Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , мотивуючи слідуючим: Відповідно до укладеного договору №ROVWGA00001873 від 27.12.2007 року [PERSON], [INFO], отримав кредит у розмірі 130000,00 грн. на термін до 27.12.2017 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 11.09.2015 року має заборгованість 341653,09 грн., яка складається з наступного: - 138094,79 грн. заборгованість за кредитом; - 74990,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9219,71 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 102840,42 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; А також штрафи відповідно до Договору: -250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 16257,29 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов»язання і заборгованість за договором не погашає, а тому ПАТ КБ «Приватбанк» вимушені були звернутися в суд з даним позовом. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справ в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача надав заперечення на позовну заяву, направив заяву про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши і оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: Згідно кредитного договору №ROVWGA00001873 від 27.12.2007 року [PERSON], [INFO], 27.12.2007 року отримав кредит у розмірі 130000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Забезпеченням виконання Позичальни ком зобов»язань за даним договором виступає іпотека квартири (п.7.3 Договору). Факт укладення кредитного договору підтверджується оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами, в т.ч. кредитним договором №ROVWGA00001873 від 27.12.2007 року з додатками, який підписано сторонами. Згідно розрахунку, станом на 11.09.2015 року заборгованість по кредиту, наданому [PERSON] згідно договору №ROVWGA00001873 від 27.12.2007 року, становить 341653,09 грн., яка складається з наступного: - 138094,79 грн. заборгованість за кредитом; - 74990,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9219,71 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 102840,42 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; А також штрафи відповідно до Договору: -250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 16257,29 грн. штраф (процентна складова). Позивач виконав умови договору. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач [PERSON] зобовязань за договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Як зазначено в п.п. 7.1, 7.1.1, 7.2 Кредитного договору, Банк зобов»язується надати «Позичаль никові» кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 27.12.2007 р. по 27.12.2017 р. включно у вигляді не поновлювана лінія у розмірі 130000,00 грн. на наступні цілі: споживчі цілі, а також у розмірі 13940,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту , винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного Договору та винагороди за Періодом сплати вважати період з «1» по «5» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 2373,97 грн. для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Позичальник зобов»язується повернути Кредит згідно порядку та в строки, які вказані у п.7.1 Кредит надається в обмін на зобов»язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ст. 1054 ЦК України). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, в разі несвоєчасного повернення борг стягується в порядку виконання зобовязань. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов»язання, згідно ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. І що стосується заперечення відповідача на позовну заяву, суд констатує слідуюче: Дострокове присудження до виконання основного зобовязання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку). Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобовязальні правовідносини не припинилися. У ст. 599 ЦК зазначено, що зобовязання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду). Наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами. Тобто саме по собі вчинення виконавчого напису, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобовязальних правовідносин між сторонами договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту. Оскільки своїх зобовязань щодо повернення боргу відповідач [PERSON] належним чином не виконав, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу підставними і такими, що підлягають задоволенню. Стягненню підлягає сума 341653,09 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved