Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом, в якому просили ухвалити рішення, яким виселити відповідачку [PERSON] з предмету іпотеки житлового будинку, що розташований по вул. Ростока, 48 в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської області та стягнути з неї судові витрати.\~Свої вимоги мотивували тим, що 31.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 267К, згідно з умовами якого останній було надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 110 000,00 доларів США строком до 11.09.2012 року. Для забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором з відповідачкою було укладено договір іпотеки № 276К від 31.08.2007 року, згідно з яким вона надала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: належний їй на підставі свідоцтва про право власності будинок, що розташований по вул. Ростока, 48 в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської області. Відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, передбаченими кредитним договором, банку не надала. В зв»язку з цим, за їхнім позовом, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок по вул. Ростока, 48 в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської області шляхом продажу його ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до чинного законодавства, на письмову вимогу іпотекодержателя, всі мешканці зобовязані добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання вимоги, а якщо мешканці не звільняють будинок добровільно, виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки на письмові вимоги про добровільне виселення з даного будинку відповідачка не реагує, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом та виселення її в судовому порядку. Представник позивача за довіреністю № 1448-К-О від 02.04.2015 року [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та просив їх задоволити. Відповідачка та її представники за довіреністю від 28.01.2016 року [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, пояснивши, що відповідно до змісту ч.2 ст. 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Оскільки належний [PERSON] житловий будинок по вул. Ростока, 48 в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської придбаний нею не за рахунок кредитних коштів, отриманих від ПАТ КБ «ПриватБанк», а набутий власним коштом і в подальшому переданий в іпотеку, відсутні законні підстави для виселення [PERSON] з переданого в іпотеку житлового будинку. Зважаючи на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не забезпечує [PERSON] іншим житлом, а також не надав докази такого забезпечення органами місцевого самоврядування, просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші, здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.3 ст. 109 Житлового кодексу Української РСР, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України (справа № 6-39цс15 від 18.03.2015 року), за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується кредитною угодою № 267К від 31.08.2007 року і договором про видачу траншу № 267К/1 від 31.08.2007 року (а.с. 3-7), ПАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 110 000,00 доларів США строком до 11.09.2012 року. Відповідно до договору іпотеки від 31.08.2007 року (а.с. 9-11), [PERSON] для забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, надала в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» нерухоме майно, а саме: належний їй на підставі свідоцтва про право власності будинок, що розташований по вул. Ростока, 48 в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської області. Згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2011 року в справі № 2-44/2011 р. (а.с. 12-13), позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] і [PERSON] перед ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № 260 К від 27.08.2008 року в сумі 325094,93 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: будинковолодіння та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область Долинський район с.Мислівка, вул. Розтока, 48 і належать [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності б/н від 08.08.2007 року та державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 180039, шляхом продажу вказаного предмет іпотеки ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Листи ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], рекомендовані повідомлення про вручення їй поштового відправлення та список групованих поштових відправлень рекомендованих листів реєстр № 3778 (а.с. 14-19) свідчить про неодноразові звернення позивача до відповідачки з вимогою про виселення з предмету іпотеки: будинку по вул. Ростока, 48 в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що предмет іпотеки: будинок по вул. Ростока, 48 в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської області придбаний відповідачкою не за кошти, отримані нею як кредит згідно з кредитним договором № 267 К від 31.08.2008 року, оскільки станом на час отримання кредиту вказаний будинок вже належав відповідачці на підставі свідоцтва про право власності б/н від 08.08.2007 року, про що зазначено в рішенні Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2011 року (а.с. 12-13). В судовому засіданні представник позивача не надав суду жодних доказів невиконання відповідачкою [PERSON] своїх обовязків за кредитною угодою № 267К від 31.08.2007 року. Також останнім не надано суду доказів надання відповідачці іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки: будинок № 48 по вул. Ростока в с.Мислівка Долинського району Івано-Франківської області. За таких обставин, враховуючи відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла, суд вважає заявлений ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» позов безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного, ст. 1054 Цивільного кодексу України, ст. 109 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 33,39,40 Закону України «Про іпотеку», правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-39цс15 від 18.03.2015 року,

Outcome: dismissed