Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач 08.01.2019 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати договір довічного утримання (догляду) укладений між нею, її чоловіком - [PERSON] та [PERSON] . Позов мотивований тим, що за умовами договору довічного утримання (догляду) вона та її чоловік [PERSON] передали у власність відповідача квартиру [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Відповідач після його смерті поїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, та не має змоги повноцінно виконувати умови договору, в зв`язку з чим сторонами договору вирішено розірвати його у встановленому законом порядку. Оскільки одна із сторін спірного правочину помер, інші його сторони позбавлені можливості розірвати його у встановленому законом порядку, в зв`язку з чим змушена звертатись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2020 року зустрічну позовну заяву повернуто позивачу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.08.2020 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності об`єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зустрічний позов визнала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає, зустрічний позов підтримав. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. 19.11.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. за реєстровим №1794 було посвідчено договір довічного утримання (догляду) між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] передають у власність [PERSON] належну їм квартиру [ADDRESS] (арк. справи 4-5). Відповідно до п. 8 Договору довічного утримання, набувач зобов`язана надавати відчужувачам довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування). За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення та необхідних послуг, які надаються набувачем кожному з відчужувачів складає 1000,00 грн. на місяць. Згідно п. 11 Договору, його може бути розірвано за рішенням суду: на вимогу відчужувачів у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Договір довічного утримання припиняється зі смертю останнього з відчужувачів. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 30.09.2019 року (арк. справи 8). Сторони визнали виконання договору щодо довічного утримання відносно [PERSON] . Згідно ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з п.1 ч.1 ст.755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. В силу ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Дослідженими в судовому засіданні доказами та заявами сторін підтверджено, що [PERSON] після укладання договору довічного утримання виконувала взяті на себе зобов`язання, зокрема, надавала [PERSON] продукти харчування, грошові кошти, частково сплачувала за комунальні послуги, надавала іншу допомогу поза межами укладеного договору, проте в подальшому перестала виконувати свої зобов`язання за договором у зв`язку із виїздом за кордон. Сторони погодилися на розірвання договору у частині довічного утримання [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов`язки за договором. Згідно ч. 1 ст. 651 ЦКУкраїнип зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний. Оскільки одна із сторін спірного правочину помер, інші його сторони позбавлені можливості розірвати його у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим вимушені звертатися до суду. При цьому, обов`язок прийнятий [PERSON] щодо утримання [PERSON] виконаний у повному обсязі, у зв`язку із чим вона набула право власності на 1/2 частину квартири. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, в судовому засідання підтверджено, що між сторонами договору виникли обставини, за яким набувач [PERSON] позбавлена можливості в подальшому виконувати умови договору довічного утримання, і ці обставини мають істотне значення з урахуванням визнання позову, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та зустрічного позовів. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23 листопада 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved