Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № К3А0АК22412316 від 08 серпня 2007 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20332 долари 77 центів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з терміном повернення 07 серпня 2014 року. Натомість, відповідач [PERSON] свої обов'язки за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 19911 доларів 59 центів США, яку разом із судовими витратами позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі, через засоби масової інформації, про що свідчать відповідні матеріали справи. Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи без його участі до суду не звертався. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 08 серпня 2007 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № К3А0АК22412316, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20332 долари 77 центів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з терміном повернення 07 серпня 2014 року (а.с. 8-9). Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідач [PERSON] станом на 14 квітня 2014 року не виконав умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 19911 доларів 59 центів США, що за курсом 12.97 відповідно до службового розпорядження НБУ станом на 14 квітня 2014 року складає 258 253 гривні 32 копійки (а.с. 4-7). Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, порушив графік платежів та не в повному обсязі здійснював розрахунки, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08 серпня 2007 року, а саме: заборгованість за кредитом - 10561 долар 82 центи США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2793 долари 44 центи США, 583 долари 19 центів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 5973 долари 14 центів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а всього - 19911 доларів 59 центів США, що еквівалентно 258 253 гривням 32 копійкам. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору - 2582 гривні 53 копійки (а.с. 18). На підставі викладеного,

Outcome: approved