Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 697 доларів США зі сплатою 10,5 відсотків річних та зі строком повернення до 16.03.2015 року. Позивач свої зобов`язання виконав, проте, відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.04.2017 року має заборгованість у розмірі 18 951,54 долара США, у тому числі: 10 503,67 долари США заборгованості за кредитом, 8 447,87 доларів США заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.09.2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання письмових заперечень. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 06.09.2018 року матеріали вищевказаної позовної заяви передані для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав, Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, подав клопотання про розгляду справи за відсутності свого представника, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечив, а відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.03.2008 року було укладено договір кредиту № 394/05/08-А, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15 697 доларів США на строк до 16.03.2015 року під 10,5 відсотків річних (а.с. 5-7). В подальшому, між позивачем і відповідачем 16.07.2009 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 394/05/08-А, якою внесено зміни щодо розміру кредиту, відсоткової ставки та строку повернення, а саме: було надано 16 060 доларів США на строк до 16.03.2017 року зі сплатою 13,5 відсотків річних (а.с. 8). Відповідач припинив своєчасно і в повному обсязі обслуговувати кредит, внаслідок чого станом на 19.04.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 18 951,54 долара США, у тому числі: 10 503,67 долари США заборгованості за кредитом, 8 447,97 доларів США заборгованості за відсотками, що підтверджується Розрахунком вимог банку у зв`язку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором (а.с. 14-16). Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1.1 договору кредиту № 394/05/08-А кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а відповідно до п. 3.3.9 позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, в порядку, передбаченому договором. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Позивач просить стягнути суму заборгованості в розмірі 18 951,54 долара США. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. На 13.08.2020 року офіційний курс гривні до долара США становить 25,158487 грн за 1 долар США. Таким чином, зобов`язання в розмірі 18 951,54 долара США становить в еквіваленті 476 792,07 грн за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення рішення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 7 599,41 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved