Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся у суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.09.2011 р. відповідно до якого [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Відповідач підтвердив свою згоду тим, що підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку». Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується «Правилами користування платіжною карткою», ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується «Умовами та Правилами надання банківських послуг», де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. У разі невиконання за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі і простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов'язання за договором та угодою не виконав, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами. За несвоєчасне виконання боргових обов'язків, (користування простроченим кредитом і Овердрафтом), боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором №б/н від 21.09.2011 р. [PERSON] станом на 31.05.2016 р. має заборгованість у розмірі 22389,05 грн., яка складається з: 1950,27 грн. - заборгованість за кредитом; 15846,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3050,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1042,34 грн. - штраф (процентна складова). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії цього договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.09.2011 р. у розмірі 22389,05 грн. та судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву, якою просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом була повідомлена належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає, що можливо провести заочне судове засідання у відсутності відповідача згідно ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, та повно і всебічно оцінивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що позов підставний, обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із Анкети-заяви [PERSON]., Умов та правила надання банківських послуг, Розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.09.2011 р. банк свої зобов'язання за цим договором виконав, надавши [PERSON] кошти у розмірі 2000,00 грн., проте відповідач свої зобов'язання згідно вказаного договору належним чином не виконував, а тому у нього виникла заборгованість у розмірі 22389,05 грн., яка складається з: 1950,27 грн. - заборгованість за кредитом; 15846,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3050,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1042,34 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором, а в силу ст. 526 та ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок договору. На підставі вищенаведеного суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №б/н від 21.09.2011 р. у розмірі 22389,05 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому із [PERSON] слід стягнути 1378,00 грн. судового збору в користь ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі викладеного та ст.ст. 526, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved