідок незаконної порубки лісу, відповідний позов про стягнення з [PERSON] збитків до суду не заявлено, у зв'язку з чим кошти до бюджету до цього часу не відшкодовано. Це призводить до несвоєчасного надходження коштів до місцевого бюджету, перешкоджає здійсненню державних програм з охорони довкілля, що є порушенням інтересів держави, насамперед у сфері охорони навколишнього природного середовища, тому вбачаються правові підстави для пред'явлення прокурором позову до суду на їх захист, в межах його компетенції, відповідно до ст.131-1 Конституції України. В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги до відповідача підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, указаних у позовній заяві. Представник позивача Березоворудської сільської ради Пирятинського району у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказуючи на те, що дерева він випилювяв з дозволу голови Білоцерківської сільської ради та не вважав свої дії незаконними. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги прокурора такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Позов прокурора, як засіб прокурорського реагування, поданий на захист інтересів держави в особі Білоцерківської сільської ради Пирятинського району для відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев, оскільки збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу, відповідно до ст. 69 Бюджетного кодексу, підлягають відшкодуванню до бюджету. Підставою представництва прокурором держави в даній справі є порушення економічних та матеріальних інтересів держави в особі Білоцерківської сільської ради, яка згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, яка якорган, уповноважений здійснювати захист інтересів держави в указаних правовідносинах, належним чином не виконує свої обов'язки, самостійно не реалізує повноваження щодо вжиття вичерпних заходів для відшкодування збитків, завданих внаслідок незаконної порубки лісу, шляхом звернення із заявою до суду, узв'язку з чим кошти до бюджету до цього часу не відшкодовано. Відповідно до вироку Пирятинського районного суду Полтавської області від 30.11.2018 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Вироком суду встановлено, що 11 жовтня 2018 року близько 09 год. 00 хв. [PERSON], маючи умисел на незаконну порубку дерев, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка), який видається відповідно до ст. 68 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів № 761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», прибув на ділянку лісосмуги, що розташована поблизу с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області і відноситься до земель Державного лісового фонду та відповідає кварталу № 115, виділу №6 Державного підприємства «Пирятинське лісове господарство». Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елементу навколишнього природного середовища, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання деревини зрубаних дерев для використання у якості палива, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки, в період часу з 09 год 00 хв до 15 год 00 хв, [PERSON] з використанням бензопили марки «Тайга 245», здійснив незаконну порубку лісонасаджень, а саме чотирьох дерев породи ясен, діаметром по пнях 32 см, 40 см, 46 см, 46 см, що росли в лісосмузі, які розпиляв на частини та залишив на місці рубки, підготувавши для подальшого превезення до свого місця проживання, чим відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», завдав шкоди державі в особі Білоцерківської сільської ради на загальну суму 25302,06 грн (а.с.8-9). Лісозахисна смуга, на території якої відповідачем [PERSON] здійснено незаконну порубку дерев, знаходиться за межами населених пунктів, але в адміністративних межах Білоцерківської сільської ради Пирятинського району (а.с.11). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що він не вважає свої дії незаконними, бо діяв за погодженням голови Білоцерківської сільської ради. Обставини протиправної поведінки відповідача, його вини, шкоди внаслідок порушення ним природоохоронного законодавства, а також причинно-наслідкового зв'язку між діями [PERSON] та завданою ним шкодою встановлені вироком суду, який набрав законної сили і не підлягають доказуванню. Під час розгляду кримінального провадження відповідач повністю визнав свою винуватість у вчинених злочинах та за участі захисника уклав угоду з прокурором при визнання винуватості, яка була затверджена судом. Згідно із ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно з розрахунком шкоди, проведеним у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», з урахуванням усіх діючих індексів інфляції, розмір завданої відповідачем шкоди становить 25 302,06 грн. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету органу місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку на спеціальний фонд Білоцерківської сільської ради, на території якої здійснено незаконну порубку деревини, та в подальшому підлягає розподілу відповідно до п.4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заподіяна шкода, завдана злочином - незаконною порубкою дерев у розмірі 25 302,06 грн підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина [PERSON], що встановлено вироком Пирятинського районного суду Полтавської області. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 1921 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved