Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 21017,64 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 25.03.2016 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 19324,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобов'язання, просить стягнути заборгованість в сумі 21017,64 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. 25.03.2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н (відповідачем заповнено відповідну заяву) (а.с. 6-7, 46). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір. Пунктом 2 .1 даного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 19324,00 грн. на термін 24 місяці, з 25.03.2016 року по 31.03.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 19324,00 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, спллаті відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту вказані в заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти в сумі 966,97 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.03.2018 року. Відповідно до пункту 2.5 договору позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і правил. Згідно п. 2.8. даного договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день просрочки. Пунктом 2.9 договору, відсоткова ставка по кредиту може змінюватися в залежності від облікової ставки НБУ або в інших випадках, у відповідності з Умовами та правилами. Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунком позивача станом на 07.12.2016 року, заборгованість позичальника становить 21017,64 грн., з яких: 17830,07 грн. тіло кредиту; 1991,83 грн. відсотки за користування кредитом; 1195,74 грн. заборгованість за пенею та комісією (а.с.5). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач позов не оспорив. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved