Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 10606884000 від 16.03.2006 р. (далі - Кредитний договір) на загальну суму 31 141,30 доларів США, а також судові витрати, посилаючись на те, що 16.03.2006 р. між Банком та відповідачем [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений зазначений Кредитний договір про надання Банком кредиту в сумі 46 200,00 доларів США строком до 16.03.2027 р. зі сплатою відсотків за користування Кредитом в розмірі 11,8% річних. Банк свої зобов'язання виконав повністю та надав обумовлену суму кредиту, а позичальник належним чином свої зобов'язання не виконував, внаслідок чого станом на 10.12.2014 р. за Кредитним договором у нього виникла заборгованість перед Банком на загальну суму 31 141,30 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на зазначену дату складає 485104,13 грн. та по пені у розмірі 29,90 грн., у тому числі: 28983,15 доларів США (що еквівалентно 451485,51 грн.) - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1815,15 доларів США; 2158,15 доларів США (що еквівалентно 33618,62 грн.) - прострочена заборгованість за процентами; 19,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 10,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Представник позивача Смірнов В.С. в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява про слухання справи за його відсутності, згідно якій він позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] також в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи за його відсутності, згідно якій він просить у задоволенні позову відмовити повністю у зв'язку з тим, що строк виконання договору - 16.03.2027 року, про його дострокове припинення у позові вимоги не заявлено, отже, підстав для стягнення усієї суми заборгованості саме у цей час немає. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії договору № 10606884000 від 16.03.2006 року, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 46 200,00 доларів США, надання кредиту здійснюється у термін з 16.03.2006 року до 16.03.2027 року, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно договору у повному обсязі. Згідно з п.1.3.1 договору за використання кредитних коштів на перший місяць установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 11,8% річних. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та проценти у відповідності до графіку платежів визначення сукупної вартості кредиту, який є невід'ємною частиною договору, на поточний рахунок, відкритий у банку. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Відповідно до п. 5.5. кредитного договору у випадку порушення відповідачем термінів повернення кредиту строком більше ніж 5 календарних днів, банк має право змінити термін повернення кредиту та плати за кредит в порядку, визначеному розділом 11 кредитного договору. Відповідно до п. 4.6 кредитного договору позичальник зобов'язаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового стягнення кредиту в порядку, визначеному розділом 11 (а.с. 11-37). На адресу відповідача [PERSON] банком надсилалася вимога про повернення кредиту згідно з умовами укладеного кредитного договору № 10606884000 від 16.03.2006 року (а.с. 38-42), однак, зазначена вимога відповідачем була проігнорована, заборгованість згідно договору не погашена. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по процентах та кредиту з березня 2014 року, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов'язання. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором, 16.03.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки (а.с. 71-76), відповідно до умов якого, [PERSON] передає в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], вартість якої складає 311310,00 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору про надання споживчого кредиту, договору поруки та вимог чинного законодавства відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав та не здійснив повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Судом встановлено, що договір про надання споживчого кредиту та договір іпотеки оформлені згідно вимог цивільного законодавства, скріплені підписами працівника банку та печатками з однієї сторони і підписом відповідача з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення. Відповідно до ст. 524 ЦК України - зобов'язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до кредитних відносяться операції зазначені у п. 3 ч. 1 та у пунктах 3 - 7 ч. 2 ст. 47 цього Закону, у тому числі розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Отже, розміщення залучених коштів шляхом надання кредитів є однією з основних банківських операцій. В розумінні ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до коштів відносяться гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Надаючи кредит, банк розміщує залучені ним кошти, як у національній валюті (гривні) так й в іноземній валюті. Статті 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Стаття 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлює ряд обмежень і заборон, що стосується умов здійснення окремих банківських операцій. Приписи вказаної статті Закону не містять заборони на видачу кредитів у іноземній валюті (розміщення залучених коштів у іноземній валюті). Отже Банком був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених Кредитним договором, однак, відповідач [PERSON] всупереч вимогам чинного законодавства та умов Кредитного договору належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав та не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені Кредитним договором строки. Про ці обставини зазначив представник Банку в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем, у зв'язку з чим ним не виконані вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Згідно розрахункам, наданим позивачем, які перевірені судом, станом на 10.12.2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 10606884000 від 16.03.2006 року: по процентах та кредиту у розмірі 31 141,30 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на зазначену дату складає 485104,13 грн. та по пені у розмірі 29,90 грн., у тому числі: 28983,15 доларів США (що еквівалентно 451485,51 грн.) - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1815,15 доларів США; 2158,15 доларів США (що еквівалентно 33618,62 грн.) - прострочена заборгованість за процентами; 19,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 10,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, яка нарахована у відповідності до умов Кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України саме по собі не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Аналогічна позиція викладена у рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2011 року у справі № 6-43037св11. З огляду на це суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON], про те, що оскільки строк виконання договору - 16.03.2027 року, про його дострокове припинення у позові вимоги не заявлено, тому підстав для стягнення саме у цей час усієї суми заборгованості немає. Крім того, у ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду). Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржник [PERSON] не виконав зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідач має сплатити пеню по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом на загальну суму 31141,30 доларів США. У абз. 2 п. 14 постанови від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземні валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до повідомлення Національного банку України від 26.11.2015 р. на день ухвалення рішення Національним банком України встановлений такий офіційний курс гривні до долара США: 100 доларів США дорівнюють 2377,16 гривням. Отже, приймаючи до уваги заявлені Банком позовні вимоги в іноземній валюті (в доларах США), а також офіційний курс долара США до української гривні на день ухвалення рішення, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом на загальну суму 74 027 995,96 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при звернені з цим позовом до суду.

Outcome: approved