Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 20687,48грн. заборгованості за кредитним договором № LVXRFO01501827 від 27.10.2007 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.10.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (тип і найменування банку 30.04.2009 року змінено на ПАТ «Приватбанк»), та [PERSON] укладено кредитний договір № LVXRFO01501827, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 6413,06 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у вказаному розмірі. Однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконала і станом на 02.12.2016 року в неї утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 51628,90 грн., з яких 3562,01 грн. - заборгованість за кредитом, 2,83 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 48064,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Разом з тим, в 2013 році банк звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості за вказаним договором і заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.11.2013 року було стягнуто із [PERSON] 32402,73 грн. заборгованість за кредитним договором № LVXRFO01501827 від 27.10.2007 року, тому позивач просить стягнути різницю в сумі 19226,17 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 961,31 грн. штрафу (процентна частина). Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який в заяві просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, що 27.10.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] був укладений договір №LVXRFO01501827, відповідно до якого [PERSON] отримала в банку кредит у сумі 6413,06 грн. на строк 30 місяців по 27.04.2010 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 834,06 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт) строки (а.с.6) Кредитний договір складається із заяви позичальника [PERSON] №LVXRFO01501827 від 27.10.2007 року, Тарифів та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) (а.с.6, 7-9). Згідно Заяви від 27.10.2007 року відповідач отримала строковий кредит у сумі 6413,06 грн. Цією ж заявою відповідач ствердила, що ознайомлена та згідна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), своїм підписом підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування в ПриватБанку. Пунктом 3.2.8 та 3.2.9 умов надання споживчого кредиту передбачено, що позичальник зобов'язується надавати банку кошти для погашення заборгованості за даними умовами, включаючи кредит, винагороду й відсотки за користування кредитом, які передбачені заявою. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої суми кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих умов з дати виникнення простроченої заборгованості . Згідно п.5.1 та п.5.3 при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5), що [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору № LVXRFO01501827 від 27.10.2007 року зобов'язання, зокрема, станом на 02.12.2016 року в неї утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 51628,90 грн., з яких 3562,01 грн. - заборгованість за кредитом, 2,83 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 48064,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 961,31 грн. штрафу (процентна частина). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.11.2013 року вирішено стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 32402,73 грн. за кредитним договором № LVXRFO01501827 від 27.10.2007 року (а.с.3). Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 27.10.2007 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів, тому за вирахуванням суми заборгованості, яка була задоволена згідно заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.11.2013 р. стягненню підлягає заборгованість в розмірі 20687,48 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки заявлену позивачем суму заборгованості за кредитним договором від 27.10.2007 року - 20687,48 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки 1600,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.16).

Outcome: approved