Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Подано позов [PERSON], в якому позивач просила витребувати від [PERSON] та передати на її користь дарунок в якості фінансової допомоги вартістю на суму 111 000 (сто одинадцять тисяч) грн. для купівлі житлового будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач знайому з 2009 року, позивач працювала на підприємстві відповідача - фермерському господарстві «Верба» з квітня 2009 року по липень 2013 року. За час сумісної праці позивач з відповідачем перебували в гарних особистих стосунках, розпочали проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [PERSON], в якості подарунку вирішив надати мені фінансову допомогу в купівлі житлового будинку, вартістю до 15 000 доларів США, що в грошовому еквіваленті валютного курсу Національного Банку України за курсом - 8,00 грн. за 1 долар США, станом на 01 листопада 2013 року, становить 120 000 грн. 22 березня 2013 року позивач та відповідач уклали письмову домовленість у якій [PERSON] написав, що він до 01 листопада 2013 року надасть позивачу допомогу в купівлі житлового будинку вартістю на суму до 15 000 доларів США або в грошовому еквіваленті валютного курсу НБУ - в гривнях. Позивач зазначила в розписці про згоду на прийняття в дарунок грошової допомоги в придбанні житлового будинку. У червні 2013 року позивач змушена звільнитися з підприємства ФГ «Верба» за особистим бажанням та припинити з відповідачем дружні стосунки. Відповідач на виконання розписки 20 жовтня 2013 року, 25 листопада 2013 року та 20 лютого 2014 року надав позивачу грошову допомогу в розмірі 9000 грн., в наступному припинивши виконання зобов`язання. З березня 2014 року відповідач припинив виконувати взяте на себе зобовязання за укладеним договором дарування від 22 березня 2013 року тому за ним залишається зобовязаність надання мені фінансової допомоги в купівлі житлового будинку на суму 111 000 (сто одинадцять тисяч) грн. Таким чином, позивач вважає, що між нею та відповідачем 22 березня 2013 року укладений договір дарування з обовязком передати дарунок у майбутньому, який вона просить виконати. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову, вказавши, що про факт укладання договору свідчить виконання його добровільно відповідачем та те, що укладена між сторонами угода має всі обов`язкові реквізити правочину. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказуючи на те, що 22 березня 2013 року позивачем надана відповідачу розписка про відсутність матеріальних претензій. Крім того, розписка від 22 березня 2013 року щодо надання у дар грошових коштів не має сили правочину, а є одноособовим волевиявленням відповідача на час її складання. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02 квітня 2009 року [PERSON] прийнято на посаду механіка ФГ «Верба». 30 червня 2013 року позивач звільнена з роботи за власним бажанням /а.с.9/. 22 вересня 2013 року [PERSON] надано [PERSON] розписку, згідно якої [PERSON] зобов`язався до 01 листопада 2013 року оплатити [PERSON] допомогу в придбанні будинку на суму до 15000,00 доларів США або в еквіваленті в національній валюті України. В свою чергу [PERSON] погодилась прийняти в дар допомогу в придбанні будинку [PERSON] /а.с.6/. Означена розписка містить підписи [PERSON] про отримання грошових коштів в розмірі 2000 грн. 20 жовтня 2013 року, 2000 грн. 25 листопада 2013 року, 22 лютого 2014 року. Крім того, 22 березня 2013 року [PERSON] складено розписку про відсутність матеріальних вимог до [PERSON] /а.с.31/. Розглядаючи позицію позивача про укладення між сторонами договору дарування суд виходить з наступного. Згідно зі ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч.2, 3, 5 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним. Договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином оскільки надана суду розписка засвідчує обов`язок відповідача надати допомогу, виражену в передачі валютних цінностей на суму більше ніж п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, доказів укладення договору та подальшого його нотаріального посвідчення суду не надано сторонами не дотримано вимогу щодо нотаріального посвідчення правочину. Згідно ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ухилився чи ухилявся від нотаріального посвідчення договору, внаслідок чого укладений між сторонами договір є нікчемним і підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, поняття наданого суду документу - розписки визначено положеннями ст. 545 ЦК України, згідно якого прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. [PERSON] того, ч.2 ст.1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тобто за своєю формою розписка є документом, що підтверджує, з одного боку, факт передачі грошей або майна, а з іншого - факт виконання зобовязань частково або в повному обсязі. В той час, як наданий суду документ підтверджує волевиявлення відповідача, як учасника цивільних правовідносин на вчинення в майбутньому правочину в односторонньому порядку. У відповідності до ст.219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що вчинений правочин відповідав волі відповідача і нотаріальному посвідченню перешкоджали обставини, які не залежали від волі відповідача, внаслідок чого в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed