Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04 квітня 2016 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з правилами №11479940000, відповідно до якого банк надав останньому кредит у розмірі 763123,73 строком до 04 червня 2038 року зі сплатою нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 20,9% річних. Метою надання кредиту було погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11358134000 від 10 червня 2008 р., укладеного між банком та [PERSON] Також 04 квітня 2016р. між позивачем та [PERSON] і [PERSON] з метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання були укладені договори поруки, які взяли на себе солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань. Оскільки відповідачі свої обов'язки за укладеними договорами належним чином не виконали, то станом на 17 січня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 904240,99 грн., які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь разом із сплаченим судовим збором. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], повідомлені належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не з'явилися, причини неявки суду не повідомляли, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 04.04.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11479940000 (а.с.6-8), відповідно до якого банк надає відповідачу грошові кошти у сумі 763123,73 грн. зі сплатою 20,9% річних шляхом сплати ануїтетних платежів в сумі 13240,79 грн., на споживчі потреби, для погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11358134000 від 10.06.2008р., укладеного між банком та позичальником [PERSON], строком до 04.06.2038 року. Підписи сторін під цим кредитним договором вважаються одночасно підписами під Правилами споживчого кредитування, при цьому після підписання сторонами під цим кредитним договором, Правила споживчого кредитування не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін із підписанням цього кредитного договору. Згідно п. 3.1 кредитного договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань позичальника банком приймається: іпотека, а саме квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; порука [PERSON] та порука [PERSON]. 04.04.2016р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договори поруки №264883 (основний борг) та №264883 (проценти та інші платежі) (а.с.17-18,19-20), а також 04.04.2016р. між позивачем та [PERSON] року було укладено договори поруки №264884 (основний борг) та №264884 (проценти та інші платежі) (а.с.21-23,24-25). Згідно п.1.1 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору, існуючих в теперішній час, а тих, що можуть виникнути в майбутньому, в тому числі на підставі окремих угод, що можуть бути укладені в рамках основного договору. Згідно п.1.4. договору поруки, відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основного зобов'язання є солідарною. На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши [PERSON]. вказану суму кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. У свою чергу відповідач прийняв позику, використавши її за цільовим призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту не виконує. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні (п.4.1 Правил (Договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк»). 08.11.2016 р., згідно п.5.2 Правил на адресу відповідачів було направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на час розгляду справи 17.10.2017р. вони не задоволені. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами договірних зобов'язань станом на 17.01.2017 р. утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 904240,99 грн., з яких: кредитна заборгованість, в тому числі прострочена- 763123,73 грн., заборгованість по процентам - 128872,44 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 2436,46 грн., пеня прострочення сплати процентів - 9808,36 грн.(а.с.9-13). Відповідно до договорів поруки, укладених між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON], з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, останні взяли на себе зобов'язання солідарно у повному обсязі відповідати перед позивачем за зобов'язаннями [PERSON] Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п.5.1-5.1 Правил, що відповідає вимогам ст.1050 ЦК України, передбачено право позивача вимагати від позичальника дострокового повернення позики і сплати процентів у разі порушення позичальником грошових зобов'язань та не виконання вимоги банку про дострокове повернення кредиту з 41 календарного дня з дати відправлення банком позичальнику відповідної вимоги. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 904240,99 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів також підлягає стягненню в рівних частинах на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 13563,61 грн. (а.с.1).

Outcome: approved