Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач 08.06.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 06.08.08 р.. 15.11.11р. шлюб було розірвано у судовому порядку. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина: дочка [PERSON], [INFO].. Зазначає, що спільна дитина сторін проживає з нею, перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Їй самій важко утримувати дитину. Стан здоров»я дитини - незадовільний, дитина постійно хворіє, періодично потребує стацлікування, для постійного обстеження і лікування потрібна значна сума коштів. Відповідач інших утриманців, стягнень за виконавчими документами не має, офіційно не працює, але має несталий доход, може сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вищезазначеної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.17 р. та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча є належно оповіщеним. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення до суду не подав. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.11.11 р. у цивільній справі № 2/0306/1 552/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 15.11.11 р., сторони перебували у шлюбі з 06.08.08 р. по 15.11.11 р.. Як слідує з копії свідоцтва про народження вказаної вище дитини сторін, в даний час вона є неповнолітньою. Відповідно до довідки № 1 694 від 31.05.17 р., виданої РЖКП - 2 (м. Ковель Волинської області), дитина сторін проживає разом з позивачем. Як вбачається з виписки з історії розвитку ф. 112 дитини [PERSON], [INFO]., довідки Ковельського МТМО про стацлікування № 356, виписки з історії хвороби № 1 643 щодо неповнолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO]., остання в період з 20.10.08 р. по 16.02.17 р. неодноразово хворіла, а в період з 10.04.17 р. по 13.04.17 р., з 13.04.17 р. по 25.04.17 р. - лікувалась стаціонарно. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну; відповідач добровільно коштів на утримання дитини сторін не надає. Даних про те, що відповідач працює та має сталий доход, позивачем суду не надано. З огляду на те, що відповідач є працездатного віку, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач. Зокрема, відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав. Слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Вимога позивача про визначення початку стягнення аліментів з 01.06.17 р. є безпідставною та на законі не ґрунтується. Так, позовна заява подана до канцелярії суду 08.06.17 р., а не 01.06.17 р.. Тому в решті позову слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що судовий збір у повному обсязі слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial