Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 27 березня 2014 року відповідач отримав кредит в розмірі 7787,40 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконувала, у такої станом на 17 травня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 23246,10 грн., з яких 7787,40 грн. заборгованість за кредитом; 4118,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9656,19 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1683,56 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання, у якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень щодо їх задоволення немає. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 4 ст. 174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої остання отримала кредит у розмірі 7787,40 грн. на строк 24 місяці, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у вказані в заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг, строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з «1» по «25» число кожного місяця [PERSON] надає банку грошові кошти в сумі 389,68 грн. для погашення заборгованості за кредитом, процентах та інших розходів у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг. Також встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у звязку з чим у такої станом на 17 травня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 23246,10 грн., з яких 7787,40 грн. заборгованість за кредитом; 4118,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9656,19 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1683,56 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 27 березня 2014 року відповідачка [PERSON] погодилася з тим, що дана Генеральна угода, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та позивачем кредитний договір. Так, згідно п. п. 2.5 даної угоди клієнт зобовязується повернути суму кредиту, проценти за його користування та винагороду банку. У відповідності до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні клієнтом строків погашення заборгованості, передбачених даним договором, більше як на 31 день, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 1683, 56 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором №б/н від 27 березня 2014 року, позовні вимоги позивача визнає, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved