Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся у суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.04.2016 р., мотивуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 7978,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими позивачем Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання, з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконані зобов'язання перед Банком. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором №б/н від 19.04.2016 р. відповідач станом на 06.04.2017 року має заборгованість у розмірі 13 185,16 грн., яка складається з: 7 301,55 грн. - заборгованість за кредитом; 698,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 628,54 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2 556,54 грн. штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.04.2016 р. у розмірі 13 185,16 грн. та судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву, якою просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідачка подала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши наявні у справі докази, та повно і всебічно оцінивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що позов підставний, обґрунтований та підлягає до задоволенняз наступних підстав. Як вбачається із заяви позичальниці [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б\\н від 19.04.2016 р., витягу з умов і правил надання банківських послуг, Розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.04.2016 р. згідно якого станом на 06.04.2017 р. у [PERSON], виникла заборгованість у розмірі 13 185,16 грн., яка складається з: 7 301,55 грн. - заборгованість за кредитом; 698,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 628,54 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2 556,54 грн. штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором, а в силу ст. 526 та ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок договору. На підставі вищенаведеного суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №б/н від 19.04.2016 р. у розмірі 13 185,16 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому [PERSON] слід стягнути 1600,00 грн. судового збору в користь ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі викладеного та ст.ст. 526, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved