Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

позивач 09.07.2020 р. звернувся до суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.02.2016 р. за договором позики він передав [PERSON] 1000 євро терміном до 27.03.2016 року, що підтверджується розпискою, написано [PERSON] власноручно. Однак [PERSON] не виконав свої зобов`язання та не повернув йому до даного часу позичені кошти та відсотки за користування ними, незважаючи на його неодноразові вимоги. Згідно умов договору, [PERSON] крім основної суми боргу, зобов`язався сплатити за користування грошовими коштами 5% від суми боргу в місяць, однак такі теж не сплатив. Згідно розрахунку, дана сума процентів за період з 27.02.2016р. по 27.06.2020р. (52 місяці), становить 2600 євро. Крім того, у відповідності до ст.625 ЦК України, з [PERSON] слід стягнути три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати боргу, за період з 27.03.2016р. по 27.07.2020р. (1553 дні), в розмірі 127,5 євро. Тому просить стягнути з в загальному 3 727, 5 євро, також 1 145,3 грн. витрат зі сплати судового збору. 30.07.2020р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та надано відповідачу 15-денний термін для подання відзиву. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов з вище зазначених підстав, який просить задовольнити повністю. Крім того пояснив, що з [PERSON] він останній раз спілкувався по телефону 30.04.2020р., який обіцяв повернути позичені кошти протягом 2-3 місяців, однак такі не повернув до даного часу та уникає зустрічі. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що за договором позики [PERSON] 27.02.2016р. позичив у [PERSON] 1000 євро на термін один місяць, за користування якими зобов`язався сплатити 5 % від позиченої суми в місяць. Факт отримання коштів в сумі 1000 євро [PERSON] засвідчив написаною власноручно розпискою, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи ( а.с.___). Дана розписка містить всі ознаки договору позики, передбачені ст.1046 ЦК України. Доказів на підтвердження повернення позичених коштів, суду не надано. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно приписів ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 530, 599,629 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання припиняється виконанням; договір є обов`язковим для виконання сторонами. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін зі сплатою процентів за користування коштами, і що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з повернення отриманих коштів. Згідно розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, за період з 27.02.2016р. по 27.06.2020р. до сплати підлягають 5% процентів за користування коштами у розмірі 2600,00 євро, а також три відсотки річних за період з 27.03.22016р. по 27.06.2020 р. у розмірі 127,5 євро. Тому з відповідача слід стягнути 1000 євро основного борг, та 2600,00 євро у виді 5% процентів за користування коштами та 127,7 євро у виді три відсотки річних. Суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий підлягає до задоволення повністю. Також з відповідача, згідно ст.ст.133, 141 ЦПК України слід стягнути понесені позивачем судові витрати у виді сплати судового збору розміром 1 145,30грн.

Outcome: approved